RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 43/2014
af 20. januar 2014
om fastsættelse for 2014 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal der vedtages bevarelsesforanstaltninger under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor relevant, rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF).
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter hver fiskebestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(4)
Samlede tilladte fangstmængder (TAC’er) bør fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfundsøkonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder på møder med de berørte regionale rådgivende råd.
(5)
For bestande, som er omfattet af specifikke flerårige planer, bør TAC'erne fastsættes i overensstemmelse med reglerne i disse planer. TAC'erne for bestandene af sydlig kulmule og jomfruhummer, tunge i den vestlige del af Den Engelske Kanal, rødspætte og tunge i Nordsøen, sild i farvandene vest for Skotland, torsk i Kattegat, farvandene vest for Skotland, Det Irske Hav, Nordsøen, Skagerrak og den østlige del af Den Engelske Kanal og almindelig tun i den østlige del af Atlanterhavet og Middelhavet bør derfor fastsættes i overensstemmelse med reglerne i Rådets forordning (EF) nr. 2166/2005 (2), (EF) nr. 509/2007 (3), (EF) nr. 676/2007 (4), (EF) nr. 1300/2008 (5), (EF) nr. 1342/2008 (6) ("torskeplanen") og (EF) nr. 302/2009 (7).
Hvad angår den nordlige kulmulebestand (Rådets forordning (EF) nr. 811/2004 (8)) og tungebestanden i Biscayabugten (Rådets forordning (EF) nr. 388/2006 (9)), er minimumsmålene i de relevante forvaltnings- og genopretningsplaner imidlertid nået, og den videnskabelige rådgivning bør derfor følges for enten at nå eller at fastholde TAC’erne på det niveau, der giver det maksimale bæredygtige udbytte.
(6)
For bestande, som der ikke foreligger tilstrækkelige eller pålidelige data for med henblik på udarbejdelse af størrelsesoverslag, bør forvaltningsforanstaltningerne og TAC-niveauerne følge forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 8), i forordning (EU) nr. 1380/2013, samtidig med at der tages hensyn til bestandsspecifikke faktorer, herunder især tilgængelige oplysninger om tendenser for bestande og betragtninger vedrørende blandet fiskeri.
(7)
Ifølge artikel 2 i Rådets forordning (EF) nr. 847/96 (10) skal det fastlægges, hvilke bestande de forskellige foranstaltninger, der er fastsat deri, skal gælde for.
(8)
Hvis en TAC for en bestand tildeles én medlemsstat, bør den berørte medlemsstat i henhold til artikel 2, stk. 1, i traktaten bemyndiges til at fastlægge niveauet for denne TAC. Der bør fastsættes bestemmelser for at sikre, at den berørte medlemsstat ved fastlæggelsen af niveauet for TAC’en handler i fuld overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik.
(9)
Den maksimale tilladte fiskeriindsats for 2014 bør fastsættes i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 2166/2005, artikel 5 i forordning (EF) nr. 509/2007, artikel 9 i forordning (EF) nr. 676/2007, artikel 11 og 12 i forordning (EF) nr. 1342/2008 og artikel 5 og 9 i forordning (EF) nr. 302/2009 under hensyntagen til Rådets forordning (EF) nr. 754/2009 (11).
(10)
På baggrund af den seneste videnskabelige rådgivning fra Det Internationale Havundersøgelsesråd ("ICES") og i overensstemmelse med de internationale tilsagn inden for rammerne af konventionen om fiskeriet i det nordøstlige Atlanterhav (NEAFC) er det nødvendigt at begrænse fiskeriet efter visse dybhavsarter.
(11)
For visse arter, såsom visse hajarter, vil selv et begrænset fiskeri kunne udgøre en alvorlig risiko for deres bevarelse. Fiskerimulighederne for sådanne arter bør derfor begrænses helt gennem et generelt forbud mod fiskeri efter sådanne arter.
(12)
De fiskerimuligheder for EU-fartøjer, der fastsættes ved nærværende forordning, skal udnyttes i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (12), særlig nævnte forordnings artikel 33 og 34 om registrering af fangster og fiskeriindsats og om indberetning af data om opbrugte fiskerimuligheder. De koder, som medlemsstaterne skal benytte til at sende data til Kommissionen om landinger af bestande, der er omfattet af denne forordning, bør derfor fastsættes.
