EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2014/55/EU
af 16. april 2014
om elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der findes en række globale, nationale, regionale og proprietære standarder for elektronisk fakturering, som i øjeblikket anvendes i medlemsstaterne. Ingen af disse standarder har forrang, og de fleste af dem er ikke interoperable indbyrdes.
(2)
Da der mangler en fælles standard, beslutter medlemsstaterne at udvikle deres egne tekniske løsninger baseret på de enkelte nationale standarder, når de fremmer anvendelsen af eller gør det obligatorisk at anvende elektroniske fakturaer i forbindelse med offentlige udbud. Det betyder, at antallet af forskellige standarder, der eksisterer sideløbende i medlemsstaterne, er stigende og forventes fortsat at stige i fremtiden.
(3)
De mange forskellige ikkeinteroperable standarder medfører en overdreven kompleksitet, retlig usikkerhed og yderligere driftsomkostninger for de økonomiske aktører, der anvender elektroniske fakturaer på tværs af medlemsstaterne. Økonomiske aktører, der ønsker at gennemføre tværnationale udbudsaktiviteter, er ofte nødt til at overholde en ny elektronisk faktureringsstandard, hver gang de får adgang til et nyt marked. Idet de afskrækker økonomiske aktører fra at udøve tværnationale udbudsaktiviteter, udgør de forskellige retlige og tekniske krav i forbindelse med elektroniske fakturaer hindringer for markedsadgangen ved tværnationale offentlige udbud og virker som handelshindringer Dermed indskrænkes de grundlæggende friheder, hvilket har en direkte virkning på, hvordan det indre marked fungerer.
(4)
Disse hindringer for handel inden for Unionen vil sandsynligvis blive større i fremtiden, når der udvikles flere nationale og proprietære standarder, der ikke er interoperable, og når anvendelsen af elektroniske fakturaer inden for offentlige udbud bliver mere almindelig eller gøres obligatorisk i medlemsstaterne
(5)
De tværnationale handelshindringer, der skyldes flere parallelle retlige krav og tekniske standarder i forbindelse med elektronisk fakturering og manglen på interoperabilitet, bør fjernes eller reduceres. For at nå dette mål bør der udvikles en fælles europæisk standard for den semantiske datamodel til kerneelementerne i en elektronisk faktura (»den europæiske standard for elektronisk fakturering«). Standarden bør fastsætte og beskrive de kerneelementer, som en elektronisk faktura altid skal indeholde, og dermed gøre det lettere at sende og modtage elektroniske fakturaer mellem systemer, som er baseret på forskellige tekniske standarder. Forudsat at de ikke er i strid med denne europæiske standard, bør standarden hverken erstatte eksisterende nationale standarder eller begrænse anvendelsen heraf, og det bør være muligt fortsat at anvende dem sideløbende med den europæiske standard.
(6)
Ved at sikre en semantisk interoperabilitet og forbedre retssikkerheden vil dette direktiv fremme indførelsen af elektronisk fakturering inden for offentlige udbud og derved gøre det muligt for medlemsstaterne, de ordregivende myndigheder, de ordregivende enheder og de økonomiske aktører at skabe betydelige fordele i form af besparelser, miljømæssig indvirkning og en reduktion af den administrative byrde.
(7)
Fordelene ved elektronisk fakturering maksimeres, når genereringen, afsendelsen, transmissionen, modtagelsen og behandlingen af en faktura kan automatiseres fuldstændigt. Derfor bør kun maskinlæsbare fakturaer, som modtageren kan behandle automatisk og digitalt, betragtes som værende i overensstemmelse med den europæiske standard for elektronisk fakturering. En ren billedfil bør ikke kunne betragtes som en elektronisk faktura i henhold til dette direktiv.
(8)
Målet med interoperabilitet er at sikre, at oplysninger kan forelægges og behandles på en ensartet måde i de forskellige forretningssystemer, uanset deres teknologi, applikation eller platform. Fuld interoperabilitet omfatter interoperabilitet på tre forskellige planer: med hensyn til fakturaens indhold (semantik), det anvendte format eller sprog (syntaks) og transmissionsmetoden. Semantisk interoperabilitet indebærer, at den elektroniske faktura indeholder en vis mængde nødvendige oplysninger, og at den nøjagtige betydning af de udvekslede oplysninger bevares og forstås på utvetydig vis uafhængigt af den fysiske præsentations- eller transmissionsform. Syntaktisk interoperabilitet betyder, at dataelementerne i en elektronisk faktura præsenteres i et format, der kan udveksles direkte mellem afsender og modtager og behandles automatisk. Syntaktisk interoperabilitet kan sikres på to måder, nemlig ved anvendelse af en fælles syntaks eller ved hjælp af mapping mellem forskellige syntakser.
(9)
Der anvendes en lang række syntakser. Syntaktisk interoperabilitet sikres i stadig større omfang ved hjælp af mapping. Denne metode er effektiv, såfremt fakturaen indeholder alle de nødvendige dataelementer på det semantiske plan, og hvis disse er utvetydige. Da dette ofte ikke er tilfældet, er der behov for en indsats for at sikre interoperabiliteten på det semantiske plan. For yderligere at forenkle anvendelsen af elektronisk fakturering og for at reducere omkostningerne bør et af målene på lang sigt være at begrænse antallet af anvendte syntakser, fortrinsvis ved at fokusere på de mest udbredte.
(10)
Standardiseringen af elektronisk fakturering supplerer også bestræbelserne på at fremme anvendelsen af e-udbud, som afspejlet i de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/24/EU (4) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/25/EU (5).
(11)
Det Europæiske Råd anførte i sine konklusioner den 28. og 29. juni 2012 og den 24. oktober 2013, at der bør gives prioritet til foranstaltninger, der sigter mod en yderligere udvikling af tværnational onlinehandel og modernisering af de offentlige forvaltninger, herunder en lettelse af overgangen til elektronisk fakturering og en hurtig gennemførelse heraf.
(12)
I sin beslutning af 20. april 2012 henviste Europa-Parlamentet til den markedsfragmentation, der skyldes nationale bestemmelser om elektronisk fakturering, understregede de væsentlige fordele, som elektronisk fakturering medfører, og fremhævede betydningen af retssikkerhed, et klart teknisk miljø og åbne og interoperable løsninger for elektronisk fakturering, der bygger på fælles retlige krav, forretningsprocesser og tekniske standarder. Af disse grunde opfordrede Europa-Parlamentet til at gøre elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud obligatorisk senest i 2016.
(13)
Det Europæiske Multistakeholderforum for Elektronisk Fakturering (e-fakturering), der blev oprettet ved Kommissionens afgørelse af 2. november 2010 (6), vedtog med enstemmighed en anbefaling om anvendelsen af en semantisk datamodel til støtte for interoperabilitet i forbindelse med elektronisk fakturering i oktober 2013.
(14)
Dette direktiv bør gælde for elektroniske fakturaer, der er modtaget af ordregivende myndigheder og ordregivende enheder, og som er udstedt som følge af en gennemførelse af kontrakter, der er underlagt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/81/EF (7), Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU (8), direktiv 2014/24/EU eller direktiv 2014/25/EU. Det er kun elektroniske fakturaer udstedt af den økonomiske aktør, der har fået tildelt den offentlige kontrakt eller koncessionskontrakten (hovedentreprenøren), der bør være omfattet af dette direktiv. Når medlemsstater i henhold til artikel 71 i direktiv 2014/24/EU og artikel 88 i direktiv 2014/25/EU træffer bestemmelse om direkte betaling til underentreprenører, bør de ordninger, der skal fastsættes i udbudsdokumenterne, imidlertid indeholde bestemmelser om, hvorvidt der anvendes elektronisk fakturering i forbindelse med betalinger til underleverandører. Det bør præciseres, at når en kontrakt tildeles en sammenslutning af økonomiske aktører, gælder dette direktiv for elektroniske fakturaer, der både udstedes af sammenslutningen, og af de enkelte økonomiske aktører.
(15)
Dette direktiv bør også finde anvendelse, når koncessionskontrakter, der involverer betalinger, kræver, at den økonomiske aktør, som har fået tildelt kontrakten, udsteder fakturaer. Udtrykket »koncessioner« er defineret i artikel 5, nr. 1), i direktiv 2014/23/EU. Genstanden for koncessionskontrakter er udbud af bygge- og anlægsarbejder eller tjenesteydelser gennem en koncession, som består i retten til at udnytte bygge- og anlægsarbejdet eller tjenesteydelserne eller i denne ret sammen med betaling af en pris.
(16)
Dette direktiv er underlagt artikel 346 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Dette direktiv finder ikke anvendelse på elektroniske fakturaer, der er udstedt som følge af opfyldelsen af kontrakter (som er erklæret hemmelige eller ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger), og som er udelukket fra anvendelsesområdet for direktiv 2014/23/EU, direktiv 2014/24/EU og direktiv 2014/25/EU i medfør af henholdsvis artikel 10, stk. 6, artikel 15, stk. 3, og artikel 24, stk. 3, deri. På samme betingelser bør der fastsættes en særlig udelukkelse i dette direktiv for elektroniske fakturaer, der er udstedt som følge af opfyldelsen af sådanne kontrakter (som er erklæret hemmelige eller ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger), og som henhører under anvendelsesområdet for direktiv 2009/81/EF.
(17)
Definitionerne i dette direktiv bør være i overensstemmelse med anden EU-lovgivning om offentlige udbud.
(18)
Kommissionen bør anvende de relevante bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 (9) for at anmode den relevante europæiske standardiseringsorganisation om at udarbejde en europæisk standard for elektronisk fakturering. I henhold til de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1025/2012 falder Kommissionens afgørelse om en sådan anmodning ind under undersøgelsesproceduren i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (10).
