RÅDETS FORORDNING (EURATOM) Nr. 237/2014
af 13. december 2013
om oprettelse af et instrument for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 203,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Instrumentet for samarbejde om sikkerhed på det nukleare område, der blev etableret med Rådets forordning (Euratom) nr. 300/2007 (2), er et af de instrumenter, der giver direkte støtte til Den Europæiske Unions og Det Europæiske Atomenergifællesskabs eksterne politikker.
(2)
Unionen er en af de største donorer af økonomisk, finansiel, teknisk, humanitær og makroøkonomisk bistand til tredjelande. Denne forordning indgår i de rammer, der er udformet for planlægning af samarbejde og levering af bistand, som tager sigte på at støtte fremme af et højt niveau for nuklear sikkerhed, strålingsbeskyttelse og gennemførelse af en effektiv sikkerhedskontrol med nukleart materiale i tredjelande.
(3)
Tjernobylulykken i 1986 satte fokus på den nukleare sikkerheds globale betydning. Fukushima Daiichi-ulykken i 2011 bekræftede behovet for at fortsætte bestræbelserne på at forbedre den nukleare sikkerhed til de højeste standarder. For at skabe de sikkerhedsbetingelser, der er nødvendige for at fjerne farerne for befolkningernes liv og sundhed, bør Fællesskabet kunne støtte nuklear sikkerhed i tredjelande.
(4)
Ved at handle inden for rammerne af fælles politikker og strategier sammen med medlemsstaterne har kun Unionen den kritiske masse til at løfte globale udfordringer og er også bedst i stand til at koordinere samarbejdet med tredjelande.
(5)
Ved Kommissionens afgørelse 1999/819/Euratom (3) tiltrådte Fællesskabet konventionen fra 1994 om nuklear sikkerhed. Ved Kommissionens afgørelse 2005/510/Euratom (4) tiltrådte Fællesskabet også den fælles konvention om sikker håndtering af brugt brændsel og radioaktivt affald.
(6)
Med henblik på at bevare og fremme den løbende forbedring af den nukleare sikkerhed og forskrifterne herom vedtog Rådet direktiv 2009/71/Euratom (5) og direktiv 2011/70/Euratom (6). Disse direktiver og de høje standarder for nuklear sikkerhed og radioaktivt affald og håndtering af brugt brændsel, som er gennemført i Fællesskabet, er eksempler, der kan bruges til at tilskynde tredjelande til at vedtage lignende høje standarder.
(7)
Fremme af samarbejde om forskrifter og andre former for samarbejde med nye vækstøkonomier og fremme af Unionens tilgange, regler, standarder og praksis er Europa 2020-strategiens udenrigspolitiske mål.
(8)
Fællesskabets medlemsstater har undertegnet ikkespredningstraktaten og tillægsprotokollen.
(9)
Fællesskabet arbejder allerede i overensstemmelse med kapitel 10 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (i det følgende benævnt »Euratomtraktaten«) tæt sammen med Det Internationale Atomenergiagentur (IAEA), både om nuklear sikkerhedskontrol til fremme af målene i afsnit II, kapitel 7, i Euratomtraktaten og om nuklear sikkerhed.
(10)
Der findes en række internationale organisationer og programmer, som forfølger mål, der ligner målene i denne forordning, f.eks. IAEA, Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling/Kerneenergiagenturet (OECD/NEA), Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD) og miljøpartnerskab inden for rammerne af den nordlige dimension (NDEP).
(11)
Der er et særligt behov for, at Fællesskabet fortsætter sine bestræbelser til støtte for anvendelsen af en effektiv sikkerhedskontrol med nukleart materiale i tredjelande med udgangspunkt i sine egne sikkerhedskontrolaktiviteter i Unionen.
(12)
I forbindelse med anvendelsen af denne forordning bør Kommissionen høre Gruppen af Europæiske Nukleare Tilsynsmyndigheder (Ensreg) inden udarbejdelsen og vedtagelsen af strategidokumentet og flerårige vejledende programmer. Handlingsprogrammerne bør baseres på en eventuel høring af medlemsstaternes nationale tilsynsmyndigheder og på en dialog med partnerlandene.
(13)
Foranstaltninger til støtte for denne forordnings mål bør også støttes gennem udnyttelse af yderligere synergier med direkte og indirekte aktioner under Euratomrammeprogrammerne om nuklear forskning og uddannelse.
(14)
Det er en forudsætning, at ansvaret for anlæggets sikkerhed påhviler operatøren og den stat, der har jurisdiktion over anlægget.
(15)
Mens der er et stigende behov for finansiering til Unionens eksterne bistand, begrænser Unionens økonomiske og budgetmæssige situation de ressourcer, der er tilgængelige til denne bistand. Kommissionen bør derfor søge at opnå den mest effektive udnyttelse af de tilgængelige ressourcer, især gennem anvendelse af finansielle instrumenter med løftestangseffekt. En sådan løftestangseffekt øges ved at give mulighed for at bruge og genbruge de midler, der investeres og genereres af de finansielle instrumenter.
(16)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(17)
Gennemførelsesbeføjelserne i forbindelse med programmering og finansiering af de foranstaltninger, der støttes i henhold til denne forordning, bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7), der bør finde anvendelse i denne forordning, selv om den ikke henviser til artikel 106a i Euratomtraktaten. Under hensyntagen til disse gennemførelsesretsakters karakter, især deres karakter af politiske retningslinjer eller deres finansielle virkninger, bør undersøgelsesproceduren i nævnte forordning i princippet bruges til vedtagelsen heraf, undtagen for tekniske gennemførelsesforanstaltninger af mindre økonomisk betydning. Kommissionen bør straks vedtage gennemførelsesretsakter, når der i behørigt begrundede tilfælde i tilknytning til et kernekraft- eller strålingsuheld, herunder eksponering ved uheld, er behov for en hurtig reaktion fra Fællesskabets side for at afbøde konsekvenserne af dette uheld, eller når det i hastetilfælde er tvingende nødvendigt at gøre det.