(13)
For visse TAC’er bør det være muligt for medlemsstaterne at give fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Formålet med disse afprøvninger er at teste en fangstkvoteordning, dvs. en ordning, som foreskriver, at alle fangster bør landes og trækkes fra kvoterne med henblik på at undgå udsmid og det deraf følgende spild af ellers brugbare fiskeressourcer. Ukontrolleret udsmid af fisk udgør en trussel mod den langsigtede bæredygtighed af fisk som et offentligt gode og dermed mod den fælles fiskeripolitiks mål. Derimod giver fangstkvoteordninger i sagens natur fiskerne et incitament til at optimere fangstselektiviteten i deres aktiviteter. For at opnå en rationel forvaltning af udsmid bør et fuldt dokumenteret fiskeri omfatte hver enkelt aktivitet til søs og ikke kun de fangster, der landes i havn. Betingelserne for, at medlemsstaterne kan give sådanne yderligere tildelinger, bør derfor omfatte en forpligtelse til at sikre, at der anvendes intern TV-overvågning (CCTV) forbundet med et system af sensorer (under ét benævnt "CCTV-system"). Dette bør gøre det muligt at foretage en detaljeret registrering af alle de dele af fangsterne, som bevares om bord eller smides ud. Et system baseret på observatører, som arbejder i realtid om bord, ville være mindre effektivt, dyrere og mindre pålideligt. Derfor er anvendelsen af CCTV-systemer på nuværende tidspunkt en forudsætning for gennemførelsen af ordninger, der skal reducere udsmid, som f.eks. fuldt dokumenteret fiskeri. Ved anvendelsen af sådanne systemer skal kravene i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (13) overholdes.
(14)
For at sikre, at afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri resulterer i en retvisende vurdering af, hvorvidt det ved hjælp af fangstkvoteordninger er muligt at kontrollere den absolutte fiskeridødelighed for de berørte bestande, skal alle fisk, der fanges i dette fiskeri, herunder også fisk, som ikke opfylder mindstemålet, trækkes fra det deltagende fartøjs samlede tildeling, og fiskeriet skal ophøre, når det pågældende fartøj har udnyttet den samlede tildeling fuldt ud. Det bør også være tilladt at overføre tildelinger mellem fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, og fartøjer, der ikke deltager heri, forudsat at det kan godtgøres, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
(15)
I november 2013 gav STECF en positiv vurdering af den forvaltningsplan for genopbygning, som Det Regionale Rådgivende Råd for Pelagiske Bestande har foreslået for sildebestanden i ICES VIaS, VIIb og VIIc. Fordelingen af denne sildebestand overlapper med fordelingen af dens nordlige nabobestand i et blandingsområde beliggende mellem 56°N og 57°30′N inden for ICES VIa. For at sikre korrekt vurdering af disse to bestande for så vidt angår deres bevarelsesstatus og kontrollere fiskeridødeligheden for hver af dem er det nødvendigt at udelukke alle fangster i blandingsområdet.
(16)
Ifølge rådgivningen fra ICES bør ordningen for forvaltning af tobis i EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV bevares og revideres. Eftersom ICES-rådgivningen først forventes at foreligge i februar 2014, bør TAC'er og kvoter foreløbig fastsættes til nul, indtil denne rådgivning er tilgængelig.
(17)
Da der ikke er videnskabeligt bevis for, at TAC-områderne for sej svarer til forskellige biologiske bestande, og udbredelsen af denne arter er konstant fra nord for De Britiske Øer til syd for Den Iberiske Halvø, bør der for at sikre fuld udnyttelse af fiskerimulighederne gives mulighed for gennemførelse af en fleksibel ordning mellem visse af disse TAC-områder. I samme ånd bør der gives mulighed for en højere grad af fleksibilitetsordninger mellem visse forvaltningsområder for så vidt angår bestemte bestande, hvis udbredelse strækker sig over flere forvaltningsområder, når der er tale om samme biologiske bestande.
(18)
Efter proceduren i aftalerne eller protokollerne om fiskeriforbindelserne med Norge (14), Færøerne (15) og Island (16) har Unionen ført samråd om fiskerirettighederne med disse partnere. Samrådene med Norge og Færøerne om ordningerne for 2014 er ikke afsluttet. For at undgå afbrydelser i EU-fiskeriet og samtidig sikre den nødvendige fleksibilitet til at kunne indgå disse ordninger i begyndelsen af 2014 bør der med forbehold af disse ordninger fastsættes foreløbige fiskerimuligheder for bestande. Det har ikke været muligt at afslutte samrådene med Island om fiskeriordningerne for 2014. Efter proceduren i aftalen og protokollen om fiskeriforbindelserne med Grønland (17) har Den Blande Komité fastsat det konkrete niveau for Unionens fiskerimuligheder i grønlandske farvande i 2014.