(19)
Den europæiske standard for elektronisk fakturering bør bygge på eksisterende tekniske specifikationer, der er udviklet inden for rammerne af europæiske standardiseringsorganisationer, som f.eks. CEN (CWA 16356-MUG og CWA 16562-CEN BII), og bør tage hensyn til andre relevante tekniske specifikationer, der er udviklet inden for rammerne af internationale standardiseringsorganisationer, som f.eks. UN/CEFACT (CII v. 2.0) og ISO (finansiel faktura baseret på ISO 20022 om metoder). I forbindelse med gennemførelse af anmodningen om standardisering bør den relevante europæiske standardiseringsorganisation også tage hensyn til storskalapilotprojekterne, der gennemføres inden for rammerne af det politiske program til støtte for rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation samt andre relevante organers og organisationers tekniske specifikationer vedrørende elektronisk fakturering, hvis anvendelse er udbredt generelt inden for erhvervslivet. Den europæiske standard for elektronisk fakturering bør også være kompatibel med de eksisterende standarder for betaling for at kunne gøre det muligt at foretage automatisk behandling af betalinger.
(20)
Kommissionen bør i sin anmodning til den relevante europæiske standardiseringsorganisation kræve, at den europæiske standard for elektronisk fakturering skal være teknologineutral for at undgå konkurrenceforvridninger, at den skal være i overensstemmelse med relevante internationale standarder for elektronisk fakturering, så det undgås, at den udgør en teknisk hindring for adgangen til markedet for leverandører fra tredjelande og for at gøre det lettere for europæiske leverandører at sende elektroniske fakturaer til købere i tredjelande, og at den skal overholde Rådets direktiv 2006/112/EF (11). Eftersom elektroniske fakturaer kan indeholde personoplysninger, bør Kommissionen også kræve, at den europæiske standard for elektronisk fakturering tager hensyn til beskyttelsen af personoplysninger i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (12) og principperne om indbygget databeskyttelse, proportionalitet og dataminimering. Ud over disse mindstekrav bør Kommissionen i sin anmodning til den relevante europæiske standardiseringsorganisation fastlægge yderligere krav til indholdet af den europæiske standard for elektronisk fakturering og en frist for dens vedtagelse.
(21)
For at sikre, at små og mellemstore virksomheder også kan få gavn af elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud, bør den europæiske standard for elektronisk fakturering give mulighed for at oprette brugervenlige systemer til elektronisk fakturering, dvs. systemer, som er letforståelige og letanvendelige. I denne sammenhæng bør der også tages hensyn til det faktum, at især små og mellemstore virksomheder samt mindre ordregivende myndigheder og ordregivende enheder råder over begrænsede menneskelige og finansielle ressourcer.
(22)
Den europæiske standard for elektronisk fakturering bør også kunne anvendes til handelstransaktioner mellem virksomheder. For at give private økonomiske aktører mulighed for at anvende den nye standard i deres indbyrdes forretningsrelationer bør Kommissionen derfor sikre, at standarden ikke udvikles på en måde, der udelukkende gør den egnet til anvendelse i forbindelse med offentlige udbud.
(23)
Fakturaer, der er udstedt af forskellige erhvervssektorer, kan betyde, at der skal medtages oplysninger, der er specifikke for disse sektorer. Et begrænset antal fælles standardelementer bør dog forefindes i alle fakturaer. Tilstedeværelsen af disse elementer er påkrævet til kontrol af, om fakturaen på en korrekt måde afspejler de underliggende handelstransaktioner, og for at sikre, at fakturaen er retsgyldig. En liste over sådanne elementer, som kræves til momsformål, findes i direktiv 2006/112/EF. Den europæiske standard for elektronisk fakturering bør være kompatibel med dette sæt elementer.
(24)
Den europæiske standard for elektronisk fakturering bør definere semantiske dataelementer, der især henviser til supplerende data om sælger og køber, procesidentifikatorer, fakturakendetegn og -specifikationer, leveringsoplysninger samt betalingsoplysninger og -vilkår. Kerneelementerne i en elektronisk faktura bør medtages i hver enkelt elektronisk faktura. Dette bør sikre en klar og ensartet anvendelse af elektronisk fakturering.
(25)
Afsenderen af en elektronisk faktura bør fortsat have mulighed for at garantere ægtheden af fakturaens oprindelse og integriteten af dens indhold ved hjælp af flere forskellige metoder, herunder ved hjælp af en elektronisk signatur, men når det drejer sig om at sikre overholdelse af direktiv 2006/112/EF bør den europæiske standard for elektronisk fakturering ikke som et af elementerne indeholde et krav om elektronisk signatur.
(26)
For at undgå uforholdsmæssigt store omkostninger og byrder for de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder bør den relevante europæiske standardiseringsorganisation anmodes om at udarbejde en liste med et begrænset antal syntakser, som er i overensstemmelse med den europæiske standard for elektronisk fakturering. Denne liste bør ikke udgøre en del af den europæiske standard for elektronisk fakturering. De opstillede syntakser skal allerede anvendes i vid udstrækning og med godt resultat af de økonomiske aktører og de ordregivende myndigheder. For at gøre det lettere og hurtigere for medlemsstaterne at gennemføre syntakserne bør den relevante europæiske standardiseringsorganisation anmodes om at opgive passende syntaktiske bindinger fra den europæiske standard for elektronisk fakturering for alle de syntakser, der er opstillet i listen. Syntaktiske bindinger er retningslinjer for, hvordan standarden kan repræsenteres i de forskellige syntakser. Denne standardiseringspublikation bør supplere den europæiske standard for elektronisk fakturering og de opstillede syntakser.
(27)
For at lette anvendelsen af den europæiske standard for elektronisk fakturering bør den europæiske standardiseringsorganisation også anmodes om at udarbejde retningslinjer vedrørende transmissionsinteroperabilitet. Disse retningslinjer bør ikke udgøre en del af den europæiske standard for elektronisk fakturering eller være bindende for ordregivende myndigheder og ordregivende enheder.
(28)
Forud for indførelsen i medlemsstaterne af den europæiske standard for elektronisk fakturering bør den praktiske anvendelse af standarden testes i tilstrækkelig grad. Denne vurdering bør ske i løbet af processen for udarbejdelse af standarden. Vurderingen bør inddrage slutbrugerne og især omhandle aspekter vedrørende praktisk anvendelighed og brugervenlighed samt godtgøre, at standarden kan gennemføres på en omkostningseffektiv og forholdsmæssigt afpasset måde.
(29)
Hvis den europæiske standard for elektronisk fakturering og den liste over syntakser, der er i overensstemmelse med standarden, og som er udarbejdet af den relevante europæiske standardiseringsorganisation, opfylder kravene i Kommissionens anmodning til den europæiske standardiseringsorganisation, og hvis standarden er blevet testet, offentliggøres henvisningerne til den europæiske standard for elektronisk fakturering og listen over syntakser i Den Europæiske Unions Tidende.
(30)
Bestemmelserne om udvikling af standarden og de andre standardiseringspublikationer, der er fastsat i dette direktiv, er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1025/2012. For at tage hensyn til dette direktivs særlige karakter er det imidlertid hensigtsmæssigt at fastsætte, at afgørelser om at offentliggøre eller ikke at offentliggøre henvisningerne til standarden og listen over syntakser eller om at offentliggøre dem med begrænsninger vedtages efter undersøgelsesproceduren. Dette bør dog ikke berøre anvendelsen af de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1025/2012 vedrørende formelle indsigelser mod harmoniserede standarder.
(31)
De europæiske standardiseringsorganisationer foretager regelmæssig gennemgang og opdatering af standarderne for at tage hensyn til den teknologiske udvikling. I lyset af den hurtige udvikling i ikt-sektoren bør Kommissionen også have mulighed for at anmode om, at den relevante europæiske standardiseringsorganisation reviderer og opdaterer den europæiske standard for elektronisk fakturering for at tage hensyn til denne udvikling og sikre fortsat interoperabilitet.
(32)
For at reagere på den teknologiske udvikling eller markedskrav bør Kommissionen have mulighed for at vedtage en gennemførelsesretsakt med hensyn til revision og opdatering af listen over syntakser. I tilfælde af mere komplekse tilpasninger bør Kommissionen også have mulighed for at anmode om, at den relevante europæiske standardiseringsorganisation reviderer og opdaterer listen over syntakser.
(33)
Hvis Kommissionen anser det for nødvendigt for at sikre fuldstændig og fortsat interoperabilitet, for at tage hensyn til den teknologiske udvikling eller for at begrænse antallet af syntakser, der skal anvendes, bør den kunne gennemgå en liste over syntakser, der allerede er vedtaget. I forbindelse hermed bør Kommissionen tage hensyn til listen over syntakser, der er fastlagt, gennemgået og opdateret af den relevante europæiske standardiseringsorganisation.
(34)
Ved udløbet af gennemførelsesfristerne i dette direktiv bør de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder være forpligtet til at modtage og behandle elektroniske fakturaer, som er i overensstemmelse med den europæiske standard for elektronisk fakturering og med enhver af de syntakser på den liste, som Kommissionen har offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. Ordregivende myndigheder og ordregivende enheder bør derfor ikke afvise elektroniske fakturaer, der opfylder ovennævnte betingelser, udelukkende på grund af manglende overholdelse af andre krav (for eksempel nationale eller sektorspecifikke krav, eller supplerende tekniske krav af anden art), end dem, der specifikt er omhandlet i dette direktiv. Andre nødvendige afvisningsgrunde, som vedrørende f.eks. kontraktlige betingelser, bør dog ikke berøres af denne forpligtelse. Forud for betaling af fakturaen bør de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder under alle omstændigheder frit kunne kontrollere, om indholdet af den elektroniske faktura afspejler den underliggende handelstransaktion korrekt (f.eks. om fakturabeløbet er korrekt), og om fakturaen er blevet udstedt til den rette modtager. Forpligtelsen til ikke at afvise elektroniske fakturaer i henhold til dette direktiv berører ikke Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 2011/7/EU (13).