(18)
De regler og procedurer, der er fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014 (8), bør om nødvendigt finde anvendelse ved gennemførelsen af denne forordning.
(19)
Unionen og Fællesskabet har stadig en fælles institutionel ramme. Det er derfor af afgørende betydning at sikre sammenhængen mellem begges foranstaltninger udadtil. Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør, når det er hensigtsmæssigt, inddrages i programmeringen af dette instrument i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU (9).
(20)
Unionen bør søge at opnå den mest effektive udnyttelse af de tilgængelige ressourcer for at optimere virkningen af sin optræden udadtil. Dette bør opnås gennem sammenhæng og komplementaritet mellem instrumenterne for dens optræden udadtil samt gennem etablering af synergier mellem nærværende instrument, andre instrumenter for Unionens optræden udadtil og andre EU-politikker. Dette bør medføre en yderligere gensidig styrkelse af de programmer, der er udformet i henhold til disse instrumenter.
(21)
Denne forordning træder i stedet for forordning (Euratom) nr. 300/2007, der udløber den 31. december 2013 -
VEDTAGET DENNE FOFORDNING -
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Generelt mål
Unionen finansierer foranstaltninger til at fremme et højt nukleart sikkerhedsniveau, strålingsbeskyttelse og gennemførelse af effektiv sikkerhedskontrol med nukleart materiale i tredjelande i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning og bilaget.
Artikel 2
Specifikke mål
Samarbejdet i henhold til denne forordning skal opfylde følgende specifikke mål:
1.
fremme af en effektiv sikkerhedskultur på det nukleare område og gennemførelse af de højeste standarder for nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse og fortsat forbedring af den nukleare sikkerhed
2.
ansvarlig og sikker forvaltning af brugt brændsel og radioaktivt affald (dvs. transport, forbehandling, behandling, forarbejdning, oplagring og bortskaffelse), nedlukning af tidligere nukleare anlæg samt oprydning
3.
etablering af rammer og metoder for anvendelse af effektiv sikkerhedskontrol for nukleart materiale i tredjelande.
Artikel 3
Specifikke foranstaltninger
1. Målene i artikel 2, stk. 1, skal navnlig opfyldes via følgende foranstaltninger:
a)
støtte til tilsynsmyndigheder, organisationer, der yder teknisk bistand og
b)
styrkelse af regelsættet, navnlig vedrørende revision og vurdering, udstedelse af tilladelser og tilsyn med atomkraftværker og andre nukleare anlæg
c)
fremme af effektive regelsæt, procedurer og systemer for at sikre passende beskyttelse mod ioniserende stråling fra radioaktivt materiale, navnlig fra højaktive strålekilder, og sikker bortskaffelse heraf
d)
etablering af effektive ordninger vedrørende forebyggelse af uheld med strålingsmæssige følger, herunder eksponering ved uheld, og mindskelse af eventuelle følger heraf, f.eks. miljøovervågning i tilfælde af radioaktive udslip, udformning og gennemførelse af afbødnings- og oprydningsaktiviteter og samarbejde med nationale og internationale organisationer i tilfælde af eksponering ved uheld, beredskabsplaner, katastrofeberedskab og indsats, civilbeskyttelse og rehabiliteringsforanstaltninger
e)
støtte til at garantere sikkerheden på nukleare anlæg vedrørende praktiske beskyttelsesforanstaltninger med henblik på at mindske de eksisterende strålingsrisici for arbejdstagernes og befolkningens sundhed.
2. Målet i artikel 2, stk. 2, skal navnlig opfyldes gennem følgende foranstaltninger:
a)
støtte til tilsynsmyndigheder, organisationer, der yder teknisk bistand, og styrkelse af regelsættet, navnlig vedrørende ansvarlig og sikker forvaltning af brugt brændsel og radioaktivt affald
b)
udvikling og gennemførelse af specifikke strategier og rammer for ansvarlig og sikker forvaltning af brugt nukleart brændsel og radioaktivt affald
c)
udvikling og gennemførelse af strategier og rammer for nedlukning af eksisterende anlæg, for oprydning af tidligere nukleare anlæg og affaldslagre i tilknytning til uranbrydning og for bjærgning og håndtering af sunkne radioaktive genstande og materialer i havet.
3. Målet i artikel 2, stk. 3 vil blive begrænset til de tekniske aspekter med henblik på at sikre, at malme, udgangsmaterialer og specielle fissile materialer ikke anvendes til andre formål end de af brugerne angivne, og det skal navnlig opfyldes via følgende foranstaltninger:
a)
etablering af de nødvendige regelsæt, metoder, teknologi og tilgange til gennemførelse af nuklear sikkerhedskontrol, herunder hensigtsmæssig opgørelse og kontrol med fissile materialer på stats- og operatørniveau
b)
støtte til infrastruktur og uddannelse af personale.
4. De foranstaltninger, som er nævnt i stk. 1 og 2, kan omfatte tiltag til fremme af internationalt samarbejde, herunder gennemførelse og overvågning af internationale konventioner og traktater. De skal også omfatte et betydeligt element af vidensoverførsel, f.eks. informationsudveksling, kapacitetsopbygning og uddannelse i nuklear sikkerhed og forskning, for at styrke de opnåede resultaters bæredygtighed. De skal gennemføres via samarbejde med de kompetente myndigheder i Unionens medlemsstater og/eller med tredjelandes myndigheder, nukleare tilsynsmyndigheder og deres tekniske støtteorganisationer og/eller relevante internationale organisationer, navnlig IAEA. I specifikke og behørigt begrundede tilfælde skal foranstaltningerne vedrørende stk. 1, litra b) og c), gennemføres via samarbejde med operatører og/eller kompetente organisationer fra medlemsstaterne og tredjelandes operatører af nukleare anlæg som defineret i artikel 3, stk. 1, i direktiv 2009/71/Euratom og anlæg.