(19)
På det årlige møde i 2013 vedtog Den Internationale Kommission for Bevarelsen af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet (ICCAT) et års forlængelse af de nuværende TAC'er og kvoter for almindelig tun og bekræftede TAC'erne og kvoterne for nordatlantisk sværdfisk, sydatlantisk sværdfisk og nordatlantisk hvid tun på det nuværende niveau for perioden 2014-2016. Som et resultat heraf forbliver EU's kvote for disse bestande den samme som i 2013. Selv om TAC'en for sydatlantisk hvid tun også blev bevaret på det nuværende niveau for perioden 2014-2016, blev de individuelle kvoter for de kontraherende parter, herunder Unionen, nedsat en smule for at tildele en kvote til en anden kontraherende part. Alle disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(20)
Som følge af Republikken Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union i juli 2013 er der også fastsat fiskerimuligheder for Kroatien i denne forordning.
(21)
På det årlige møde i 2013 vedtog parterne i Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis (CCAMLR) fangstbegrænsninger for både mål- og bifangstarter. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(22)
På det årlige møde i Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (IOTC) i 2013 blev der vedtaget en resolution, der tager sigte på at beskytte hvidtippet haj, og som gælder for fiskerfartøjer, der er opført på IOTC's liste over godkendte fartøjer, ved at det som en midlertidig pilotforanstaltning forbydes at opbevare om bord, omlade, lande eller lagre dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj. Resolutionen fastsætter en undtagelse for ikkeindustrielt fiskeri, dvs. fiskerfartøjer, der fisker i de eksklusive økonomiske zoner, der tilhører den medlemsstat, hvis flag de fører.
(23)
Det andet årlige møde i Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav (SPRFMO) finder sted fra den 27.-31. januar 2014. Indtil der er afholdt et sådant årligt møde, er det hensigtsmæssigt, at de nuværende foranstaltninger vedbliver at gælde midlertidigt, og at TAC'en for chilensk hestemakrel i SPRFMO-konventionsområdet midlertidigt fastsættes på samme niveau som i 2013.
(24)
Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk (IATTC) beluttede på sit 84. årlige møde i 2013 at opretholde sine bevaringsforanstaltninger for gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit. IATTC fastholdt endvidere sin resolution om bevaring af hvidtippet haj. Disse foranstaltninger bør fortsat gennemføres i EU-lovgivningen.
(25)
Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav (SEAFO) vedtog på sit årlige møde i 2013 en henstilling vedrørende nye toårige TAC'er for sort patagonisk isfisk og røde dybvandskrabber for 2014 og 2015, idet de eksisterende TAC'er for orange savbug og nordisk beryx for 2013 og 2014, der blev vedtaget på mødet i 2012, fortsat er gældende. De i øjeblikket gældende foranstaltninger om tildeling af fiskerimuligheder, som SEAFO har vedtaget, bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(26)
Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav (WCPFC) ændrede på 10. årsmøde i 2013 sine foranstaltninger vedrørende fiskerimuligheder ved at fastsætte det samlede antal dage, der kan fiskes på åbent hav, og ved at tilpasse lukningen for fiskeri med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD). Revisionen af foranstaltningen vedrørende FAD-fiskeriet betyder, at Unionen som kontraherende part i WCPFC skal beslutte sig for den ene af to muligheder og enten bekræfte den aktuelle periode for lukning af FAD-fiskeriet eller vælge at reducere FAD-mængderne. Indtil der er truffet en sådan beslutning, bør den nugældende lukning vedtaget af WCPFC fortsat gennemføres i EU-lovgivningen.
(27)
Parterne i konventionen om bevarelse og forvaltning af sejbestandene i det centrale Beringshav ændrede på sit årlige møde i 2013 ikke sine foranstaltninger vedrørende fiskerimulighederne. Disse foranstaltninger bør gennemføres i EU-lovgivningen.
(28)
Organisationen for Fiskeriet i det Nordvestlige Atlanterhav (NAFO) vedtog på sit 35. årlige møde i 2013 en række fiskerimuligheder for 2014 for visse bestande i NAFO-konventionsområdets underområde 1-4. NAFO vedtog i den forbindelse en procedure for, hvordan TAC’en for hvid skægbrosme i NAFO-afsnit 3NO for 2014 kan forhøjes, såfremt visse betingelser vedrørende denne bestands situation er opfyldt. En kontraherende part i NAFO kan underrette NAFO’s eksekutivsekretariat om, at der er observeret større fangster pr. indsatsenhed end normalt, når det gælder bestanden af hvid skægbrosme i NAFO-afsnit 3NO. Hvis en forhøjelse af TAC'en for 2014 bekræftes ved afstemning i NAFO, bør den gennemføres i EU-lovgivningen, og de berørte medlemsstaters kvoter bør forhøjes.