(35)
Dette direktiv bør kun forpligte modtagerne af en faktura, dvs. de ordregivende myndigheder, indkøbscentralerne og de ordregivende enheder til at acceptere og behandle elektroniske fakturaer. Dette direktiv bør ikke berøre afsenderens ret til at vælge, om han vil sende sin faktura via den europæiske standard for elektronisk fakturering, nationale eller andre tekniske standarder eller i papirformat. Dette direktiv bør dog ikke forhindre medlemsstaterne i at kræve, at der kun sendes elektroniske fakturaer i forbindelse med offentlige udbud. Vælger afsenderen at sende sin faktura via den europæiske standard for elektronisk fakturering, bør modtagerens forpligtelse til at modtage og behandle den kun gælde, hvis fakturaen er udarbejdet i en af de syntakser, der er medtaget på listen over syntakser offentliggjort af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende. Dette bør ikke berøre afsenderens mulighed for at benytte sig af en tredjemands tjenester for at omsætte sin egen syntaks til en af syntakserne på listen.
(36)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (14) og afgav udtalelse den 11. november 2013 (15). I sin udtalelse offentliggjorde han anbefalinger til sikring af et passende databeskyttelsesniveau i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv. Der bør tages hensyn til disse anbefalinger ved udarbejdelsen af den europæiske standard for elektronisk fakturering og i forbindelse med de ordregivende myndigheders og de ordregivende enheders behandling af personoplysninger. Det skal især gøres klart, at den eksisterende databeskyttelseslovgivning også finder anvendelse på elektronisk fakturering, og at offentliggørelsen af personoplysninger af hensyn til gennemsigtigheden og af regnskabsmæssige grunde skal tilgodese beskyttelsen af privatlivets fred.
(37)
Da direktiv 2006/112/EF indeholder bestemmelser om fakturering, herunder elektronisk fakturering, bør dets forbindelse med dette direktiv præciseres. Nærværende direktiv har et andet formål og et anvendelsesområde, der er forskelligt fra det i direktiv 2006/112/EF, og derfor berører det ikke de bestemmelser om anvendelsen af elektroniske fakturaer til momsformål, som er indeholdt deri. Navnlig vedrører artikel 232 i direktiv 2006/112/EF forholdet mellem handelspartnerne og har til formål at sikre, at modtageren ikke kan påtvinges afsenderens anvendelse af elektroniske fakturaer. Dette bør imidlertid ikke berøre medlemsstaternes ret til at pålægge de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder en forpligtelse til at modtage elektroniske fakturaer under visse omstændigheder.
(38)
For at give de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder mulighed for korrekt at udforme og træffe de tekniske foranstaltninger efter indførelsen af den europæiske standard for elektronisk fakturering og godkendelsen af listen over syntakser, som er nødvendige for at overholde dette direktiv, og i lyset af nødvendigheden af en hurtig gennemførelse af elektronisk fakturering, bør en gennemførelsesfrist på 18 måneder fra offentliggørelsen af henvisningen til den europæiske standard for elektronisk fakturering og listen over syntakser i Den Europæiske Unions Tidende anses for berettiget. Uanset denne generelle gennemførelsesfrist og med henblik på at lette udbredelsen af elektronisk fakturering for visse ordregivende myndigheder såsom lokale og regionale ordregivende myndigheder og offentlige virksomheder, bør medlemsstaterne have lov til at udskyde anvendelsen af dette direktiv for ikkestatslige ordregivende myndigheder og ordregivende enheder i indtil 30 måneder fra offentliggørelsen af henvisningen til den europæiske standard for elektronisk fakturering og listen over syntakser i Den Europæiske Unions Tidende. Denne mulighed for at udskyde anvendelsen af kravene i dette direktiv bør ikke gælde for indkøbscentraler.
(39)
For at gøre det lettere for ordregivende myndigheder og ordregivende enheder at gennemføre kravene i dette direktiv bør Kommissionen sikre, at medlemsstaterne holdes fuldt og løbende underrettet om, hvordan arbejdet skrider frem med udviklingen af standarden og de andre standardiseringspublikationer, som de relevante europæiske standardiseringsorganisationer skal forestå. Det bør give medlemsstaterne mulighed for at udføre det nødvendige forberedende arbejde med henblik på at afslutte gennemførelsen inden for de vedtagne frister.
(40)
Da de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder vil kunne godkende elektroniske fakturaer, som opfylder andre standarder end den europæiske standard for elektronisk fakturering, og fakturaer i papirform, medmindre der findes andre bestemmelser i national lovgivning, indføres der ikke ved dette direktiv yderligere omkostninger eller byrder over for virksomheder, herunder mikrovirksomheder, små og mellemstore virksomheder i henhold til Kommissionens henstilling 2003/361/EF (16). Kommissionen og medlemsstaterne bør endvidere gøre deres yderste for at mindske omkostningen ved den europæiske standard for elektronisk fakturering for brugerne heraf, navnlig mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder, således at udbredelsen af den lettes i hele Den Europæiske Union.
(41)
Medlemsstaterne bør i forbindelse med gennemførelsen af dette direktiv tage hensyn til de små og mellemstore virksomheders, mindre ordregivende myndigheders og ordregivende enheders behov og yde den nødvendige støtte til alle ordregivende myndigheder, ordregivende enheder og leverandører, således at den nye europæiske standard for elektronisk fakturering kan tages i anvendelse. Der bør desuden tilbydes uddannelsesforanstaltninger, navnlig for små og mellemstore virksomheder.
(42)
For at lette de tekniske og proceduremæssige tilpasninger, der skal foretages af alle parter involveret i offentlige udbud for at sikre en vellykket gennemførelse af dette direktiv, bør medlemsstaterne om muligt stille støtte fra strukturfondene til rådighed for alle støtteberettigede ordregivende myndigheder, ordregivende enheder og små og mellemstore virksomheder.
(43)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af dette direktiv og for udarbejdelsen, begrænsningen og gennemgangen af listen over syntakser tillægges Kommissionen gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. Undersøgelsesproceduren bør anvendes til vedtagelsen af gennemførelsesretsakterne vedrørende listen over syntakser, eftersom de tjener til at lette anvendelsen af den europæiske standard for elektronisk fakturering og sikre interoperabilitet og hurtig reaktion på den teknologiske udvikling. Undersøgelsesproceduren bør også anvendes til vedtagelsen af gennemførelsesretsakter for så vidt angår indsigelser mod den europæiske standard for elektronisk fakturering, da sådanne retsakter kan have konsekvenser for forpligtelsen til at modtage og behandle elektroniske fakturaer.
(44)
Målene for dette direktiv, nemlig at fjerne markeds- og handelshindringer, der er en følge af de forskellige nationale bestemmelser og standarder, og sikre interoperabiliteten kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Dette direktiv finder anvendelse på elektroniske fakturaer, der er udstedt som følge af opfyldelse af kontrakter, som direktiv 2009/81/EF, direktiv 2014/23/EU, direktiv 2014/24/EU eller direktiv 2014/25/EU finder anvendelse på.
Dette direktiv finder ikke anvendelse på elektroniske fakturaer udstedt som følge af opfyldelse af kontrakter, der henhører under direktiv 2009/81/EF, hvis udbuddet og opfyldelsen af kontrakten er erklæret hemmelig eller skal ledsages af særlige sikkerhedsforanstaltninger i overensstemmelse med gældende love eller administrative bestemmelser i en medlemsstat, og forudsat at medlemsstaten har fastslået, at de berørte væsentlige interesser ikke kan sikres ved mindre indgribende foranstaltninger.
Artikel 2
Definitioner
I dette direktiv forstås ved:
1) »elektronisk faktura«: en faktura, der er udstedt, sendt og modtaget i et struktureret elektronisk format, der gør det muligt at behandle den automatisk og elektronisk
2) »kerneelementer i en elektronisk faktura«: et sæt væsentlige oplysninger, som en elektronisk faktura skal indeholde for at sikre den tværnationale interoperabilitet, herunder de nødvendige oplysninger til at sikre overholdelsen af lovgivningen
3) »semantisk datamodel«: et struktureret og logisk indbyrdes forbundet sæt termer og deres betydning, der specificerer kerneelementerne i en elektronisk faktura
4) »syntaks«: et maskinlæsbart sprog eller dialekt, der anvendes til at repræsentere dataelementerne i en elektronisk faktura
5) »syntaktiske bindinger«: retningslinjer for hvordan en semantisk datamodel til en elektronisk faktura kan repræsenteres i de forskellige syntakser
6) »ordregivende myndigheder«: ordregivende myndigheder, jf. artikel 1, nr. 17), i direktiv 2009/81/EF, artikel 6, stk. 1, i direktiv 2014/23/EU og artikel 2, stk. 1, nr. 1), i direktiv 2014/24/EU
7) »ikkestatslige ordregivende myndigheder«: ikkestatslige ordregivende myndigheder, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 3, i direktiv 2014/24/EU
8) »indkøbscentraler«: indkøbscentraler, jf. artikel 2, stk. 1, nr. 16, i direktiv 2014/24/EU
9) »ordregivende enheder«: ordregivende enheder, jf. artikel 1, nr. 17), i direktiv 2009/81/EF, artikel 7, stk. 1 og 2, i direktiv 2014/23/EU og artikel 4, stk. 1, i direktiv 2014/25/EU
10) »international standard«: en international standard, jf. artikel 2, nr. 1), litra a), i forordning (EU) nr. 1025/2012
11) »europæisk standard«: europæisk standard, jf. artikel 2, stk. 1, litra b) i forordning (EU) nr. 1025/2012.
