KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 318/2014
af 27. marts 2014
om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for fenarimol, metaflumizon og teflubenzuron i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er i bilag II og i del B i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for fenarimol. Der er i del A i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for metaflumizon og teflubenzuron.
(2)
Der er i forbindelse med en procedure for godkendelse af anvendelse af et plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder aktivstoffet metaflumizon, på cucurbitae (spiselig skræl), meloner, vandmeloner, broccoli, blomkål, kinakål, hoved- og pluksalat og andre salatplanter, urter, bønner, med bælg, ærter, med bælg, artiskokker og bomuldsfrø indgivet en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 396/2005 om ændring af de eksisterende maksimalgrænseværdier.
(3)
For så vidt angår teflubenzuron er der indgivet en sådan ansøgning vedrørende anvendelse på afgrøder tilhørende gruppen Solanacea og cucurbitae (spiselig skræl).
(4)
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 2 og 4, i forordning (EF) nr. 396/2005 er der indgivet en ansøgning vedrørende anvendelse af fenarimol på æbler, kirsebær, fersken, druer, jordbær, bananer, tomater, agurker, meloner, græskar og vandmeloner. Ansøgeren hævder, at de godkendte anvendelser af fenarimol på sådanne afgrøder i flere tredjelande medfører højere restkoncentrationer end de maksimalgrænseværdier, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005, og at det er nødvendigt at fastsætte højere maksimalgrænseværdier for at undgå handelsbarrierer for importen af disse afgrøder.
(5)
I overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EF) nr. 396/2005 har de berørte medlemsstater vurderet disse ansøgninger, og vurderingsrapporterne er sendt til Kommissionen.
(6)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) har vurderet ansøgningerne og vurderingsrapporterne, idet den især undersøgte risiciene for forbrugerne og, hvor det var relevant, for dyr og afgav begrundede udtalelser om de foreslåede maksimalgrænseværdier (2). Autoriteten har sendt udtalelserne til Kommissionen og medlemsstaterne og offentliggjort dem.
(7)
For så vidt angår anvendelsen af fenarimol på fersken, druer, jordbær, bananer, tomater og vandmeloner og anvendelsen af metaflumizon på meloner, vandmeloner, urter og salatplanter (undtagen hoved- og pluksalat) konkluderede autoriteten i sine begrundede udtalelser, at de forelagte data ikke er tilstrækkelige til at fastsætte nye maksimalgrænseværdier. For så vidt angår anvendelsen af metaflumizon på endivie anbefaler autoriteten ikke at fastsætte den foreslåede maksimalgrænseværdi, da en risiko for forbrugerne ikke kan udelukkes. De eksisterende maksimalgrænseværdier bør derfor forblive uændrede.
(8)
For så vidt angår anvendelse af metaflumizon på broccoli og salat anbefaler autoriteten at fastsætte lavere maksimalgrænseværdier end dem, som ansøgeren har foreslået.
(9)
For så vidt angår anvendelse af teflubenzuron på afgrøder af Solanaceae og cucurbitae (spiselig skræl) har autoriteten påpeget en kronisk sundhedsrisiko for forbrugerne. Det er imidlertid æbler, der bidrager mest til den samlede eksponering. Autoriteten anbefaler, at den fastsatte maksimalgrænseværdi for æbler sænkes, når maksimalgrænseværdierne for ovennævnte afgrøder hæves. Da den pågældende maksimalgrænseværdi blev fastsat for at imødekomme en anmodning om importtolerance baseret på godkendte anvendelser i Brasilien, er ansøgeren blevet kontaktet med henblik på at undgå handelsbarrierer. Ansøgeren foreslog en alternativ maksimalgrænseværdi på 0,5 mg/kg, som er tilstrækkelig til at omfatte de anvendelser, der er godkendt i Brasilien. Da der opretholdes et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, bør denne maksimalgrænseværdi fastsættes til 0,5 mg/kg.
(10)
For så vidt angår alle andre ansøgninger konkluderede autoriteten, at alle datakrav var opfyldt, og at de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som ansøgerne havde anmodet om, var acceptable med hensyn til forbrugersikkerheden på grundlag af en vurdering af forbrugereksponeringen for 27 specifikke europæiske forbrugergrupper. Der blev taget hensyn til de nyeste oplysninger om stoffernes toksikologiske egenskaber. Der kunne ikke påvises nogen risiko for, at det acceptable daglige indtag (ADI) eller den akutte referencedosis (ARfD) overskrides, hverken ved livslang eksponering for de pågældende stoffer gennem forbrug af alle fødevareprodukter, der kan indeholde dem, eller ved kortvarig eksponering gennem et højt forbrug af de pågældende afgrøder og produkter.