(29)
Visse internationale foranstaltninger, der skaber eller begrænser fiskerimuligheder for EU, vedtages af de relevante regionale fiskeriforvaltningsorganisationer ved årets udgang og finder anvendelse, før denne forordning træder i kraft. De bestemmelser, der gennemfører disse foranstaltninger i EU-lovgivningen, bør derfor anvendes med tilbagevirkende kraft. Da fangståret i CCAMLR-konventionsområdet løber fra den 1. december til den 30. november, og visse fiskerimuligheder eller forbud i CCAMLR-konventionsområdet derfor er fastsat for en periode, der begynder den 1. december 2013, bør de relevante bestemmelser i denne forordning gælde fra denne dato. En sådan anvendelse med tilbagevirkende kraft berører ikke princippet om berettigede forventninger, da CCAMLR-medlemmer har forbud mod at fiske i CCAMLR-konventionsområdet uden tilladelse.
(30)
I overensstemmelse med Unionens erklæring rettet til Den Bolivariske Republik Venezuela om tildeling af fiskerimuligheder i EU-farvande til fiskerfartøjer, der fører Den Bolivariske Republik Venezuelas flag, i den eksklusive økonomiske zone ud for Fransk Guyanas kyst (18) bør der fastsættes fiskerimuligheder for snapperarter for Venezuela i EU-farvande.
(31)
For at sikre ensartede betingelser for, at de enkelte medlemsstater kan få tilladelse til at tildele fiskeriindsatsen i overensstemmelse med en kW-dage-ordning, bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser.
(32)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med henblik på både tildelingen af ekstra havdage for endeligt ophør med fiskeri, bedre videnskabelig observatørdækning og fastlæggelse af formatet for regneark til indsamling og videresendelse af oplysninger vedrørende overførsel af havdage mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011 (19).
(33)
For at undgå afbrydelser i fiskeriet og for at sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2014 med undtagelse af bestemmelserne vedrørende indsatsbegrænsninger, som bør anvendes fra den 1. februar 2014, og visse bestemmelser i specifikke regioner, som bør anvendes fra en bestemt dato. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen.
(34)
Fiskerimulighederne bør udnyttes i fuld overensstemmelse med gældende EU-ret -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastsættes fiskerimuligheder i EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande.
2. Fiskerimulighederne i stk. 1 omfatter:
a)
fangstbegrænsninger for 2014 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2015
b)
fiskeriindsatsbegrænsninger for perioden fra den 1. februar 2014 til den 31. januar 2015
c)
fiskerimuligheder for perioden fra den 1. december 2013 til den 30. november 2014 for visse bestande i CCAMLR-konventionsområdet og
d)
fiskerimuligheder for de perioder, der er anført i artikel 32, for visse bestande i IATTC-konventionsområdet for 2014 og, hvor det er anført i denne forordning, for 2015.
3. Ved denne forordning fastsættes desuden foreløbige fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande, der er omfattet af de bilaterale fiskeriaftaler med Norge og Færøerne, i afventen af samrådene om disse ordninger for 2014.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på følgende fartøjer:
a)
EU-fartøjer
b)
tredjelandsfartøjer i EU-farvande.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a)
"EU-fartøj": et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
b)
"tredjelandsfartøj": et fiskerfartøj, der fører et tredjelands flag og er registreret i et tredjeland
c)
"EU-farvande" de farvande, der henhører under medlemsstaternes højhedsområde eller jurisdiktion med undtagelse af farvandene omkring de oversøiske lande og territorier, der er anført i bilag II til traktaten
d)
"internationale farvande": farvande, der ikke er omfattet af nogen stats højhedsområde eller jurisdiktion
e)
"samlet tilladt fangstmængde" (TAC): den mængde, der hvert år kan fanges og landes fra hver fiskebestand
f)
"kvote": en andel af den TAC, som er tildelt Unionen eller en medlemsstat
g)
"analytiske vurderinger": en kvantitativ evaluering af en given bestands udvikling på baggrund af data om bestandens biologi og udnyttelse, som ifølge videnskabelige undersøgelser er af den fornødne kvalitet til at kunne give videnskabelig rådgivning om mulighederne for fremtidige fangster
h)
"maskestørrelse": maskestørrelsen i fiskenet som målt i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 517/2008 (20)
i)
"EU-fiskerfartøjsregister": det register, der er oprettet af Kommissionen i medfør af artikel 24, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013
j)
"fiskerilogbog": den i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1224/2009 omhandlede logbog.