Artikel 3
Udarbejdelse af en europæisk standard
1. Kommissionen anmoder den relevante europæiske standardiseringsorganisation om at udarbejde en europæisk standard for den semantiske datamodel til kerneelementerne i en elektronisk faktura (»den europæiske standard for elektronisk fakturering«).
Kommissionen kræver, at den europæiske standard for elektronisk fakturering mindst opfylder følgende betingelser:
-
den er teknologisk neutral
-
den er kompatibel med relevante internationale standarder for elektronisk fakturering
-
den tager hensyn til behovet for beskyttelse af personoplysninger i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF og til overholdelse af principperne om indbygget databeskyttelse, proportionalitet, dataminimering og formålsbegrænsning
-
den er i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i direktiv 2006/112/EF
-
den gør det muligt at indføre praktiske, brugervenlige, fleksible og omkostningseffektive systemer til elektronisk fakturering
-
den tager hensyn til de små og mellemstore virksomheders, ikkestatslige ordregivende myndigheders og ordregivende enheders særlige behov
-
den er anvendelig til brug for handelstransaktioner mellem virksomheder.
Kommissionen anmoder om, at den relevante europæiske standardiseringsorganisation udarbejder en liste over et begrænset antal syntakser, der overholder den europæiske standard for elektronisk fakturering, passende syntaktiske bindinger og retningslinjer med hensyn til transmissionsinteroperabilitet med henblik på at lette anvendelsen af en sådan standard.
Anmodningerne vedtages i overensstemmelse med proceduren i artikel 10, stk. 1-5, i forordning (EU) nr. 1025/2012.
Som led i den relevante europæiske standardiseringsorganisations arbejde med at udarbejde standarden og inden for den frist, der er fastsat i stk. 2, testes den praktiske anvendelse af standarden for en slutbruger. Kommissionen har det overordnede ansvar for testfasen og sikrer, at der under udførelsen af testen tages særligt hensyn til overholdelsen af kriterierne for anvendelighed, brugervenlighed og de mulige gennemførelsesomkostninger i henhold til stk. 1, andet afsnit. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultatet af testen.
2. Hvis den europæiske standard for elektronisk fakturering, som er udarbejdet i overensstemmelse med kravet i stk. 1, opfylder kravene deri, og hvis en testfase i henhold til stk. 1, femte afsnit, er gennemført, offentliggør Kommissionen henvisningen til en sådan standard i Den Europæiske Unions Tidende sammen med listen over et begrænset antal syntakser udarbejdet i overensstemmelse med anmodningen i stk. 1. Offentliggørelsen foretages senest den 27. maj 2017.
Artikel 4
Formelle indsigelser mod den europæiske standard
1. Er en medlemsstat eller Europa-Parlamentet af den mening, at den europæiske standard for elektronisk fakturering og listen over syntakser ikke fuldt ud overholder de krav, der er fastsat i artikel 3, stk. 1, underretter medlemsstaten eller Europa-Parlamentet Kommissionen herom med en nærmere forklaring, hvorefter Kommissionen beslutter:
a)
at offentliggøre eller ikke at offentliggøre henvisningerne til den pågældende europæiske standard for elektronisk fakturering og liste over syntakser i Den Europæiske Unions Tidende eller at offentliggøre henvisningerne med begrænsninger
b)
at opretholde, opretholde med begrænsninger eller at tilbagetrække henvisningerne til den pågældende europæiske standard for elektronisk fakturering og liste over syntakser i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Kommissionen offentliggør på sit websted oplysninger om den europæiske standard for elektronisk fakturering og listen over syntakser, der har været genstand for en afgørelse som omhandlet i stk. 1.
3. Kommissionen underretter den berørte europæiske standardiseringsorganisation om sin afgørelse som omhandlet i stk. 1 og anmoder om nødvendigt om ændring af den pågældende europæiske standard for elektronisk fakturering eller liste over syntakser.
4. De i stk. 1, litra a) og b), omhandlede afgørelser vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 10, stk. 2.
Artikel 5
Vedligeholdelse og videreudvikling af den europæiske standard og liste over syntakser
1. For at tage hensyn til den teknologiske udvikling og for at sikre fuldstændig og fortsat interoperabilitet inden for elektronisk fakturering i forbindelse med offentlige udbud kan Kommissionen:
a)
opdatere eller revidere den europæiske standard for elektronisk fakturering
b)
opdatere eller revidere listen over syntakser offentliggjort af Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Beslutter Kommissionen at foretage en handling som omhandlet i stk. 1, litra a), fremsætter den en anmodning til den relevante europæiske standardiseringsorganisation. Denne anmodning fremsættes efter proceduren i artikel 3, stk. 1, uden at fristerne der finder anvendelse.
3. Artikel 4 finder anvendelse på opdateringer eller revisioner, der foretages i henhold til stk. 1, litra a).
4. Beslutter Kommissionen at foretage en handling som omhandlet i stk. 1, litra b), gør den det enten efter undersøgelsesproceduren i artikel 10, stk. 2, eller ved at fremsætte en anmodning til den relevante europæiske standardiseringsorganisation. Denne anmodning fremsættes efter proceduren i artikel 3, stk. 1, uden at fristerne deri finder anvendelse.
Artikel 6
Kerneelementer i en elektronisk faktura
Kerneelementerne i en elektronisk faktura er bl.a.:
a)
proces- og fakturaidentifikatorer
b)
faktureringsperiode
c)
sælgeroplysninger
d)
køberoplysninger
e)
oplysninger om betalingsmodtager
f)
oplysninger om sælgers fiskale repræsentant
g)
kontraktreference
h)
leveringsoplysninger
i)
betalingsinstrukser
j)
oplysninger om tillæg eller rabat
k)
vareoplysninger
l)
samlet fakturabeløb
m)
momsoplysninger.
Artikel 7
Modtagelse og behandling af en elektronisk faktura
Medlemsstaterne sikrer, at de ordregivende myndigheder og ordregivende enheder modtager og behandler elektroniske fakturaer, som er i overensstemmelse med den europæiske standard for elektronisk fakturering, for hvilken henvisningen er blevet offentliggjort i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, og med en af syntakserne på den liste, der er offentliggjort i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2.
Artikel 8
Databeskyttelse
1. Dette direktiv berører ikke gældende EU-ret og national ret om databeskyttelse.
2. Såfremt der ikke fastlægges andet i EU-retten eller den nationale ret og med forbehold af undtagelser og begrænsninger fastsat i artikel 13 i direktiv 95/46/EF, må personoplysninger, der er indhentet med henblik på en elektronisk faktura, kun anvendes til dette formål eller til formål i overensstemmelse hermed.
3. Med forbehold af undtagelser og begrænsninger fastsat i artikel 13 i direktiv 95/46/EF sikrer medlemsstaterne, at offentliggørelsen, af hensyn til gennemsigtighed og faktureringsformål, af personoplysninger indsamlet i forbindelse med elektronisk fakturering stemmer overens med formålet for offentliggørelsen og lever op til princippet om beskyttelse af privatlivets fred.
Artikel 9
Brug af elektroniske fakturaer til momsformål
Dette direktiv berører ikke bestemmelserne i direktiv 2006/112/EF.
Artikel 10
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 11
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne vedtager, offentliggør og anvender de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme dette direktiv senest den 27. november 2018. De tilsender straks Kommissionen disse love og bestemmelser.
2. Som en undtagelse fra stk. 1 vedtager, offentliggør og anvender medlemsstaterne senest 18 måneder efter offentliggørelsen af henvisningen til den europæiske standard for elektronisk fakturering i Den Europæiske Unions Tidende de nødvendige bestemmelser for at efterkomme forpligtelsen i artikel 7 til at modtage og behandle elektroniske fakturaer.
Medlemsstaterne kan udskyde den i første afsnit omhandlede anvendelse heraf med hensyn til ikkestatslige ordregivende myndigheder og ordregivende enheder indtil 30 måneder efter offentliggørelsen af henvisningen til den europæiske standard for elektronisk fakturering i Den Europæiske Unions Tidende.
Efter offentliggørelsen af henvisningen til den europæiske standard for elektronisk fakturering offentliggør Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende den endelige dato for ikrafttrædelsen af foranstaltningerne i første afsnit.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale bestemmelser, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 12
Revision
Kommissionen undersøger, hvordan dette direktiv påvirker det indre marked, og hvordan elektronisk fakturering indføres inden for offentlige udbud, og forelægger rapport herom for Europa-Parlamentet og for Rådet inden for tre år efter fristen for den maksimale udsættelse fastsat for ikkestatslige myndigheder i artikel 11, stk. 2, andet afsnit. Om nødvendigt ledsages rapporten af en konsekvensanalyse af behovet for yderligere foranstaltninger.
Artikel 13
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 14
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/55/EU,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
sähköisestä laskutuksesta julkisissa hankinnoissa
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Jäsenvaltioissa on tällä hetkellä käytössä useita sähköisiä laskuja koskevia kansainvälisiä, kansallisia, alueellisia ja valmistajakohtaisia standardeja. Mikään näistä standardeista ei ole ensisijainen, ja niistä monet eivät ole keskenään yhteentoimivia.
(2)
Koska yhteistä standardia ei ole, jäsenvaltiot ovat päättäneet kehittää erillisiin kansallisiin standardeihin perustuvia omia teknisiä ratkaisujaan halutessaan edistää sähköisten laskujen käyttöä julkisissa hankinnoissa tai tehdä siitä pakollista. Tästä johtuu, että jäsenvaltioissa rinnakkain käytössä olevien erilaisten standardien määrä on kasvussa ja kasvaa tulevaisuudessa todennäköisesti edelleen.
