RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 14. oktober 2014
om bemyndigelse af Tyskland til at anvende en reduceret afgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn, i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF
(2014/722/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (1), særlig artikel 19,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/445/EU (2) fik Tyskland tilladelse til at anvende en reduceret afgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, som ligger ved kaj i en havn (»strøm fra land«), i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF, indtil 16. juli 2014.
(2)
Ved brev af 26. februar 2014 anmodede Tyskland om tilladelse til fortsat at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land i overensstemmelse med artikel 19 i direktiv 2003/96/EF.
(3)
Med den ønskede afgiftslempelse tilstræber Tyskland at fortsætte med at fremme en mere udbredt anvendelse af strøm fra land, som er en mere miljøvenlig måde for skibe at dække deres behov for elektricitet på, mens de ligger ved kaj i havne, end forbrænding af bunkerfuel om bord på fartøjerne.
(4)
For så vidt som anvendelsen af strøm fra land forhindrer emissioner af luftforurenende stoffer fra forbrændingen af bunkerfuel om bord på fartøjer, der ligger ved kaj, bidrager den til en forbedring af den lokale luftkvalitet i havnebyer. Foranstaltningen forventes derfor at bidrage til Unionens miljø-, sundheds- og klimapolitiske målsætninger.
(5)
At give Tyskland tilladelse til at anvende en reduceret elafgiftssats på strøm fra land går ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå ovennævnte målsætning, idet produktion om bord fortsat vil være det mest konkurrencedygtige alternativ i de fleste tilfælde. Af samme årsag, og på grund af teknologiens nuværende forholdsvis lave markedsindtrængningsgrad, vil foranstaltningen sandsynligvis ikke resultere i væsentlige konkurrencefordrejninger i løbet af det tidsrum, den finder anvendelse, og den vil således ikke have en negativ indvirkning på det indre markeds rette funktion.
(6)
Det følger af artikel 19, stk. 2, i direktiv 2003/96/EF, at hver tilladelse, der gives i henhold til den bestemmelse, skal være strengt tidsbegrænset. Eftersom der er behov for en periode, der er tilstrækkelig lang til at foretage en ordentlig evaluering af foranstaltningen, men også fordi det er nødvendigt ikke at underminere den fremtidige udvikling af de eksisterende retlige rammer, er det hensigtsmæssigt at give den ønskede tilladelse for en periode på seks år.
(7)
For at give retssikkerhed for havne- og skibsoperatører og for at undgå en mulig forøgelse af den administrative byrde for virksomheder, der distribuerer og videredistribuerer elektricitet, som følge af ændringer i den afgiftssats, der opkræves på strøm fra land, bør det sikres, at Tyskland kan anvende den nuværende, specifikke afgiftslempelse, som denne afgørelse vedrører, uden afbrydelse. Den tilladelse, der anmodes om, bør derfor gives med virkning fra den 17. juli 2014 i umiddelbar tilslutning til den tidligere ordning i Rådets gennemførelsesafgørelse 2011/445/EU.
(8)
Denne afgørelse bør ophøre med at finde anvendelse fra den dato, hvor generelle regler om skattemæssige fordele for strøm fra land finder anvendelse gennem en fremtidig EU-retsakt.
(9)
Denne afgørelse har ingen indflydelse på anvendelsen af Unionens regler vedrørende statsstøtte -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Det tillades herved Tyskland at anvende en reduceret elafgiftssats på elektricitet, der leveres direkte til fartøjer, bortset fra fritidsfartøjer, som ligger ved kaj i havne (»strøm fra land«), forudsat at minimumsafgiftssatserne i henhold til artikel 10 i direktiv 2003/96/EF overholdes.
Artikel 2
Denne afgørelse finder anvendelse fra den 17. juli 2014 til den 16. juli 2020.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.