Artikel 4
Fiskeriområder
I denne forordning forstås ved:
a)
"ICES-områder" (ICES: Det Internationale Havundersøgelsesråd): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til forordning (EF) nr. 218/2009 (21)
b)
"Skagerrak": det geografiske område, der afgrænses mod vest af en ret linje fra Hanstholm fyr til Lindesnes fyr og mod syd af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og herfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst
c)
"Kattegat": det geografiske område, der afgrænses mod nord af en ret linje fra Skagen fyr til Tistlarna fyr og derfra til det nærmeste punkt på den svenske kyst og mod syd af en ret linje fra Hasenøre til Gnibens Spids, fra Korshage til Spodsbjerg og fra Gilbjerg Hoved til Kullen
d)
"Funktionel enhed 16 i ICES-underområde VII": det geografiske område, der afgrænses af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
-
53°30′N 15°00′V
-
53°30′N 11°00′V
-
51°30′N 11°00′V
-
51°30′N 13°00′V
-
51°00′N 13°00′V
-
51°00′N 15°00′V
-
53°30′N 15°00′V
e)
"Cadizbugten": det geografiske område i ICES-afsnit IXa, der ligger øst for 7°23′48″V
f)
"CECAF-områder" (CECAF: Komitéen for Fiskeriet i Det Østlige Centrale Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 216/2009 (22)
g)
"NAFO-områder" (NAFO: Organisationen for Fiskeriet i Det Nordvestlige Atlanterhav): de geografiske områder, der er specificeret i bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 217/2009 (23)
h)
"SEAFO-konventionsområdet" (SEAFO: Organisationen for Fiskeriet i det Sydøstlige Atlanterhav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af fiskeressourcerne i det sydøstlige Atlanterhav (24)
i)
"ICCAT-konventionsområdet" (ICCAT: Den Internationale Kommission for Bevarelse af Tunfiskebestanden i Atlanterhavet): det geografiske område, der er defineret i den internationale konvention om bevarelse af tunfiskebestanden i Atlanterhavet (25)
j)
"CCAMLR-konventionsområdet" (CCAMLR: Kommissionen for Bevarelse af de Marine Levende Ressourcer i Antarktis): det geografiske område, der er defineret i artikel 2, litra a), i forordning (EF) nr. 601/2004 (26)
k)
"IATTC-konventionsområdet" (IATTC: Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk): det geografiske område, der er defineret i konventionen om styrkelse af Den Interamerikanske Kommission for Tropisk Tunfisk, der blev oprettet ved konventionen af 1949 mellem Amerikas Forenede Stater og Republikken Costa Rica ("Antiguakonventionen") (27)
l)
"IOTC-konventionsområdet" (IOTC: Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean): det geografiske område, der er defineret i aftalen om oprettelse af Kommissionen for Tunfisk i Det Indiske Ocean (28)
m)
"SPRFMO-konventionsområdet" (SPRFMO: Den Regionale Fiskeriforvaltningsorganisation for det Sydlige Stillehav): havet syd for 10°N, nord for CCAMLR-konventionsområdet, øst for SIOFA-konventionsområdet som defineret i fiskeriaftalen for det sydlige Indiske Ocean (29) og vest for de sydamerikanske staters fiskerijurisdiktionsområder
n)
"WCPFC-konventionsområdet" (WCPFC: Fiskerikommissionen for det Vestlige og Centrale Stillehav): det geografiske område, der er defineret i konventionen om bevarelse og forvaltning af stærkt vandrende fiskebestande i det vestlige og centrale Stillehav (30)
o)
"Beringshavets højsøområde": det geografiske højsøområde i Beringshavet, der ligger uden for 200 sømil fra de basislinjer, som det ydre territorialfarvands bredde måles fra for kyststaterne ved Beringshavet
p)
"overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne" det geografiske område, der er afgrænset som følger:
-
længdegrad 150°V
-
længdegrad 130°V
-
breddegrad 4°S
-
breddegrad 50°S.
AFSNIT II
FISKERIMULIGHEDER FOR EU-FARTØJER
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 5
TAC'er og tildelinger
1. I bilag I fastsættes TAC'erne for EU-fartøjer i EU-farvande eller i visse andre farvande og fordelingen af disse TAC'er blandt medlemsstaterne samt funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant.
2. EU-fartøjer bemyndiges til under overholdelse af de TAC'er, der er fastsat i bilag I, at tage fangster i farvande under Færøernes, Grønlands, Islands og Norges fiskerijurisdiktion og i fiskeriområdet omkring Jan Mayen på de betingelser, der er fastsat i artikel 14 i og bilag III til nærværende forordning og i forordning (EF) nr. 1006/2008 (31) og gennemførelsesbestemmelserne dertil.