(3)
Yhteentoimimattomien standardien moninaisuus tekee tilanteen aivan liian monimutkaiseksi sekä aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta ja ylimääräisiä toimintakustannuksia niille talouden toimijoille, jotka käyttävät sähköisiä laskuja eri jäsenvaltioissa. Talouden toimijoita, jotka haluavat suorittaa rajatylittäviä hankintatoimia, vaaditaan usein noudattamaan uutta sähköisen laskutuksen standardia aina, kun ne alkavat toimia uusilla markkinoilla. Sähköisiä laskuja koskevat, toisistaan poikkeavat oikeudelliset ja tekniset vaatimukset muodostavat markkinoillepääsyn esteitä rajatylittävissä julkisissa hankinnoissa sekä kaupan esteitä, koska ne ehkäisevät talouden toimijoita ryhtymästä rajatylittävään hankintatoimintaan. Ne rajoittavat perusvapauksia, ja niillä on näin ollen suora vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan.
(4)
Tällaiset unionin sisäisen kaupan esteet lisääntyvät todennäköisesti tulevaisuudessa, kun kehitetään yhä enemmän yhteentoimimattomia kansallisia ja valmistajakohtaisia standardeja ja kun sähköisten laskujen käyttö yleistyy julkisissa hankinnoissa tai se tehdään pakolliseksi jäsenvaltioissa.
(5)
Erilaisista rinnakkaisista sähköistä laskutusta koskevista oikeudellisista vaatimuksista ja teknisistä standardeista ja niiden puutteellisesta yhteentoimivuudesta johtuvia rajatylittävän kaupan esteitä olisi poistettava tai vähennettävä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi kehitettävä sähköisen laskun ydinelementtejä koskevaa semanttista tietomallia koskeva yhteinen eurooppalainen standardi, jäljempänä ”sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi”. Standardissa olisi määritettävä ja kuvattava ne ydinelementit, joita sähköiseen laskuun on aina sisällyttävä, millä helpotettaisiin sähköisten laskujen lähettämistä ja vastaanottamista eri teknisiin standardeihin perustuvien järjestelmien välillä. Edellyttäen, että olemassa olevat kansalliset tekniset standardit eivät ole ristiriidassa tämän eurooppalaisen standardin kanssa, niitä ei olisi korvattava tällä standardilla eikä niiden käyttöä rajoitettava, ja olisi oltava mahdollista jatkaa niiden käyttöä rinnan eurooppalaisen standardin kanssa.
(6)
Varmistamalla semanttisen yhteentoimivuuden ja parantamalla oikeusvarmuutta tämä direktiivi edistää myös sähköisen laskutuksen käyttöönottoa julkisissa hankinnoissa, minkä ansiosta jäsenvaltioille, hankintaviranomaisille, hankintayksiköille ja talouden toimijoille koituu merkittäviä hyötyjä säästöjen, ympäristövaikutusten ja hallinnollisten rasitteiden kevenemisen muodossa.
(7)
Sähköisestä laskutuksesta saadaan suurin mahdollinen hyöty, kun laskun tuottaminen, lähettäminen, siirtäminen, vastaanottaminen ja käsittely voidaan automatisoida kaikilta osin. Tästä syystä vain koneellisesti luettavien laskujen, jotka vastaanottaja voi käsitellä automaattisesti ja digitaalisesti, olisi katsottava noudattavan sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia. Pelkkää kuvatiedostoa ei olisi pidettävä tämän direktiivin mukaisena sähköisenä laskuna.
(8)
Yhteentoimivuuden tavoitteena on mahdollistaa tietojen johdonmukainen esittäminen ja käsittely yritysjärjestelmien välillä riippumatta niiden teknologiasta, sovelluksista tai alustasta. Täydellinen yhteentoimivuus muodostuu yhteistoimintakyvystä kolmella seuraavalla erillisellä tasolla: laskun sisältö (semantiikka), käytetty muoto tai kieli (syntaksi) ja tiedonsiirtomenetelmä. Semanttinen yhteentoimivuus merkitsee sitä, että sähköinen lasku sisältää tietyn määrän vaadittua tietoa ja että vaihdetun tiedon täsmällinen merkitys säilyy ja ymmärretään yksiselitteisesti riippumatta tavasta, jolla se fyysisesti esitetään tai siirretään. Syntaktinen yhteentoimivuus merkitsee sitä, että sähköisen laskun dataelementit esitetään sellaisessa muodossa, joka voidaan vaihtaa suoraan lähettäjän ja vastaanottajan välillä ja käsitellä automaattisesti. Syntaktinen yhteentoimivuus voidaan varmistaa kahdella tavalla: yhteisen syntaksin käyttämisellä tai eri syntaksien välisillä sidoksilla.
(9)
Käytössä on suuri määrä syntakseja. Syntaktinen yhteentoimivuus varmistetaan yhä enenevässä määrin sidosten avulla. Tämä menetelmä on tehokas, jos lasku sisältää kaikki semanttisella tasolla vaadittavat dataelementit ja jos niiden merkitys on yksiselitteinen. Koska tilanne on usein aivan toisenlainen, tarvitaan toimia yhteentoimivuuden varmistamiseksi semanttisella tasolla. Jotta voitaisiin entisestään yksinkertaistaa sähköisen laskutuksen käyttöä ja vähentää kustannuksia, eräänä pitkän aikavälin tavoitteena olisi oltava käytettävien syntaksien lukumäärän vähentäminen siten, että keskitytään yleisimmin käytettyihin.
(10)
Sähköisen laskutuksen standardoinnilla täydennetään niitä toimia, joilla pyritään edistämään sähköisten hankintamenettelyjen käyttöönottoa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (5) asiaankuuluvien säännösten mukaisesti.
(11)
Eurooppa-neuvosto on 28 ja 29 päivänä kesäkuuta 2012 ja 24 päivänä lokakuuta 2013 antamissaan päätelmissä todennut, että etusijalle olisi asetettava toimenpiteet, joilla pyritään kehittämään rajatylittävää verkkokauppaa ja julkishallintojen nykyaikaistamista, myös helpottamalla siirtymistä sähköiseen laskutukseen ja toteuttamalla se pikaisesti.
(12)
Euroopan parlamentti viittasi 20 päivänä huhtikuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa sähköistä laskutusta koskevista kansallisista säännöistä johtuvaan markkinoiden hajanaisuuteen, korosti sähköisen laskutuksen tarjoamia huomattavia etuja ja painotti oikeusvarmuuden, selkeän teknisen ympäristön sekä yhteisiin lakisääteisiin vaatimuksiin, liiketoimintaprosesseihin ja teknisiin standardeihin perustuvien avointen ja yhteentoimivien sähköisen laskutuksen ratkaisujen merkitystä. Näistä syistä Euroopan parlamentti esitti, että sähköinen laskutus tehtäisiin pakolliseksi julkisissa hankinnoissa vuoteen 2016 mennessä.
(13)
Marraskuun 2 päivänä 2010 hyväksytyllä komission päätöksellä (6) perustettu sähköistä laskutusta käsittelevä eurooppalainen sidosryhmäfoorumi antoi lokakuussa 2013 yksimielisesti suosituksen semanttisen datan määritysten käytöstä sähköisen laskutuksen yhteentoimivuuden tukemiseksi.
(14)
Tätä direktiiviä olisi sovellettava hankintaviranomaisten ja -yksikköjen vastaanottamiin sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten täytäntöönpanon johdosta, joihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/81/EY (7), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/23/EU (8), direktiiviä 2014/24/EU tai direktiiviä 2014/25/EU. Ainoastaan sellaisten talouden toimijoiden laatimien sähköisten laskujen, joiden kanssa julkista hankintaa koskeva sopimus tai käyttöoikeussopimus on tehty (pääsopimuksen osapuoli), olisi kuuluttava tämä direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltioiden määrätessä direktiivin 2014/24/EU 71 artiklan ja direktiivin 2014/25/EU 88 artiklan mukaisesti suorista maksuista alihankkijoille, hankinta-asiakirjoissa määritettäviin järjestelyihin olisi sisällytettävä säännöksiä, jotka koskevat sitä, käytetäänkö sähköistä laskutusta vai ei alihankkijoille suoritettavien maksujen osalta. Siltä osin kun sopimus tehdään talouden toimijoiden ryhmittymän kanssa, olisi selvennettävä, että tätä direktiiviä sovelletaan sekä ryhmittymän että yksittäisten talouden toimijoiden laatimiin sähköisiin laskuihin.
(15)
Tätä direktiiviä olisi sovellettava myös maksuja käsittäviin käyttöoikeussopimuksiin, jotka edellyttävät laskujen laatimista niiden talouden toimijoiden toimesta, jonka kanssa käyttöoikeussopimus on tehty. Ilmaus ”käyttöoikeudet” on määritelty direktiivin 2014/23/EU 5 artiklan 1 alakohdassa. Käyttöoikeussopimusten tarkoituksena on hankkia urakoita tai palveluja käyttöoikeussopimuksella, jonka vastikkeena on rakennettavan kohteen tai palvelujen käyttöoikeus tai tällainen oikeus ja maksu yhdessä.
(16)
Tätä direktiiviä sovelletaan, jollei Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 346 artiklasta muuta johdu. Tätä direktiiviä ei sovelleta sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten (jotka on julistettu salaisiksi tai joihin liittyy erityisiä turvallisuustoimia) täytäntöönpanon johdosta, jotka direktiivin 2014/23/EU 10 artiklan 6 kohdan, direktiivin 2014/24/EU 15 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 2014/25/EU 24 artiklan 3 kohdan nojalla eivät kuulu kyseessä olevan direktiivin soveltamisalaan. Tässä direktiivissä olisi samoin edellytyksin säädettävä erityisesti, että sitä ei sovelleta sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten (jotka on julistettu salaisiksi tai joihin liittyy erityisiä turvallisuustoimia) täytäntöönpanon johdosta, jotka kuuluvat direktiivin 2009/81/EY soveltamisalaan.
(17)
Tässä direktiivissä käytettävien määritelmien olisi oltava julkisista hankinnoista annetun unionin muun lainsäädännön mukaisia.