Artikel 4
Overholdelse, sammenhæng og komplementaritet
1. Fremskridt med henblik på at nå de i artikel 2 omhandlede specifikke mål vurderes hver især gennem følgende resultatindikatorer:
a)
antal og betydning af spørgsmål, der er identificeret under gennemførelsen af samarbejdet
b)
status for udviklingen af strategierne for brugt brændsel, nukleart affald og nedlukning, de respektive lovgivnings- og forskriftsmæssige rammer og gennemførelse af projekter
c)
antal og betydning af spørgsmål, der er identificeret i relevante rapporter om nuklear sikkerhedskontrol.
Forud for projektgennemførelsen og under hensyntagen til hver aktions særlige forhold vil de specifikke indikatorer for overvågning, evaluering og revision af resultater blive defineret, jf. artikel 7, stk. 2.
2. Kommissionen sikrer, at de vedtagne foranstaltninger er i overensstemmelse med Unionens overordnede strategiske politikramme for det pågældende partnerland og især med målene for dette partnerlands politikker og programmer for udviklingssamarbejde og økonomisk samarbejde.
3. Det finansielle, økonomiske og tekniske samarbejde i henhold til denne forordning skal supplere Unionens samarbejde inden for rammerne af andre instrumenter.
AFSNIT II
PROGRAMMERING OG VEJLEDENDE TILDELING AF MIDLER
Artikel 5
Strategidokument
1. Fællesskabets samarbejde i henhold til denne forordning gennemføres på grundlag af et generelt flerårigt strategidokument for instrumentet.
2. Dette strategidokument udgør det generelle grundlag for samarbejdet og udarbejdes for en periode på op til syv år. Det indeholder Fællesskabets strategi for samarbejde i henhold til denne forordning under hensyntagen til de pågældende landes behov, Fællesskabets prioriteter, den internationale situation og de respektive tredjelandes aktiviteter. Strategidokumentet angiver også merværdien ved samarbejdet og hvordan man undgår overlapninger med andre programmer og initiativer, navnlig programmer og initiativer fra internationale organisationer med tilsvarende mål og hoveddonorer.
3. Strategidokumentet tager sigte på at skabe en sammenhængende ramme for samarbejdet mellem Fællesskabet og de berørte tredjelande eller regioner i overensstemmelse med Fællesskabets overordnede formål og anvendelsesområde, mål, principper og politik.
4. Ved udarbejdelsen af strategidokumentet anvendes principperne om støtteeffektivitet, dvs. nationalt ejerskab, partnerskab, koordination, harmonisering, tilpasning til modtagerlandet eller de regionale systemer, gensidig ansvarlighed og resultatorientering.
5. Kommissionen godkender strategidokumentet i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 2. Kommissionen reviderer og opdaterer om nødvendigt strategidokumentet midtvejs eller, når det er nødvendigt, i henhold til samme procedure.
Artikel 6
Flerårige vejledende programmer
1. Flerårige vejledende programmer skal udarbejdes på grundlag af strategidokumentet, jf. artikel 5. Flerårige vejledende programmer dækker en periode på 2 til 4 år.
2. Flerårige vejledende programmer skal fastlægge de prioriterede områder, der er udvalgt med henblik på finansiering, specifikke mål, forventede resultater, resultatindikatorer samt de vejledende finansielle tildelinger, både samlet og for hvert prioriteret område, og med en rimelig reserve af ikketildelte midler, der i relevante tilfælde kan angives som et beløbsinterval eller et minimum. Flerårige vejledende programmer udstikker retningslinjer for at undgå overlapninger.
3. Flerårige vejledende programmer skal udarbejdes på basis af en anmodning fra og en dialog med partnerlandet/-landene eller partnerregionen/-regionerne med inddragelse af interessenterne for at sikre, at landet eller regionen får tilstrækkeligt ejerskab til processen, og for at fremme støtten til nationale udviklingsstrategier. Med henblik på komplementaritet og for at undgå overlapninger tager de flerårige vejledende programmer hensyn til eksisterende og planlagt internationalt samarbejde, navnlig med internationale organisationer, som forfølger tilsvarende mål, og hoveddonorer på de i artikel 2 omhandlede områder. De flerårige vejledende programmer skal også angive merværdien ved samarbejdet.
4. Kommissionen vedtager det flerårige vejledende program i overensstemmelse med undersøgelsesproceduren, jf. artikel 11, stk. 2. Kommissionen skal i overensstemmelse med samme procedure revidere og eventuelt opdatere disse vejledende programmer under hensyntagen til en eventuel revision af det i artikel 5 omhandlede strategidokument.
AFSNIT III
GENNEMFØRELSE
Artikel 7
De årlige handlingsprogrammer
1. De årlige handlingsprogrammer (i det følgende benævnt »handlingsprogrammer«) udarbejdes på grundlag af strategidokumentet og de flerårige vejledende programmer, jf. artikel 5 og 6. Handlingsprogrammerne fastlægges for hvert tredjeland eller for hver region i et tredjeland og angiver de nærmere detaljer vedrørende gennemførelsen af det samarbejde, som er fastlagt i henhold til denne forordning.
I særlige tilfælde, hvor et handlingsprogram endnu ikke er blevet vedtaget, kan Kommissionen undtagelsesvis vedtage individuelle foranstaltninger på grundlag af de vejledende programmeringsdokumenter efter de samme regler og procedurer som for handlingsprogrammer.
I tilfælde af uforudsete og behørigt dokumenterede behov, omstændigheder eller forpligtelser kan Kommissionen vedtage særlige foranstaltninger, der ikke er omhandlet i de flerårige programmeringsdokumenter.
2. I handlingsprogrammerne fastlægges mål, indsatsområder, påtænkte foranstaltninger og projekter, forventede resultater, forvaltningsprocedurer og det samlede planlagte finansieringsbeløb. Der gives en kortfattet beskrivelse af de operationer, der skal finansieres, en angivelse af de beløb, der er tildelt den enkelte operation, en vejledende tidsplan for gennemførelsen og specifikke indikatorer for overvågning, evaluering og revision af resultater alt efter behov. De skal, hvis det er hensigtsmæssigt, omfatte eventuelle erfaringer fra tidligere samarbejde.