3. Når det gælder den særlige betingelse, der er fastsat i bilag IA for tobisbestanden i EU-farvandene i ICES-område IIa, IIIa og IV, anvendes de forvaltningsområder, der er defineret i bilag IID.
Artikel 6
TAC’er som skal fastlægges af medlemsstaterne
1. TAC’erne for visse fiskebestande fastlægges af den berørte medlemsstat. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. De TAC’er, der fastlægges af en medlemsstat, skal:
a)
være i overensstemmelse med principperne og reglerne i den fælles fiskeripolitik, navnlig princippet om bæredygtig udnyttelse af bestanden, og
b)
resultere i:
i)
en udnyttelse af bestanden, der med den størst mulige sandsynlighed er i overensstemmelse med et maksimalt bæredygtigt udbytte fra 2015 og frem, hvis der foreligger analytiske vurderinger
ii)
en udnyttelse af bestanden, som er i overensstemmelse med forsigtighedstilgangen til fiskeriforvaltning, hvis der ikke foreligger analytiske vurderinger eller kun foreligger ufuldstændige analytiske vurderinger.
3. Hver af de berørte medlemsstater skal senest den 15. marts 2014 indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
de vedtagne TAC’er
b)
de data, der er indsamlet og vurderet af den berørte medlemsstat, og som de vedtagne TAC’er er baseret på
c)
nærmere oplysninger om, hvorledes de vedtagne TAC’er er i overensstemmelse med stk. 2.
Artikel 7
Betingelser for landing af fangster og bifangster
Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må kun opbevares om bord eller landes, hvis:
a)
fangsterne er taget af fartøjer, der fører flaget fra en medlemsstat, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt, eller
b)
fangsterne udgør en del af en EU-kvote, der ikke er blevet fordelt som kvoter mellem medlemsstaterne, og denne EU-kvote ikke er opbrugt.
Artikel 8
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fra den 1. februar 2014 til den 31. januar 2015 gælder følgende fiskeriindsatsforanstaltninger:
a)
bilag IIA for forvaltningen af visse bestande af torsk, tunge og rødspætte i Kattegat, Skagerrak, den del af ICES-afsnit IIIa, som ikke er omfattet af Skagerrak og Kattegat, ICES-underområde IV og ICES-afsnit VIa, VIIa og VIId og EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og Vb
b)
bilag IIB for genopretningen af kulmule- og jomfruhummerbestandene i ICES-afsnit VIIIc og IXa med undtagelse af Cadizbugten
c)
bilag IIC for forvaltningen af tungebestandene i ICES-afsnit VIIe.
Artikel 9
Fangst- og indsatsbegrænsninger for dybhavsfiskeri
1. Artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002 (32), hvori der stilles krav om dybhavsfiskeritilladelse, finder anvendelse på hellefisk. Fangst, opbevaring om bord, omladning og landing af hellefisk er underkastet de betingelser, der er omhandlet i nævnte artikel.
2. Medlemsstaterne sørger for, at fiskeriindsatsen i 2014, målt i kW-dage til havs, for fartøjer med dybhavsfiskeritilladelse i henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2347/2002, ikke overstiger 65 % af den gennemsnitlige årlige fiskeriindsats, som den pågældende medlemsstats fiskerfartøjer udøvede i 2003 på fangstrejser, hvortil der var givet dybhavsfiskeritilladelse, eller hvor der blev fanget dybhavsarter, jf. bilag I og II til samme forordning. Dette stykke gælder kun for fangstrejser, hvor der er fanget over 100 kg dybhavsarter, med undtagelse af guldlaks.
Artikel 10
Særlige bestemmelser om tildeling af fiskerimuligheder
1. Den fordeling af fiskerimuligheder mellem medlemsstaterne, der er fastsat ved denne forordning, berører ikke:
a)
udveksling, jf. artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013
b)
nedsættelser og omfordelinger, jf. artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009
c)
omfordeling, jf. artikel 10, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1006/2008
d)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96
e)
mængder, der tilbageholdes, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96
f)
nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
g)
kvoteoverførsler og -udvekslinger i henhold til artikel 20 i nærværende forordning.
2. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er omfattet af en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i nævnte forordning anvendes på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
Artikel 11
Fiskeriforbudsperioder
1. Det er forbudt at fiske efter følgende arter og opbevare dem om bord i Porcupine Bank i perioden fra den 1. maj til den 31. maj 2014: torsk, glashvarre, havtaske, kuller, hvilling, kulmule, jomfruhummer, rødspætte, lubbe, sej, rokker, tunge, brosme, byrkelange, lange og pighaj.