(18)
Komission olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 (9) asiaa koskevia säännöksiä ja pyydettävä asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota laatimaan sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi. Asetuksen (EU) N:o 1025/2012 asianomaisen säännösten mukaan tällaista pyyntöä koskeva komissio päätös edellyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (10) tarkoitetun tarkastelumenettelyn soveltamista.
(19)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin olisi perustuttava olemassa oleviin, eurooppalaisten standardointiorganisaatioiden puitteissa laadittuihin teknisiin eritelmiin, kuten CEN (CWA 16356-MUG ja CWA 16562-CEN BII), ja siinä olisi otettava huomioon kansainvälisten standardointiorganisaatioiden puitteissa kehitetyt muut asiaa koskevat tekniset eritelmät, kuten UN/CEFACT (CII v. 2.0) ja ISO (ISO 20022 -menetelmään perustuva rahoituslasku). Toteuttaessaan standardointia koskevaa pyyntöä asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation olisi lisäksi otettava huomioon tulokset, jotka on saatu kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan (CIP) kuuluvan tukiohjelman puitteissa toteutetuista laajamittaisista kokeiluhankkeista, sekä muiden asianomaisten elinten ja organisaatioiden sähköistä laskutusta koskevat tekniset eritelmät, joita käytetään laajasti liike-elämässä. Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin olisi myös oltava yhteensopiva olemassa olevien maksuja koskevien standardien kanssa, jotta automaattinen maksujenkäsittely olisi mahdollista.
(20)
Asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle esittämässään pyynnössä komission olisi edellytettävä, että sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia voidaan soveltaa riippumatta siitä, mitä teknologiaa käytetään, jotta vältetään kilpailun vääristyminen, että se on yhteensopiva sähköisen laskutuksen asiaa koskevien kansainvälisten standardien kanssa, jotta vältetään kolmansien maiden toimittajiin kohdistuvia teknisiä markkinoille pääsyn esteitä ja jotta eurooppalaisten toimittajien olisi helpompi lähettää sähköisiä laskuja kolmansien maiden ostajille, ja että se on neuvoston direktiivin 2006/112/EY (11) mukainen. Koska sähköiset laskut saattavat sisältää henkilötietoja, komission olisi myös edellytettävä, että sähköisen laskutuksen eurooppalaisessa standardissa otetaan huomioon henkilötietojen suoja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (12) sekä sisäänrakennetun tietosuojan, oikeasuhteisuuden ja tietojen minimoinnin periaatteen mukaisesti. Näiden vähimmäisvaatimusten lisäksi komission olisi asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle esittämässään pyynnössään asetettava myös sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin sisältöä ja sen hyväksymisen määräaikaa koskevia vaatimuksia.
(21)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin avulla olisi oltava mahdollista luoda käyttäjäystävällisiä eli helposti hahmotettavissa ja sovellettavissa olevia sähköisen laskutuksen järjestelmiä, jotta voidaan varmistaa, että myös pienet ja keskisuuret yritykset voivat hyötyä sähköisestä laskutuksesta julkisten hankintojen yhteydessä. Tältä osin olisi myös otettava huomioon, että etenkin pienillä ja keskisuurilla yrityksillä sekä pienillä hankintaviranomaisilla ja -yksiköillä on käytössään vain rajoitettu määrä henkilöstöä ja rahoitusta.
(22)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia olisi voitava käyttää myös yritysten välisissä liiketoimissa. Jotta yksityiset talouden toimijat voisivat soveltaa uutta standardia keskinäisissä liikesuhteissaan, komission olisi varmistettava, ettei tällaista standardia kehitetä niin, että se soveltuu yksinomaan julkisiin hankintoihin.
(23)
Eri toimialoilla laaditut laskut saattavat edellyttää kyseisille aloille ominaisten tietojen sisällyttämistä. Kaikkiin laskuihin olisi kuitenkin sisällytettävä tietty määrä yhteisen standardin mukaisia elementtejä. Tämä on välttämätöntä, jotta voidaan tarkistaa, vastaako lasku asianmukaisella tavalla siihen liittyvää liiketointa, ja varmistaa sen oikeudellinen pätevyys. Luettelo tällaisista arvonlisäverotusta varten vaadituista elementeistä sisältyy direktiiviin 2006/112/EY. Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin olisi siksi sovittava yhteen näiden laskun tietoja koskevien elementtien kanssa.
(24)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaisessa standardissa olisi määriteltävä semanttiset dataelementit, jotka liittyvät erityisesti myyjää ja ostajaa koskeviin lisätietoihin, prosessien tunnisteisiin, laskun määritteisiin, laskuriveihin, toimitustietoihin sekä maksutietoihin ja -ehtoihin. Sähköisen laskun ydinelementtien olisi sisällyttävä jokaiseen sähköiseen laskuun. Tällä on tarkoitus varmistaa, että sähköistä laskutusta sovelletaan selkeästi ja yhdenmukaisesti.
(25)
Vaikka sähköisen laskun lähettäjällä olisi edelleen oltava direktiivin 2006/112/EY tavoitteiden noudattamisen varmistamiseksi mahdollisuus taata laskun alkuperän aitous ja sisällön eheys useilla menetelmillä, myös sähköisellä allekirjoituksella, sähköisen allekirjoituksen vaatimuksen ei olisi kuuluttava sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin elementteihin.
(26)
Jotta vältetään aiheuttamasta hankintaviranomaisille ja -yksiköille kohtuuttomia kustannuksia ja rasitteita, asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota olisi pyydettävä yksilöimään luettelona rajallinen määrä syntakseja, jotka noudattavat sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia. Tämän luettelon ei tulisi olla osa sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia. Yksilöityjen syntaksien on oltava jo yleisesti ja menestyksellä talouden toimijoiden ja hankintaviranomaisten käytössä. Jotta voidaan helpottaa ja nopeuttaa standardin käyttöönottoa jäsenvaltioissa, asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota olisi pyydettävä tarjoamaan asiaankuuluvat sidokset uudesta sähköisen laskutuksen eurooppalaisesta standardista kaikille luettelossa esiintyville syntakseille. Syntaksien sidokset ovat ohjeita siitä, miten kutakin standardia voidaan käyttää eri syntakseissa. Tällä standardointituotoksella pyritään täydentämään sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia sähköisen laskun semanttisen datan ydinelementtien määritysten ja lueteltujen syntaksien osalta.
(27)
Jotta helpotetaan sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin käyttöä, eurooppalaista standardointiorganisaatiota olisi lisäksi pyydettävä laatimaan ohjeita tiedonsiirron yhteentoimivuudesta. Näiden ohjeiden ei tulisi olla osa sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia eivätkä ne saisi olla hankintaviranomaisia ja -yksikköjä velvoittavia.
(28)
Ennen sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin käyttöönottoa jäsenvaltioissa olisi standardin käytännön soveltamista testattava riittävästi. Tämän arvioinnin olisi tapahduttava standardin laatimisprosessin aikana. Loppukäyttäjien olisi oltava mukana arvioinnissa, jossa olisi käsiteltävä erityisesti käytännöllisyyttä ja käyttäjäystävällisyyttä sekä osoitettava, että standardi on toteutettavissa kustannustehokkaasti ja oikeasuhteisesti.
(29)
Jos asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation laatima sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi ja sitä noudattavien syntaksien luettelo täyttävät komission eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle esittämään pyyntöön sisältyvät vaatimukset ja jos standardia on testattu, sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetiedot sekä syntaksien luettelo olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(30)
Standardin ja muiden standardointituotosten kehittämistä koskevat tämän direktiivin säännökset ovat asetuksen (EU) N:o 1025/2012 asiaankuuluvien säännösten mukaisia. Ottaen huomioon tämän direktiivin erityispiirteet on kuitenkin aiheellista säätää, että standardin viitetietojen ja syntaksien luettelon julkaisemista, julkaisematta jättämistä taikka julkaisemista rajoituksin koskevat päätökset hyväksytään tarkastelumenettelyä noudattaen. Tällä ei kuitenkaan olisi rajoitettava yhdenmukaistettuja standardeja koskevia virallisia vastalauseita koskevien asetuksen (EU) N:o 1025/2012 asiaankuuluvien säännösten soveltamista.
(31)
Euroopan standardointiorganisaatiot tarkastelevat säännöllisesti uudelleen ja päivittävät standardeja teknologisen kehityksen huomion ottamiseksi. Tieto- ja viestintätekniikan nopean kehityksen vuoksi komission olisi myös voitava pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota säännöllisesti tarkistamaan ja päivittämään sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia tämän kehityksen huomioon ottamiseksi ja jatkuvan yhteentoimivuuden varmistamiseksi.
(32)
Teknologisen kehityksen tai markkinoiden vaatimusten huomioon ottamiseksi komission olisi voitava hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä syntaksien luettelon tarkistamisen ja päivittämisen osalta. Monimutkaisempien mukautusten tapauksessa komission olisi voitava myös pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota tarkistamaan ja päivittämään syntaksien luetteloa.
(33)
Komission olisi voitava tarkastella uudelleen jo julkaistua syntaksien luetteloa, mikäli se pitää sitä tarpeellisena täydellisen ja jatkuvan yhteentoimivuuden varmistamiseksi, teknologisen kehityksen huomioon ottamiseksi tai käytettävien syntaksien lukumäärän rajoittamiseksi. Näin tehdessään komission olisi otettava huomioon syntaksien luettelo, jonka asianomainen eurooppalainen standardointiorganisaatio on yksilöinyt ja jota se on tarkastellut uudelleen ja päivittänyt.