3. Kommissionen vedtager handlingsprogrammerne og individuelle og særlige foranstaltninger efter undersøgelsesproceduren, jf. artikel 11, stk. 2. Kommissionen kan revidere og forlænge handlingsprogrammerne og foranstaltningerne efter samme procedure.
4. Uanset stk. 3 er undersøgelsesproceduren i artikel 11, stk. 2, ikke påkrævet for:
i)
individuelle foranstaltninger, for hvilke Unionens finansielle bistand ikke overstiger 5 mio. EUR
ii)
særlige foranstaltninger, for hvilke Unionens finansielle bistand ikke overstiger 5 mio. EUR
iii)
tekniske ændringer af handlingsprogrammer og individuelle og særlige foranstaltninger.
Tekniske ændringer er ændringer såsom
-
forlængelse af gennemførelsesperioden
-
omfordeling af midler mellem tiltag, der er omfattet af de årlige handlingsprogrammer og individuelle og særlige foranstaltninger og projekter med højst 20 % af det oprindelige budget men ikke over 5 mio. EUR eller
-
forøgelse eller mindskelse af budgettet for de årlige handlingsprogrammer eller individuelle eller særlige foranstaltninger med højst 20 % af det oprindelige budget men ikke over 5 mio. EUR,
forudsat at disse ændringer ikke i væsentligt omfang påvirker målene for de oprindelige foranstaltninger og handlingsprogrammer.
Foranstaltninger, der vedtages i henhold til dette stykke, meddeles Europa-Parlamentet, Rådet og det i artikel 11, stk. 1, omhandlede udvalg senest én måned efter vedtagelsen.
5. Når det i behørigt begrundede hastetilfælde i tilknytning til behovet for en hurtig reaktion fra Fællesskabets side er tvingende nødvendigt at afbøde konsekvenserne af kernekraft- eller strålingsuheld, vedtager eller ændrer Kommissionen handlingsprogrammerne eller foranstaltningerne ved hjælp af gennemførelsesretsakter, der straks træder i kraft i overensstemmelse med den i artikel 11, stk. 3, omhandlede procedure.
6. Kommissionen kan også beslutte at tilslutte sig ethvert initiativ iværksat af de internationale organisationer og hoveddonorer, som forfølger tilsvarende mål, i den udstrækning det er i overensstemmelse med det generelle mål i artikel 1. Den tilhørende finansieringsafgørelse træffes efter fremgangsmåden i stk. 2 og 3.
Artikel 8
Sammenhæng og komplementaritet
Programmeringer eller revisioner af programmer, der finder sted efter offentliggørelsen af midtvejsrapporten, jf. artikel 17 i forordning (EU) nr. 236 /2014, skal tage hensyn til resultaterne og konklusionerne heri.
Artikel 9
Gennemførelse
Forordningen gennemføres i overensstemmelse med artikel 1, stk. 3, artikel 1, stk. 4, artikel 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 og 17 i forordning (EU) nr. 236/2014, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
Artikel 10
Rapport
Kommissionen undersøger, hvilke fremskridt der er sket med gennemførelsen af de i henhold til denne forordning trufne foranstaltninger, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport om gennemførelsen af det samarbejde, der er omhandlet i denne forordning. Rapporten skal indeholde oplysninger for det foregående år om de finansierede foranstaltninger, overvågnings- og evalueringsresultaterne og gennemførelsen af budgetforpligtelser og betalinger efter land, region og samarbejdstype.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Udvalg
1. Kommissionen bistås af Udvalget for Samarbejde på det Nukleare Område. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til nærværende stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
3. Når der henvises til nærværende stykke, finder artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med artikel 5 anvendelse.
Artikel 12
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
Denne forordning anvendes i overensstemmelse med artikel 9 i Rådets afgørelse 2010/427/EU.
Artikel 13
Det finansielle referencegrundlag
1. Det finansielle referencegrundlag for gennemførelsen af denne forordning er for perioden 2014-2020 på 225 321 000 EUR.
2. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
Artikel 14
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra 1. januar 2014 indtil den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2013.
NEUVOSTON ASETUS (EURATOM) N:o 237/2014,
annettu 13 päivänä joulukuuta 2013,
välineen perustamisesta ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä varten 19 päivänä helmikuuta 2007 annetulla neuvoston asetuksella (Euratom) N:o 300/2007 (2) perustettu väline on eräs Euroopan unionin ja Euroopan atomienergiayhteisönulkoiselle politiikalle tukea antava väline.
(2)
Unioni on merkittävä taloudellisen, rahoituksellisen, teknisen, humanitaarisen ja makrotaloudellisen avun antaja kolmansille maille. Tämä asetus on osa yhteistyön suunnitteluun ja avun toimittamiseen laadittua kehystä, jonka tavoitteena on edistää ydinturvallisuuden, säteilysuojelun ja tehokkaan ja toimivan ydinmateriaalivalvonnan soveltamisen korkeaa tasoa kolmansissa maissa.
(3)
Vuonna 1986 tapahtunut Tšernobylin onnettomuus osoitti ydinturvallisuuden maailmanlaajuisen tärkeyden. Fukushima-Daiichin onnettomuus vuonna 2011 vahvisti, että ydinturvallisuuden parantamista on edelleen jatkettava, kunnes se on saatu mahdollisimman korkealle tasolle. Jotta saataisiin aikaan turvallisuusolosuhteet, jotka ovat välttämättömät, jotta väestön elämää ja terveyttä vaarantavat tekijät saadaan poistettua, yhteisön olisi voitava tukea ydinturvallisuutta kolmansissa maissa.
(4)
Ainoastaan unioni kykenee saavuttamaan maailmanlaajuisiin haasteisiin vastaamiseksi tarvittavan kriittisen massan toimimalla yhteisten politiikkojen ja strategioiden mukaisesti yhdessä jäsenvaltioidensa kanssa, ja sillä on myös parhaat mahdollisuudet sovittaa yhteen kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä.