(11)
På baggrund af autoritetens begrundede udtalelser og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som der er ansøgt om, kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(12)
Unionens handelspartnere er gennem Verdenshandelsorganisationen blevet hørt om de nye maksimalgrænseværdier, og deres bemærkninger er taget i betragtning.
(13)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(14)
For at gøre det muligt at produkter kan markedsføres, forarbejdes og forbruges normalt, bør der i forordningen fastsættes overgangsforanstaltninger for de produkter, der er produceret lovligt inden ændringen af maksimalgrænseværdierne, og for hvilke der foreligger data om, at der er opretholdt et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
(15)
Før de ændrede maksimalgrænseværdier træder i kraft, bør medlemsstaterne, tredjelande og fødevarevirksomhedsledere have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, som ændringen af maksimalgrænseværdierne medfører.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II og III til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Forordning (EF) nr. 396/2005 finder stadig anvendelse i den ordlyd, den havde, før den blev ændret ved nærværende forordning, på produkter, der er produceret lovligt inden den 17 oktober 2014.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 17 oktober 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. marts 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 318/2014,
annettu 27 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II ja III muuttamisesta siltä osin kuin on kyse fenarimolin, metaflumitsonin ja teflubentsuronin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja 49 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Fenarimolin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II ja liitteessä III olevassa B osassa. Metaflumitsonin ja teflubentsuronin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä III olevassa A osassa.
(2)
Metaflumitsoni-tehoainetta sisältävän kasvinsuojeluaineen käyttöä syötäväkuorisiin Cucurbitaceae-heimon kasveihin, meloneihin, vesimeloneihin, parsakaaliin, kukkakaaliin, kiinankaaliin, lehtisalaattiin ja muihin salaattikasveihin, yrtteihin, tarhapapuihin (silpimättömät), herneisiin (silpimättömät), latva-artisokkaan ja puuvillansiemeniin koskevan hyväksymismenettelyn yhteydessä tehtiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 6 artiklan 1 kohdan mukainen hakemus voimassa olevien jäämien enimmäismäärien muuttamiseksi.
(3)
Teflubentsuronin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä Solanaceae-heimon kasveihin ja (syötäväkuorisiin) Cucurbitaceae-heimon kasveihin.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 396/2005 6 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti esitettiin hakemus fenarimolin käytöstä omenoihin, kirsikoihin, persikoihin, viinirypäleisiin, mansikoihin, banaaneihin, tomaatteihin, kurkkuihin, meloneihin, kurpitsoihin ja vesimeloneihin. Hakija väittää, että fenarimolin sallittu käyttö mainittuihin viljelykasveihin useissa kolmansissa maissa johtaa siihen, että jäämämäärät ylittävät asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistetut enimmäismäärät, ja että jäämien enimmäismäärien on oltava korkeammat, jotta vältetään näiden viljelykasvien tuontia koskevat kaupan esteet.
(5)
Asianomaiset jäsenvaltiot arvioivat nämä hakemukset asetuksen (EY) N:o 396/2005 8 artiklan mukaisesti, ja arviointiraportit toimitettiin komissiolle.
(6)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, arvioi hakemukset ja arviointiraportit ja tarkasteli etenkin kuluttajille ja soveltuvissa tapauksissa eläimille aiheutuvia riskejä ja antoi perustellut lausunnot (2) ehdotetuista jäämien enimmäismääristä. Se toimitti lausunnot komissiolle ja jäsenvaltioille sekä julkisti ne.
(7)
Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi perustelluissa lausunnoissaan, että tiedot eivät ole riittävät jäämien uusien enimmäismäärien vahvistamiseksi siltä osin kuin on kyse fenarimolin käytöstä persikoihin, viinirypäleisiin, mansikoihin, banaaneihin, tomaatteihin ja vesimeloneihin sekä metaflumitsonin käytöstä meloneihin, vesimeloneihin, yrtteihin ja salaattikasveihin (lehtisalaattia lukuun ottamatta). Siltä osin kuin on kyse metaflumitsonin käytöstä siloendiiveihin, elintarviketurvallisuusviranomainen ei suosittele ehdotettujen jäämien enimmäismäärien vahvistamista, sillä kuluttajiin kohdistuvaa riskiä ei voida sulkea pois. Sen vuoksi nykyiset jäämien enimmäismäärät olisi jätettävä ennalleen.