(34)
Kun tässä direktiivissä säädetyt määräajat direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ovat umpeutuneet, hankintaviranomaisilla ja -yksiköillä olisi oltava velvollisuus vastaanottaa ja käsitellä sähköisiä laskuja, jotka ovat sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin ja jonkin komission Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaisemassa luettelossa olevan syntaksin mukaisia. Hankintaviranomaiset ja -yksiköt eivät sen vuoksi saisi kieltäytyä ottamasta vastaan edellä mainitut ehdot täyttäviä sähköisiä laskuja ainoastaan sillä perusteella, että muita kuin tässä direktiivissä nimenomaisesti säädettyjä vaatimuksia (esimerkiksi kansallisia tai alakohtaisia erityisvaatimuksia tai teknisiä lisävaatimuksia) ei ole noudatettu. Tämä velvoite ei saisi kuitenkaan vaikuttaa kieltäytymiseen muiden pakottavien syiden perusteella, kuten niiden, jotka liittyvät sopimusehtoihin. Hankintaviranomaisilla ja -yksiköillä olisi joka tapauksessa oltava vapaus tarkistaa ennen laskun maksamista vastaako sähköisen laskun sisältö asianmukaisesti sen perusteena olevaa liiketointa (esimerkiksi onko laskun määrä oikea) ja onko lasku osoitettu oikealle vastaanottajalle. Velvollisuus olla kieltäytymättä tämän direktiivin mukaisten sähköisten laskujen hyväksymisestä ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (13) soveltamista.
(35)
Tällä direktiivillä olisi velvoitettava ainoastaan laskujen vastaanottajat eli hankintaviranomaiset, yhteishankintayksiköt ja hankintayksiköt hyväksymään ja käsittelemään sähköisiä laskuja. Tällä direktiivillä ei olisi rajoitettava laskun lähettäjän oikeutta valita, esittääkö hän laskun soveltaen sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia, kansallista standardia tai muita teknisiä standardeja vai paperimuodossa. Tämä direktiivi ei kuitenkaan estäisi jäsenvaltioita määräämästä, että julkisten hankintojen yhteydessä voidaan esittää vain sähköisiä laskuja. Jos lähettäjä valitsee sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin mukaisen laskun esittämisen, vastaanottajalla olisi oltava velvollisuus vastaanottaa ja käsitellä lasku ainoastaan, jos laskussa on käytetty jotain komission Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaisemassa syntaksien luettelossa olevaa syntaksia. Tällä ei saisi rajoittaa lähettäjän oikeutta käyttää kolmannen osapuolen palveluja oman syntaksinsa ja jonkin luettelossa olevan syntaksin keskinäisen yhteensopivuuden toteuttamiseksi.
(36)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (14) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 11 päivänä marraskuuta 2013 (15). Euroopan tietosuojavaltuutettu julkaisi lausunnossaan suosituksia riittävän tietosuojan varmistamiseksi tätä direktiiviä sovellettaessa. Nämä suositukset olisi otettava huomioon, kun sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia laaditaan ja kun hankintaviranomaiset ja -yksiköt käsittelevät henkilötietoja. Olisi erityisesti tehtävä selväksi, että voimassa olevaa tietosuojalainsäädäntöä sovelletaan myös sähköiseen laskutukseen ja että avoimuuteen ja vastuuvelvollisuuteen liittyvistä syistä toteutettavan henkilötietojen julkaisemisen on oltava yksityisyyden suojan mukaista.
(37)
Koska direktiivi 2006/112/EY sisältää laskutusta, mukaan lukien sähköinen laskutus, koskevia sääntöjä, sen suhde tähän direktiiviin olisi selvennettävä. Tämän direktiivin tavoite, samoin kuin soveltamisala, on eri kuin direktiivin 2006/112/EY, ja näin ollen se ei vaikuta sen säännöksiin, jotka koskevat sähköisten laskujen käyttöä arvonlisäverotusta varten. Direktiivin 2006/112/EY 232 artikla sääntelee erityisesti kauppakumppaneiden välisiä suhteita ja sen tarkoituksena on varmistaa, että lähettäjä ei voi velvoittaa vastaanottajaa sähköisen laskun käyttöön. Tällä ei kuitenkaan olisi rajoitettava jäsenvaltioiden oikeutta velvoittaa hankintaviranomaiset ja -yksiköt ottamaan tietyin edellytyksin vastaan sähköisiä laskuja.
(38)
Jotta hankintaviranomaiset ja -yksiköt voivat asianmukaisesti valmistautua ja toteuttaa tekniset toimenpiteet, jotka sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin laatimisen ja syntaksien luettelon hyväksymisen jälkeen ovat tarpeen tämän direktiivin noudattamiseksi, ja ottaen huomioon tarve toteuttaa pikaisesti sähköinen laskutus, olisi 18 kuukauden määräaika katsottava perustelluksi direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä laskettuna siitä, kun sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetiedot ja syntaksien luettelo on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tästä osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiselle asetetusta yleisestä määräajasta poiketen ja jotta voidaan pyrkiä helpottamaan sähköisen laskutuksen käyttöönottoa tiettyjen hankintaviranomaisten, kuten paikallisten ja alueellisten hankintaviranomaisten ja julkisten yritysten, osalta, jäsenvaltioiden olisi voitava lykätä tämän direktiivin soveltamista alemman tason hankintaviranomaisiin ja hankintayksiköihin enintään 30 kuukauden päähän siitä, kun sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetiedot ja syntaksien luettelo on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä mahdollisuutta lykätä tämän direktiivin vaatimusten soveltamista ei olisi sovellettava yhteishankintayksiköihin.
(39)
Jotta hankintaviranomaisten ja -yksiköiden olisi helpompi panna täytäntöön tämän direktiivin vaatimukset, komission olisi varmistettava, että jäsenvaltiot pidetään täydellisesti ja säännöllisesti ajan tasalla asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation työn edistymisestä, joka koskee standardin ja siihen liittyvien standardointituotosten kehittämistä. Tällä pyritään antamaan jäsenvaltioille mahdollisuus suorittaa tarpeelliset valmistelutyöt, jotta täytäntöönpano saadaan päätökseen sovituissa määräajoissa.
(40)
Koska hankintaviranomaiset ja -yksiköt voivat ottaa vastaan myös muiden standardien kuin sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin mukaisia sähköisiä laskuja sekä paperilaskuja, jollei kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä, tämä direktiivi ei aiheuta lisäkustannuksia eikä -rasitteita yrityksille, mukaan lukien komission suosituksessa 2003/361/EY (16) tarkoitetut mikroyritykset ja pienet ja keskisuuret yritykset. Komission ja jäsenvaltioiden olisi lisäksi kaikin tavoin pyrittävä minimoimaan sähköisen laskutuksen eurooppalaisesta standardista sen käyttäjille, erityisesti mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille, aiheutuvat kustannukset, jotta helpotetaan sen käyttöönoton yleistymistä koko Euroopan unionissa.
(41)
Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä täytäntöön pannessaan otettava huomioon pienten ja keskisuurten yritysten sekä pienempien hankintaviranomaisten ja -yksikköjen tarpeet ja tarjottava kaikille hankintaviranomaisille ja -yksiköille sekä toimittajille tarpeellista tukea, jotta sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia voidaan käyttää. Lisäksi etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille olisi tarjottava koulutusta.
(42)
Jotta helpotetaan teknisiä ja menettelyihin liittyviä mukautuksia, joita kaikkien julkisten hankintojen osapuolten on tehtävä tämän direktiivin onnistuneen täytäntöönpanon varmistamiseksi, jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan asetettava rakennerahaston tukea kaikkien tukikelpoisten hankintaviranomaisten ja -yksiköiden sekä pienten ja keskisuurten yritysten saataville.
(43)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa tämän direktiivin yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamista sekä syntaksien luettelon laadintaa, rajoittamista ja uudelleentarkastelua varten. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Syntaksien luetteloa koskevien täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi sovellettava tarkastelumenettelyä, koska nämä säädökset helpottavat sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin soveltamista ja varmistavat yhteentoimivuuden ja teknologisen kehityksen nopean huomioon ottamisen. Tarkastelumenettelyä olisi sovellettava myös sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskeviin virallisiin vastalauseisiin liittyvien täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen, sillä tällaiset säädökset voivat vaikuttaa velvollisuuteen ottaa vastaan ja käsitellä sähköisiä laskuja.
(44)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, jotka ovat toisistaan poikkeavista kansallisista säännöistä ja standardeista johtuvien markkinoille pääsyn ja kaupan esteiden poistaminen sekä yhteentoimivuuden varmistaminen, vaan ne voidaan paremmin saavuttaa unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu niiden sopimusten täytäntöönpanon johdosta, joihin sovelletaan direktiiviä 2009/81/EY, direktiiviä 2014/23/EU, direktiiviä 2014/24/EU tai direktiiviä 2014/25/EU.