(5)
Yhteisö on komission päätöksellä 1999/819/Euratom (3) liittynyt vuonna 1994 tehtyyn ydinturvallisuutta koskevaan yleissopimukseen. Yhteisö on komission päätöksellä 2005/510/Euratom (4) liittynyt myös käytetyn polttoaineen ja radioaktiivisen jätteen huollon turvallisuutta koskevaan yleissopimukseen.
(6)
Neuvosto on ydinturvallisuuden ja sen valvonnan jatkuvan parantamisen ylläpitämiseksi ja edistämiseksi antanut direktiivin 2009/71/Euratom (5) ja direktiivin 2011/70/Euratom (6). Nämä direktiivit ja yhteisön ydinturvallisuudelle sekä radioaktiivisen jätteen ja käytetyn ydinpolttoaineen huollolle asettamat tiukat vaatimukset toimivat esimerkkeinä, joilla kannustetaan kolmansia maita nostamaan vaatimustasonsa yhtä korkealle.
(7)
Eurooppa 2020 -strategian ulkoisiin toimintapoliittisiin tavoitteisiin kuuluvat sääntely- ja muun yhteistyön edistäminen kehittyvien talousalueiden kanssa sekä unionin toimintamallien, sääntöjen, standardien ja käytäntöjen tukeminen.
(8)
Yhteisön jäsenvaltiot ovat ydinsulkusopimuksen ja sen lisäpöytäkirjan allekirjoittajaosapuolia.
(9)
Yhteisö tekee jo tiivistä yhteistyötä Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen, jäljempänä ”Euratomin perustamissopimus”, X luvun mukaisesti Kansainvälisen atomienergiajärjestön (IAEA) kanssa sekä ydinmateriaalivalvonnan osalta Euratomin perustamissopimuksen toisen osaston VII luvun tavoitteiden saavuttamiseksi että ydinturvallisuuden osalta.
(10)
On olemassa joukko kansainvälisiä järjestöjä ja ohjelmia, kuten IAEA, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö/ydinenergisjärjestö (OECD/NEA), Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki (EBRD) ja pohjoisen ulottuvuuden ympäristökumppanuus (NDEP), jotka pyrkivät tässä asetuksessa asetettujen tavoitteiden kaltaisiin tavoitteisiin.
(11)
Yhteisön on erityisesti tarpeen jatkaa pyrkimyksiään tukea toimivan ydinmateriaalivalvonnan soveltamista kolmansissa maissa hyödyntäen omia ydinmateriaalivalvontatoimiaan unionissa.
(12)
Soveltaessaan tätä asetusta komission olisi kuultava Euroopan ydinturvallisuusviranomaisten ryhmää (ENSREG) ennen kuin se laatii ja hyväksyy strategia-asiakirjan ja suuntaa-antavia monivuotisia ohjelmia. Toimintaohjelmien olisi tarvittaessa perustuttava jäsenvaltioiden kansallisten sääntelyelinten kanssa käytyihin keskusteluihin ja kumppanimaiden kanssa käytävään vuoropuheluun.
(13)
Tämän asetuksen tavoitteita tukevia toimenpiteitä olisi tuettava myös pyrkimällä yhteisvaikutukseen Euratomin ydinalan tutkimuksen ja koulutuksen puiteohjelmiin sisältyvien suorien ja epäsuorien toimien kanssa.
(14)
Vastuu asianomaisen laitoksen turvallisuudesta on toiminnanharjoittajalla ja valtiolla, jonka lainkäyttövaltaan laitos kuuluu.
(15)
Vaikka ulkoisen avun rahoitustarpeet kasvavat jatkuvasti, unionin talous- ja budjettitilanne rajoittaa tällaiseen apuun käytettävissä olevia voimavaroja. Sen vuoksi komission olisi pyrittävä käyttämään saatavilla olevia varoja mahdollisimman tehokkaasti erityisesti suosimalla sellaisia rahoitusvälineitä, joilla on vipuvaikutusta. Tällainen vipuvaikutus kasvaa, jos rahoitusvälineistä investoituja ja niiden tuottamia varoja on mahdollista käyttää uudelleen.
(16)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(17)
Tämän asetuksen nojalla tuettavien toimien ohjelmasuunnitteluun ja rahoitukseen liittyvää täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti, jota olisi sovellettava tämän asetuksen tarkoitukseen vaikka siinä ei ole viittausta Euratomin perustamissopimuksen 106 a artiklaan. Täytäntöönpanosäädösten erityisesti politiikkaa ohjaava luonne tai niiden rahoitusvaikutukset huomioon ottaen niitä hyväksyttäessä olisi pääsääntöisesti noudatettava mainitussa asetuksessa säädettyä tarkastelumenettelyä lukuun ottamatta teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä, joilla on vähäinen rahoitusvaikutus. Komission olisi hyväksyttävä välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, jos tämä on tarpeen asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka liittyvät ydin- tai säteilyonnettomuuteen, myös vahinkoaltistukseen, ja jos yhteisön on tarpeen toimia nopeasti onnettomuuden seurausten lieventämiseksi tai jos pakottavat kiireellisyysnäkökohdat sitä vaativat.
(18)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (8) säädettyjä sääntöjä ja menettelyjä olisi tarvittaessa sovellettava tämän asetuksen täytäntöönpanoon.
(19)
Yhteinen institutionaalinen kehys palvelee edelleen unionia ja yhteisöä. Sen vuoksi on tärkeää huolehtia kummankin ulkoisen toiminnan välisestä johdonmukaisuudesta. Euroopan ulkosuhdehallinto on määrä tarvittaessa ottaa mukaan tämän välineen ohjelmasuunnitteluun neuvoston päätöksen 2010/427/EU (9) mukaisesti.