Med henblik på dette stykke omfatter Porcupine Bank det geografiske område, der er afgrænset af geodætiske linjer mellem følgende punkter:
Punkt
Breddegrad
Længdegrad
1
52°27′N
12°19′N
2
52°40′N
12°30′N
3
52°47′N
12°39,600′V
4
52°47′N
12°56′V
5
52°13,5′N
13°53,830′V
6
51°22′N
14°24′V
7
51°22′N
14°03′V
8
52°10′N
13°25′V
9
52°32′N
13°07,500′V
10
52°43′N
12°55′V
11
52°43′N
12°43′V
12
52°38,800′N
12°37′V
13
52°27′N
12°23′V
14
52°27′N
12°19′V
Uanset første afsnit er det i henhold til artikel 50, stk. 3, 4 og 5, i forordning (EF) nr. 1224/2009 tilladt at gennemsejle Porcupine Bank med de arter, der er omhandlet i samme afsnit, om bord.
2. Kommercielt fiskeri efter tobis med bundtrawl, vod eller lignende trukne redskaber med en maskestørrelse på under 16 mm, er forbudt i ICES-afsnit IIa og IIIa og ICES-underområde IV fra den 1. januar til den 31. marts 2014 og fra den 1. august til den 31. december 2014.
Medmindre andet er fastsat, gælder forbuddet i første afsnit også for tredjelandsfiskerfartøjer, der har tilladelse til at fiske efter tobis i EU-farvandene i ICES-underområde IV.
Artikel 12
Forbud
1. Det er forbudt for EU-fartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i alle farvande
b)
sildehaj (Lamna nasus) i alle farvande, undtagen hvis andet er fastsat i bilag IA
c)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
d)
skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
e)
broget rokke (Raja undulata) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, IX og X og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvande i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i alle farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangster skal straks genudsættes.
Artikel 13
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de landede fangstmængder af de enkelte bestande, anvendes de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
KAPITEL II
Yderligere tildelinger til fartøjer, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri
Artikel 14
Yderligere tildelinger
1. En medlemsstat kan for visse bestande give fartøjer, der fører dens flag, og som deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, yderligere tildelinger. Disse bestande er angivet i bilag I.
2. Den yderligere tildeling, der er omhandlet i stk. 1, må ikke overstige den samlede grænse, der i bilag I er fastsat som en procentdel af den kvote, der er tildelt den pågældende medlemsstat.
Artikel 15
Betingelser for yderligere tildelinger
1. Ved den yderligere tildeling, der er omhandlet i artikel 14, skal følgende betingelser være opfyldt:
a)
fartøjet anvender videoovervågningskameraer (CCTV) forbundet med et system af sensorer (i det følgende under ét benævnt "CCTV-system"), der registrerer alle fiskeri- og forarbejdningsaktiviteter om bord
b)
den yderligere tildeling til et bestemt fartøj, som deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, overstiger ikke følgende grænser:
i)
75 % af det udsmid af bestanden i henhold til den pågældende medlemsstats skøn, fra den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere fangstmængde, tilhører
ii)
30 % af den individuelle tildeling, som fartøjet havde inden deltagelsen i afprøvningen
c)
alle det pågældende fartøjs fangster af den bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, herunder fisk, som ikke opfylder mindstemålet som defineret i bilag XII til forordning (EF) nr. 850/98 (33) skal modregnes i fartøjets individuelle tildeling, der følger af yderligere tildelinger i henhold til artikel 14
d)
når et fartøj fuldt ud har udnyttet den individuelle tildeling for en bestand, der er omfattet af den yderligere tildeling, skal det pågældende fartøj indstille alt fiskeri i det pågældende TAC-område
e)
med hensyn til de bestande, som denne artikel kan finde anvendelse på, kan medlemsstaterne tillade overførsel af den individuelle tildeling eller dele heraf fra fartøjer, der ikke deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, til fartøjer, der deltager i dette fiskeri, forudsat at det kan påvises, at udsmid fra fartøjer, der ikke deltager heri, ikke øges.
2. Uanset stk. 1, litra b), nr. i), kan en medlemsstat undtagelsesvis give et fartøj, der fører dens flag, en yderligere tildeling, som overstiger 75 % af det anslåede udsmid af bestanden, fra den fartøjstype, som det bestemte fartøj, der har fået tildelt den yderligere tildeling, tilhører, under forudsætning af:
a)
at andelen af udsmid pr. bestand som anslået for den pågældende fartøjstype er under 10 %
b)
at inddragelsen af denne fartøjstype har betydning for at kunne evaluere CCTV-systemets potentiale med henblik på kontrol
c)
at de fartøjer, der deltager i afprøvningen, samlet set ikke overskrider loftet på 75 % af det anslåede udsmid pr. bestand fra disse fartøjer.