Tätä direktiiviä ei sovelleta sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten täytäntöönpanon johdosta, jotka kuuluvat direktiivin 2009/81/EY soveltamisalaan, jos sopimuksen tekeminen ja täytäntöönpano on julistettu salaisiksi tai jos sen toteuttaminen edellyttää jäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaisia erityisiä turvallisuustoimia ja edellyttäen, että jäsenvaltio on katsonut, että kyseisiä keskeisiä etuja ei voida turvata vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
1)
’sähköisellä laskulla’ laskua, joka on laadittu, siirretty ja vastaanotettu rakenteisessa sähköisessä muodossa, joka mahdollistaa sen automaattisen ja sähköisen käsittelyn;
2)
’sähköisen laskun ydinelementeillä’ tiettyjä olennaisen tärkeitä tietoja, jotka sähköisen laskun on sisällettävä, jotta rajatylittävä yhteentoimivuus voidaan varmistaa, mukaan luettuina tarvittavat tiedot lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi;
3)
’semanttisella tietomallilla’ rakenteista ja loogisesti toisiinsa liittyvää joukkoa termejä ja niiden merkityksiä, jotka määrittävät sähköisen laskun ydinelementit;
4)
’syntaksilla’ koneellisesti luettavaa kieltä tai dialektia, jota käytetään sähköisen laskun dataelementtien esittämisessä;
5)
’syntaksien sidoksilla’ ohjeita siitä, miten sähköisen laskun semanttista tietomallia voidaan käyttää eri syntakseissa;
6)
’hankintaviranomaisilla’ direktiivin 2009/81/EY 1 artiklan 17 alakohdassa, direktiivin 2014/23/EU 6 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2014/24/EU 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyjä hankintaviranomaisia;
7)
’alemman tason hankintaviranomaisilla’ direktiivin 2014/24/EU 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa määriteltyjä alemman tason hankintaviranomaisia;
8)
’yhteishankintayksiköillä’ direktiivin 2014/24/EU 2 artiklan 1 kohdan 16 alakohdassa määriteltyjä yhteishankintayksikköjä;
9)
’hankintayksiköillä’ direktiivin 2009/81/EY 1 artiklan 17 alakohdassa, direktiivin 2014/23/EU 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja direktiivin 2014/25/EU 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä hankintayksiköitä;
10)
’kansainvälisellä standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä kansainvälistä standardia;
11)
’eurooppalaisella standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määriteltyjä eurooppalaisia standardeja.
3 artikla
Eurooppalaisen standardin laatiminen
1. Komissio pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota laatimaan sähköisen laskun ydinelementtien semanttista tietomallia koskevan eurooppalaisen standardin, jäljempänä ’sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi’.
Komissio edellyttää, että sähköisen laskun ydinelementtien sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi täyttää vähintään seuraavat perusteet:
-
se ei ole riippuvainen tietystä teknologiasta,
-
se on yhteensopiva sähköistä laskutusta koskevien asiaankuuluvien kansainvälisten standardien kanssa,
-
siinä otetaan huomioon direktiivin 95/46/EY mukainen henkilötietojen suojaamisen tarve, sisäänrakennettua tietosuojaa koskeva lähestymistapa ja suhteellisuuden, tietojen minimoinnin ja tarkoituksen rajaamisen periaate,
-
se on johdonmukainen direktiivin 2006/112/EY asiaankuuluvien säännösten kanssa,
-
sitä käyttämällä voidaan luoda käytännöllisiä, käyttäjäystävällisiä, joustavia ja kustannustehokkaita sähköisen laskutuksen järjestelmiä,
-
siinä otetaan huomioon pienten ja keskisuurten yritysten sekä alemman tason hankintaviranomaisten ja -yksikköjen erityistarpeet,
-
se sopii käytettäväksi yritysten välisissä liiketoimissa.
Komissio pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota toimittamaan sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin hyödyntämisen helpottamiseksi luettelon rajoitetusta määrästä syntakseja, jotka ovat yhteensopivia sähköisen laskun ydinelementtejä koskevaa semanttista tietomallia koskevan yhteisen eurooppalaisen standardin kanssa, asiaankuuluvat syntaksien sidokset ja tiedonvaihdon yhteentoimivuutta koskevia ohjeita.
Pyynnöt hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1025/2012 10 artiklan 1-5 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Standardin käytännön soveltuvuus loppukäyttäjän kannalta testataan 2 kohdassa asetetussa määräajassa osana asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation suorittamaa standardin kehittämistyötä. Komissiolla on kokonaisvastuu testauksesta, ja se varmistaa, että testauksen kuluessa otetaan erityisesti huomioon käytännöllisyyttä, käyttäjäystävällisyyttä ja mahdollisia täytäntöönpanokustannuksia koskevat perusteet 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Komissio toimittaa testauksen tuloksista kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön mukaisesti laadittu sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi täyttää pyynnössä esitetyt vaatimukset ja 1 kohdan viidennen alakohdan mukainen testausvaihe on saatettu päätökseen, komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä tällaisen standardin viitetiedot sekä rajoitetun määrän syntakseja käsittävän luettelon, jotka on laadittu 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön mukaisesti. Tämä julkaiseminen on saatettava päätökseen viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2017.
4 artikla
Eurooppalaista standardia koskevat viralliset vastalauseet
1. Jos jäsenvaltio tai Euroopan parlamentti katsoo, että sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi ja syntaksien luettelo eivät täysin täytä 3 artiklan 1 kohdassa asetettuja vaatimuksia, se ilmoittaa asiasta komissiolle ja liittää ilmoitukseen yksityiskohtaisen selvityksen, ja komissio päättää:
a)
sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetietojen ja syntaksien luettelon julkaisemisesta tai julkaisematta jättämisestä taikka julkaisemisesta rajoituksin Euroopan unionin virallisessa lehdessä;
b)
sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetietojen ja syntaksien luettelon säilyttämisestä tai säilyttämisestä rajoituksin Euroopan unionin virallisessa lehdessä taikka niiden poistamisesta Euroopan unionin virallisesta lehdestä.
2. Komissio julkaisee verkkosivustollaan tiedot sähköisen laskutuksen eurooppalaisesta standardista ja syntaksien luettelosta, joista on tehty 1 kohdassa tarkoitettu päätös.
3. Komissio ilmoittaa 1 kohdassa tarkoitetusta päätöksestä asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle ja pyytää tarvittaessa kyseisen sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin tai syntaksien luettelon tarkistamista.
4. Tämän artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut päätökset hyväksytään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5 artikla
Eurooppalaisen standardin ja syntaksien luettelon ylläpitäminen ja edelleen kehittäminen
1. Teknologisen kehityksen huomioon ottamiseksi sekä täydellisen ja jatkuvan yhteentoimivuuden varmistamiseksi julkisten hankintojen sähköisessä laskutuksessa komissio voi
a)
päivittää tai tarkistaa sähköisen laskun ydinelementtien semanttista tietomallia koskevaa sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia;
b)
päivittää tai tarkistaa komission Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaisemaa syntaksien luetteloa.
2. Jos komissio päättää toteuttaa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut toimet, se esittää pyynnön asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle. Pyyntö esitetään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti siinä säädettyjä määräaikoja soveltamatta.
3. Edellä olevaa 4 artiklaa sovelletaan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti toteutetun päivityksen tai tarkistuksen osalta.
4. Jos komissio päättää toteuttaa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimet, se tekee tämän joko 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen tai esittämällä pyynnön asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle. Tällainen pyyntö esitetään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti siinä säädettyjä määräaikoja soveltamatta.
6 artikla
Sähköisen laskun ydinelementit
Sähköisen laskun ydinelementtejä ovat muun muassa seuraavat:
a)
käsittely- ja laskutunnisteet;
b)
laskutuskausi;
c)
myyjän tiedot;
d)
ostajan tiedot;
e)
maksun saajan tiedot;
f)
myyjän veroedustajan tiedot;
g)
sopimuksen viitetiedot;
h)
toimitustiedot;
i)
maksuohjeet;
j)
mahdollinen vähennys tai lisäveloitus;
k)
laskutettava tuote;
l)
lasku yhteensä;
m)
arvonlisäveron jakautuminen.
7 artikla
Sähköisten laskujen vastaanottaminen ja käsittely
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hankintaviranomaiset ja -yksiköt ottavat vastaan ja käsittelevät sähköisiä laskuja, jotka noudattavat sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia, jonka viitetiedot on julkaistu 3 artiklan 2 kohdan nojalla, ja jotakin 3 artiklan 2 kohdan nojalla julkaistussa luettelossa olevaa syntaksia.
8 artikla
Tietosuoja
1. Tämä direktiivi ei vaikuta tietosuojaa koskevan unionin ja kansallisen lainsäädännön soveltamiseen.
2. Jollei unionin tai kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä, sähköistä laskutusta varten saatuja henkilötietoja saa käyttää yksinomaan tuohon tarkoitukseen tai sen kanssa yhteensopiviin tarkoituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 95/46/EY 13 artiklassa säädettyjen poikkeusten ja rajoitusten soveltamista.
3. Rajoittamatta direktiivin 95/46/EY 13 artiklassa säädettyjen poikkeusten ja rajoitusten soveltamista jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisen laskutuksen yhteydessä kerättyjen henkilötietojen julkaisemista koskevat järjestelyt vastaavat avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden osalta tällaisen julkaisemisen tarkoitusta ja ovat yksityisyyden suojaa koskevan periaatteen mukaiset.
9 artikla
Sähköisten laskujen käyttö arvonlisäverotusta varten
Tällä direktiivillä ei rajoiteta direktiivin 2006/112/EY säännösten soveltamista.
10 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
11 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ja sovellettava niitä viimeistään 27 päivänä marraskuuta 2018. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on viimeistään 18 kuukauden kuluttua sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskevien viitetietojen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä annettava ja julkaistava 7 artiklassa säädetyn, sähköisten laskujen vastaanottoa ja käsittelyä koskevan velvollisuuden noudattamisen edellyttämät säännökset ja sovellettava niitä.
Jäsenvaltiot voivat lykätä tätä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua soveltamista alemman tason hankintaviranomaistensa ja -yksiköidensä osalta enintään 30 kuukauden päähän sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskevien viitetietojen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskevien viitetietojen julkaisemisen yhteydessä komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä lopullisen ajankohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden voimaan saattamiselle.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
12 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee tämän direktiivin vaikutuksia sisämarkkinoihin ja sähköisen laskutuksen käyttöönottoon julkisissa hankinnoissa ja antaa tätä koskevan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolmessa vuodessa 11 artiklan 2 kohdassa alemman tason hankintaviranomaisia ja -yksiköitä koskevalle enimmäislykkäykselle asetetusta määräpäivästä. Kertomukseen liitetään tarvittaessa vaikutusten arviointi, joka koskee uusien toimien tarvetta.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
14 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.