(20)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä ulkoisen toiminnan välineiden välisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia tämän välineen, muiden ulkoisen toiminnan välineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin näihin välineisiin perustuvat ohjelmat vahvistaisivat toisiaan.
(21)
Tällä asetuksella korvataan asetus (Euratom) N:o 300/2007, jonka voimassaolo lakkaa 31 päivänä joulukuuta 2013,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yleinen tavoite
Unioni rahoittaa toimenpiteitä, joilla on tarkoitus edistää ydinturvallisuuden, säteilysuojelun ja tehokkaan ja toimivan ydinmateriaalivalvonnan soveltamisen korkeaa tasoa kolmansissa maissa tämän asetuksen säännösten ja sen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Erityistavoitteet
Tämän asetuksen mukaisella yhteistyöllä pyritään seuraaviin erityistavoitteisiin:
1)
toimivan ydinturvallisuuskulttuurin edistäminen sekä mahdollisimman tiukkojen ydinturvallisuus- ja säteilysuojeluvaatimusten täytäntöön paneminen ja ydinturvallisuuden jatkuva parantaminen;
2)
käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullinen ja turvallinen huolto, eli kuljetus, esikäsittely, käsittely, jälleenkäsittely, varastointi ja loppusijoitus, sekä ydinlaitosten käytöstä poistaminen ja entisten ydinlaitosalueiden kunnostaminen;
3)
puitteiden ja menetelmien käyttöönotto tehokkaan ja toimivan ydinmateriaalivalvonnan soveltamiseksi kolmansissa maissa.
3 artikla
Erityistoimenpiteet
1. Edellä 2 artiklan 1 kohdassa esitettyihin tavoitteisiin pyritään erityisesti seuraavin toimenpitein:
a)
sääntelyelinten ja teknisen tuen organisaatioiden tukeminen;
b)
sääntelykehyksen vahvistaminen etenkin ydinvoimaloiden ja muiden ydinlaitosten tarkastamiseen ja arviointiin sekä luvan myöntämiseen ja valvontaan liittyvien toimien osalta;
c)
toimivien sääntelykehysten, -menettelyjen ja -järjestelmien edistäminen, jotta voidaan varmistaa riittävä suoja radioaktiivisista aineista ja erityisesti korkea-aktiivisista radioaktiivisista lähteistä johtuvaa ionisoivaa säteilyä vastaan sekä näiden aineiden turvallinen loppusijoitus;
d)
tehokkaiden järjestelyjen käyttöönotto säteilyonnettomuuksien, tahaton vahinkoaltistus mukaan lukien, ehkäisemistä ja tällaisen säteilyn seurausten lieventämistä varten esimerkiksi seuraamalla ympäristön tilaa, kun on kyse radioaktiivisista päästöistä, seurauksia lieventävien toimien ja korjaavien toimien suunnittelu ja toteuttaminen sekä yhteistyö kansallisten ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa tahattoman altistuksen osalta sekä valmiussuunnittelu-, torjuntavalmius- ja torjunta-, pelastuspalvelu- ja kunnostustoimenpiteitä varten;
e)
ydinlaitosten ja ydinlaitosalueiden turvallisuuden varmistamisen tukeminen sellaisten käytännön suojatoimien osalta, joiden tarkoituksena on vähentää olemassa olevia säteilystä aiheutuvia työntekijöiden ja väestön terveysriskejä.
2. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa esitettyihin tavoitteisiin pyritään erityisesti seuraavin toimenpitein:
a)
sääntelyelinten ja teknisen tuen organisaatioiden tukeminen sekä sääntelykehyksen vahvistaminen etenkin käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullisen ja turvallisen huollon osalta;
b)
erityisten strategioiden ja kehysten kehittäminen ja täytäntöönpano käytetyn ydinpolttoaineen ja radioaktiivisen jätteen vastuullista ja turvallista huoltoa varten;
c)
strategioiden ja kehysten kehittäminen ja täytäntöönpano olemassa olevien laitosten käytöstä poistamista ja entisten ydinlaitosalueiden ja perinteisten uraanikaivosalueiden kunnostamista sekä mereen upotettujen radioaktiivisten esineiden ja materiaalien talteenottoa ja huoltoa varten.
3. Edellä 2 artiklan 3 kohdassa esitetty tavoite rajoitetaan teknisiin näkökohtiin, joilla varmistetaan, että malmeja, lähtöaineita ja erityisiä halkeamiskelpoisia aineita ei käytetä muuhun kuin käyttäjän ilmoittamaan tarkoitukseen. Tähän tavoitteeseen pyritään erityisesti seuraavin toimenpitein:
a)
tarvittavan sääntelykehyksen, menetelmien, teknologian ja toimintamallien käyttöönotto ydinmateriaalivalvonnan täytäntöön panemiseksi, mukaan lukien halkeamiskelpoisten aineiden asianmukainen kirjanpito ja valvonta valtion ja toiminnanharjoittajien tasolla;
b)
infrastruktuurin ja henkilöstön koulutuksen tukeminen.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin voi kuulua toimenpiteitä, joilla edistetään kansainvälistä yhteistyötä, mukaan lukien kansainvälisten yleissopimusten ja sopimusten täytäntöönpano ja seuranta. Tällaisiin toimenpiteisiin on kuuluttava keskeisenä osana myös tietämyksen siirto, kuten tietojenvaihto, valmiuksien kehittäminen ja koulutus ydinturvallisuuden ja tutkimuksen alalla, saavutettujen tulosten kestävyyden lisäämiseksi. Ne on pantava täytäntöön yhteistyössä unionin jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten ja/tai kolmansien maiden viranomaisten, ydinalan sääntelyviranomaisten ja niiden teknisen tuen organisaatioiden ja/tai asianomaisten kansainvälisten järjestöjen, erityisesti IAEA:n kanssa. Asianmukaisesti perustelluissa erityistapauksissa 1 kohdan b ja c alakohtaa koskevat toimenpiteet on pantava täytäntöön jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden ydinlaitosten, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2009/71/Euratom 3 artiklan 1 kohdassa, ja ydinlaitosalueiden toiminnanharjoittajien ja/tai toimivaltaisten organisaatioiden kanssa tehtävällä yhteistyöllä.