(8)
Elintarviketurvallisuusviranomainen suosittelee, että metaflumitsonin käytölle parsakaaliin ja lehtisalaattiin asetetaan hakijan ehdottamia enimmäismääriä matalammat jäämien enimmäismäärät.
(9)
Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi teflubentsuronin käytöstä Solanaceae-heimon kasveihin ja (syötäväkuorisiin) Cucurbitaceae-heimon kasveihin, että kuluttajien jatkuvaan altistumiseen liittyy huolenaiheita. Kokonaisaltistumisen kannalta tärkein tekijä on kuitenkin omena. Elintarviketurvallisuusviranomainen suosittelee omenoille vahvistetun jäämien enimmäismäärän laskemista ja edellä mainituille viljelykasveille vahvistettujen jäämien enimmäismäärien nostamista. Koska tällainen jäämien enimmäismäärä vahvistettiin tuontia varten Brasiliassa sallitun käytön perusteella, hakijaan otettiin yhteyttä kaupan esteiden välttämiseksi. Hakija ehdotti, että tässä tapauksessa jäämien enimmäismääräksi vahvistettaisiin 0,5 mg/kg, joka on riittävä Brasiliassa sallitun käytön huomioon ottamiseksi. Koska kuluttajansuoja säilyy korkeatasoisena, on aiheellista vahvistaa kyseiseksi jäämien enimmäismääräksi 0,5 mg/kg.
(10)
Kaikkien muiden hakemusten osalta elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että kaikki toimitettavia tietoja koskevat vaatimukset täyttyivät ja että hakijoiden pyytämät muutokset jäämien enimmäismääriin olivat kuluttajien turvallisuuden kannalta hyväksyttäviä 27 erityiselle kuluttajaryhmälle Euroopassa tehdyn kuluttajien altistumisen arvioinnin perusteella. Elintarviketurvallisuusviranomainen otti huomioon aineiden toksikologisia ominaisuuksia koskevat uusimmat tiedot. Näitä aineita mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden kulutuksesta johtuva elinikäinen altistuminen näille aineille taikka asianomaisten kasvien ja tuotteiden suuresta kulutuksesta johtuva lyhytaikainen altistuminen eivät kumpikaan osoittaneet, että hyväksyttävä päiväsaanti (ADI) tai akuutin altistumisen viiteannos (ARfD) olisivat vaarassa ylittyä.
(11)
Kun otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen perustellut lausunnot ja tarkasteltavana olevan asian kannalta merkitykselliset tekijät, asianmukaiset muutokset jäämien enimmäismääriin täyttävät asetuksen (EY) N:o 396/2005 14 artiklan 2 kohdan vaatimukset.
(12)
Unionin kauppakumppaneita on kuultu Maailman kauppajärjestön kautta uusista jäämien enimmäismääristä, ja niiden kannanotot on otettu huomioon.
(13)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 396/2005 olisi muutettava.
(14)
Tuotteiden tavanomaisen kaupan pitämisen, jalostuksen ja kulutuksen mahdollistamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä sellaisia tuotteita koskevasta siirtymäjärjestelystä, jotka on tuotettu säännösten mukaisesti ennen jäämien enimmäismäärien muuttamista ja joiden osalta tiedot osoittavat kuluttajansuojan säilyvän korkeatasoisena.
(15)
Olisi sallittava kohtuullinen ajanjakso ennen kuin muutettuja jäämien enimmäismääriä aletaan soveltaa, jotta jäsenvaltiot, kolmannet maat ja elintarvikealan toimijat voivat valmistautua jäämien enimmäismäärien muuttamisesta johtuviin uusiin vaatimuksiin.
(16)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteet II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Asetusta (EY) N:o 396/2005, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista tällä asetuksella, sovelletaan edelleen tuotteisiin, jotka on tuotettu säännösten mukaisesti ennen 17 päivänä lokakuuta 2014.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 17 päivänä lokakuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2014.