Udfærdiget i Luxembourg, den 14. oktober 2014.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 14 päivänä lokakuuta 2014,
Saksalle annettavasta luvasta soveltaa satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti
(2014/722/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Saksalle annettiin neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/445/EU (2) lupa soveltaa 16 päivään heinäkuuta 2014 asti satamassa laiturissa oleville aluksille suoraan toimitettavaan sähköön, jäljempänä ’maasähkö’, alennettua sähköverokantaa direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisesti
(2)
Saksa on 26 päivänä helmikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä pyytänyt lupaa jatkaa alennetun sähköverokannan soveltamista maasähköön direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan nojalla.
(3)
Saksa pyrkii tällä veronalennuksella jatkamaan maasähkön laajemman käytön edistamistä, jotta satamassa laiturissa olevien laivojen sähköntarve voidaan tyydyttää ympäristöä vähemmän rasittavalla tavalla kuin polttamalla aluksilla bunkkeriöljyä.
(4)
Siltä osin kuin maasähkön käytöllä vältetään satamassa laiturissa olevilla aluksilla poltettavan bunkkeriöljyn aiheuttamia ilmansaastepäästöjä, sillä myötävaikutetaan satamakaupunkien paikallisen ilmanlaadun parantumiseen. Sen vuoksi toimenpiteen odotetaan edistävän unionin ympäristö-, terveys- ja ilmastopolitiikan tavoitteita.
(5)
Saksalle annettava lupa soveltaa alennettua sähköveroa maasähköön ei ylitä sitä, mikä on tarpeen maasähkön käytön lisäämiseksi, koska aluksilla tapahtuva sähköntuotanto on useimmissa tapauksissa edelleen kilpailukykyisempi vaihtoehto. Samasta syystä ja teknologian melko pienen markkinaosuuden vuoksi toimenpide ei todennäköisesti johda soveltamisaikanaan merkittävään kaupan vääristymiseen eikä siten vaikuta kielteisesti sisämarkkinoiden toimivuuteen.
(6)
Direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 2 kohdasta seuraa, että kunkin kyseisen säännöksen nojalla myönnetyn luvan on oltava ajallisesti tarkkaan rajoitettu. Koska voimassaoloajan on oltava tarpeeksi pitkä, jotta toimenpidettä voitaisiin arvioida moitteettomasti ja jotta voimassa olevan lainsäädäntökehyksen tulevaa kehitystä ei estettäisi, on aiheellista myöntää haettu lupa kuudeksi vuodeksi.
(7)
Jotta satamaoperaattorit ja alusten liikenteenharjoittajat saisivat oikeudellisen varmuuden ja jotta vältettäisiin sähkön jakelijoille ja jälleenjakelijoille koituvan hallinnollisen taakan mahdollinen lisääntyminen maasähkön valmisteverokannan muuttumisen vuoksi, olisi varmistettava, että Saksa voi soveltaa tässä päätöksessä tarkoitettua erityistä veronalennusta keskeytyksettä. Haettu lupa olisi sen vuoksi myönnettävä 17 päivästä heinäkuuta 2014 eli keskeytyksettä neuvoston täytäntöönpanopäätöksessä 2011/445/EU säädettyjen aiempien järjestelyjen päättymisestä alkaen.
(8)
Tämän päätöksen soveltamisen olisi päätyttävä päivänä, jona maasähkön veroetuja koskevien yleisten sääntöjen soveltaminen alkaa tulevan unionin säädöksen mukaisesti.
(9)
Tämä päätös ei vaikuta valtiontukea koskevien unionin sääntöjen soveltamiseen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Annetaan Saksalle lupa soveltaa alennettua sähköverokantaa sähköön, joka toimitetaan suoraan muille satamassa laiturissa oleville aluksille kuin yksityisille huvialuksille (’maasähkö’), edellyttäen että direktiivin 2003/96/EY 10 artiklassa säädettyjä verotuksen vähimmäistasoja noudatetaan.
2 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 17 päivästä heinäkuuta 2014 alkaen 16 päivään heinäkuuta 2020.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Luxemburgissa 14 päivänä lokakuuta 2014.