4 artikla
Säännösten noudattaminen, johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Edistymistä 2 artiklassa esitettyjen erityistavoitteiden saavuttamisessa arvioidaan seuraavien suoritustasoa osoittavien indikaattorien perusteella:
a)
yhteistyön täytäntöönpanossa todettujen ongelmien määrä ja merkittävyys;
b)
käytettyä polttoainetta, ydinjätettä ja käytöstäpoistoa koskevien strategioiden, niitä koskevien lainsäädäntö- ja sääntelykehysten sekä hankkeiden täytäntöönpanon kehitys;
c)
ydinmateriaalivalvontaa koskevissa raporteissa osoitettujen ongelmien määrä ja merkittävyys.
Ennen hankkeiden toteuttamista ja ottaen huomioon kunkin toimen erityispiirteet on määriteltävä 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja erityisindikaattoreita suoritustason seurantaa, arviointia ja tarkastelua varten.
2. Komissio varmistaa, että toteutettavat toimenpiteet ovat yhdenmukaisia asianomaiselle kumppanimaalle laaditun unionin yleisen poliittisen strategiakehyksen ja erityisesti kyseisen kumppanimaan kehitysyhteistyötä ja taloudellista yhteistyötä koskevien politiikkojen ja ohjelmien tavoitteiden kanssa.
3. Tämän asetuksen nojalla tehtävän rahoitus-, taloudellisen ja teknisen yhteistyön on täydennettävä unionin muiden välineiden perusteella tekemää yhteistyötä.
II OSASTO
OHJELMOINTI JA VAROJEN SUUNTAA-ANTAVA KOHDENTAMINEN
5 artikla
Strategia-asiakirja
1. Tämän asetuksen mukainen yhteisön yhteistyö toteutetaan ydinturvallisuuteen liittyvää yhteistyötä koskevaa välinettä koskevan monivuotisen yleisen strategia-asiakirjan perusteella.
2. Strategia-asiakirja muodostaa yhteistyön yleisen perustan, ja se laaditaan enintään seitsemäksi vuodeksi. Siinä esitetään tämän asetuksen mukaista yhteistyötä koskeva yhteisön strategia ottaen huomioon kyseessä olevien maiden tarpeet, yhteisön ensisijaiset tavoitteet, kansainvälinen tilanne ja asianomaisten kolmansien maiden toiminta. Strategia-asiakirja osoittaa myös yhteistyön tuoman lisäarvon ja sen, miten vältetään päällekkäisyys muiden, erityisesti samankaltaisiin tavoitteisiin pyrkivien kansainvälisten järjestöjen ja tärkeiden avunantajien ohjelmien ja aloitteiden kanssa.
3. Strategia-asiakirjan tavoitteena on tarjota yhdenmukainen kehys yhteisön ja asianomaisten kolmansien maiden tai alueiden keskinäiselle yhteistyölle yhteisön yleisen tarkoituksen ja toimivallan, tavoitteiden, periaatteiden ja politiikan mukaisesti.
4. Strategia-asiakirjan laatimisessa sovelletaan avun tuloksellisuutta koskevia periaatteita, jotka ovat kansallinen omistajuus, kumppanuus, yhteensovittaminen, yhdenmukaistaminen, vastaanottajamaan tai alueellisiin järjestelmiin mukautuminen, keskinäinen tilintekovelvollisuus ja tuloshakuisuus.
5. Komissio hyväksyy strategia-asiakirjan 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio tarkistaa ja saattaa tarvittaessa ajan tasalle strategia-asiakirjan samaa menettelyä noudattaen sen keston puolivälissä tai milloin tahansa se on tarpeen.
6 artikla
Suuntaa antavat monivuotiset ohjelmat
1. Suuntaa-antavat monivuotiset ohjelmat laaditaan 5 artiklassa tarkoitetun strategia-asiakirjan perusteella. Ohjelmat käsittävät 2-4 vuoden jakson.
2. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa esitetään rahoitettaviksi valitut ensisijaiset alat, erityistavoitteet, odotetut tulokset, tulosindikaattorit sekä alustavat määrärahat, jotka esitetään sekä kokonaisuutena että ensisijaisen tavoitteen mukaan jaoteltuina ja jotka sisältävät kohtuullisen määrän kohdentamattomia varoja. Tämä voidaan tarvittaessa esittää vaihteluvälinä tai vähimmäismäärinä. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa on esitettävä suuntaviivat päällekkäisyyden välttämiseksi.
3. Suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien on perustuttava kumppanimaiden tai -alueen (-alueiden) esittämään pyyntöön ja niiden kanssa käytävään vuoropuheluun, johon sidosryhmät osallistuvat, jotta voidaan varmistua kyseisen maan tai alueen riittävästä omistajuudesta ja edistää kansallisille kehitysstrategioille annettavaa tukea. Täydentämistarkoituksessa ja päällekkäisyyden välttämiseksi suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa on otettava huomioon nykyinen ja suunnitteilla oleva kansainvälinen yhteistyö ja erityisesti se, jota tehdään erityisesti sellaisten kansainvälisten järjestöjen kanssa, jotka pyrkivät samankaltaisiin tavoitteisiin, ja tärkeiden avunantajien kanssa 2 artiklassa esitetyillä aloilla. Suuntaa-antavissa monivuotisissa ohjelmissa on myös osoitettava yhteistyöllä saavutettava lisäarvo.
4. Komissio hyväksyy suuntaa-antavat monivuotiset ohjelmat 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Samaa menettelyä noudattaen komissio tarkistaa ja tarvittaessa saattaa kyseiset suuntaa-antavat ohjelmat ajan tasalle ottaen huomioon 5 artiklassa tarkoitetun strategia-asiakirjan mahdollisen tarkistuksen.
III OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
7 artikla
Vuotuiset toimintaohjelmat
1. Vuotuiset toimintaohjelmat, jäljempänä ”toimintaohjelmat”, laaditaan 5 artiklassa tarkoitetun strategia-asiakirjan ja 6 artiklassa tarkoitettujen suuntaa-antavien monivuotisten ohjelmien perusteella. Toimintaohjelmat laaditaan kunkin kolmannen maan tai alueen osalta, ja niissä täsmennetään tässä asetuksessa säädetyn yhteistyön täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtia.
Erityisesti silloin kun toimintaohjelmaa ei ole vielä hyväksytty, komissio voi suuntaa-antavien ohjelmasuunnitteluasiakirjojen perusteella poikkeuksellisesti hyväksyä yksittäisiä toimenpiteitä toimintaohjelmiin sovellettavia sääntöjä ja menettelyjä noudattaen.
Kun on kyse ennakoimattomista ja asianmukaisesti perustelluista tarpeista, olosuhteista tai sitoumuksista, komissio voi hyväksyä suuntaa-antaviin ohjelmasuunnitteluasiakirjoihin kuulumattomia erityistoimenpiteitä.
2. Toimintaohjelmissa määritellään tavoitteet, toiminta-alat, suunnitellut toimenpiteet ja hankkeet, odotetut tulokset, hallinnointimenettelyt sekä suunnitellun rahoituksen kokonaismäärä. Niihin sisältyy yhteenveto rahoitettavista toimista, maininta kullekin toimelle osoitetuista määrärahoista, täytäntöönpanon alustava aikataulu sekä tarvittaessa erityisindikaattoreita suoritustason seurantaa, arviointia ja tarkastelua varten. Niissä on tarvittaessa esitettävä aiemmasta yhteistyöstä mahdollisesti saadut kokemukset.
3. Komissio hyväksyy toimintaohjelmat, yksittäiset toimenpiteet ja erityistoimenpiteet 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio voi tarkistaa toimintaohjelmia ja toimenpiteitä ja jatkaa niiden voimassaoloa samaa menettelyä noudattaen.
4. Poiketen siitä, mitä 3 kohdassa säädetään, 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä ei edellytetä seuraavien osalta:
i)
yksittäiset toimenpiteet, joiden osalta unionin rahoitusapu ei ole yli 5 miljoonaa euroa;
ii)
erityistoimenpiteet, joiden osalta unionin rahoitusapu ei ole yli 5 miljoonaa euroa;
iii)
tekniset mukautukset toimintaohjelmiin, yksittäisiin toimenpiteisiin ja erityistoimenpiteisiin.
Tätä kohtaa sovellettaessa ”teknisillä mukautuksilla” tarkoitetaan muun muassa seuraavanlaisia mukautuksia:
-
täytäntöönpanokauden jatkaminen,
-
varojen uudelleenkohdentaminen vuotuisiin toimintaohjelmiin, yksittäisiin toimenpiteisiin, erityistoimenpiteisiin ja hankkeisiin sisältyvien toimien välillä enintään 20 prosentilla niiden alkuperäisestä talousarviosta, kuitenkaan ylittämättä 5 miljoonan euron määrää, tai
-
vuotuisten toimintaohjelmien, yksittäisten toimenpiteiden tai erityistoimenpiteiden talousarvion korottaminen tai supistaminen enintään 20 prosentilla niiden alkuperäisestä talousarviosta, kuitenkaan ylittämättä 5 miljoonan euron määrää,
edellyttäen, että nämä muutokset eivät merkittävällä tavalla vaikuta alkuperäisten toimenpiteiden ja toimintaohjelmien tavoitteisiin.
Tämän kohdan mukaisesti hyväksytyt toimenpiteet on ilmoitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle ja 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.
5. Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, joissa yhteisön on toimittava nopeasti ydin- tai säteilyonnettomuuden seurausten lieventämiseksi, komissio hyväksyy tai muuttaa toimintaohjelmat tai toimenpiteet välittömästi sovellettavin täytäntöönpanosäädöksin 11 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
6. Komissio voi päättää osallistua mihin tahansa aloitteeseen, jonka käynnistäjinä ovat samankaltaisiin tavoitteisiin pyrkivät kansainväliset järjestöt tai tärkeät avunantajat, mikäli kyseinen hanke on 1 artiklassa esitetyn yleistavoitteen mukainen. Vastaava rahoituspäätös on tehtävä tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
8 artikla
Johdonmukaisuus ja täydentävyys
Kaikessa asetuksen (EU) N:o 236/2014 17 artiklassa tarkoitetun välikertomuksen julkaisemisen jälkeisessä ohjelmasuunnittelussa tai ohjelmien uudelleentarkastelussa on otettava huomioon kertomuksessa esitetyt tulokset, havainnot ja päätelmät.
9 artikla
Täytäntöönpano
Tämä asetus pannaan täytäntöön asetuksen N:o 236/2014 1 artiklan 3 ja 4 kohdan sekä 3, 4, 5, 7, 8, 9, 12 ja 17 artiklan mukaisesti, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
10 artikla
Kertomus
Komissio tarkastelee tämän asetuksen nojalla toteutettavien toimenpiteiden täytäntöönpanon edistymistä ja toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen tässä asetuksessa tarkoitetun yhteistyön toteuttamisesta. Kertomuksessa esitetään edellistä vuotta koskevat tiedot rahoitetuista toimenpiteistä, tiedot seuranta- ja arviointitoimien tuloksista sekä maksusitoumusten ja maksujen täytäntöönpanosta eriteltyinä maittain, alueittain sekä yhteistyöaloittain.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
11 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa ydinturvallisuusalan yhteistyökomitea. Komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
12 artikla
Euroopan ulkosuhdehallinto
Tätä asetusta sovelletaan päätöksen 2010/427/EU 9 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Rahoitusohje
1. Rahoitusohje tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014-2020 on 225 321 000 euroa.
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuosittaiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
14 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020 saakka.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 13 päivänä joulukuuta 2013.