3. Medlemsstaten skal, før den giver den yderligere tildeling, der er omhandlet i artikel 14, indgive følgende oplysninger til Kommissionen:
a)
listen over fartøjer, der fører dens flag og deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri
b)
specifikationerne for det elektroniske fjernovervågningsudstyr, der er installeret om bord på de pågældende fartøjer
c)
specifikationerne for de redskaber, som anvendes af disse fartøjer, med angivelse af kapacitet og type
d)
det anslåede udsmid for hver type fartøj, der deltager i afprøvningen
e)
den fangstmængde, som de fartøjer, der deltager i afprøvningen, har taget i 2013 af den bestand, der er omfattet af den relevante TAC.
Artikel 16
Behandling af personoplysninger
I det omfang registreringerne i henhold til artikel 15, stk. 1, litra a), omfatter behandling af personoplysninger i den betydning, der er fastlagt i direktiv 95/46/EF, gælder direktivet for behandlingen af sådanne oplysninger.
Artikel 17
Tilbagetrækning af yderligere tildelinger
Hvis en medlemsstat konstaterer, at et fartøj, der deltager i afprøvning af fuldt dokumenteret fiskeri, ikke overholder betingelserne i artikel 15, trækker medlemsstaten omgående den yderligere tildeling, som det pågældende fartøj har fået, tilbage og udelukker fartøjet fra deltagelse i disse afprøvninger i resten af 2014.
Artikel 18
Videnskabelig gennemgang af udsmidsvurderinger
Kommissionen kan anmode enhver medlemsstat, der anvender dette kapitel, om at forelægge en vurdering af udsmiddet fra hver type fartøj for et videnskabeligt rådgivende organ til fornyet gennemgang med henblik på at overvåge gennemførelsen af det krav, der er fastlagt i artikel 15, stk. 1, litra b), nr. i). Foreligger der ikke en vurdering, som bekræfter et sådant udsmid, træffer den pågældende medlemsstat de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at kravet overholdes, og informerer Kommissionen herom.
KAPITEL III
Tilladelser til fiskeri i tredjelandes farvande
Artikel 19
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser, der kan udstedes til EU-fartøjer, der fisker i tredjelandes farvande, er fastsat i bilag III.
2. Hvis en medlemsstat i henhold til artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013 overfører kvoter til en anden medlemsstat som led i en bytteaftale ("swap") i de fiskeriområder, der er nævnt i bilag III, skal overførslen ledsages af en overførsel af de relevante fiskeritilladelser og meddeles Kommissionen. Det samlede antal fiskeritilladelser for hvert fiskeriområde, jf. bilag III, må dog ikke overskrides.
KAPITEL IV
Fiskerimuligheder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationers farvande
Artikel 20
Kvoteoverførsler og -udvekslinger
1. Hvis det i henhold til en regional fiskeriforvaltningsorganisations ("RFFO's") regler er tilladt at foretage kvoteoverførsler eller -udvekslinger mellem kontraherende parter i RFFO'en, kan en medlemsstat ("den pågældende medlemsstat") drøfte dette med en kontraherende part i RFFO'en og udarbejde et muligt udkast til en påtænkt kvoteoverførsel eller -udveksling.
2. Kommissionen kan, efter at have fået meddelelse herom fra den pågældende medlemsstat, godkende udkastet til den påtænkte kvoteoverførsel eller -udveksling, som medlemsstaten har drøftet med den relevante kontraherende part i RFFO'en. Herefter giver Kommissionen uden unødig forsinkelse den relevante kontraherende part i RFFO'en meddelelse om godkendelsen af at være bundet af en sådan kvoteoverførsel eller -udveksling. Kommissionen giver herefter RFFO'ens sekretariat meddelelse om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling i henhold til den pågældende organisations regler.
3. Kommissionen orienterer medlemsstaterne om den aftalte kvoteoverførsel eller -udveksling.
4. De fiskerimuligheder, der er modtaget fra eller overført til den relevante kontraherende part i RFFO'en i forbindelse med kvoteoverførslen eller -udvekslingen, anses for at være kvoter, der er tildelt til eller fratrukket tildelingen til den pågældende medlemsstat fra det tidspunkt, hvor kvoteoverførslen eller -udvekslingen får virkning i overensstemmelse med betingelserne i aftalen med den relevante kontraherende part i RFFO'en eller i henhold til reglerne i den relevante RFFO, alt efter hvad der er relevant. En sådan tildeling må ikke ændre den bestående fordelingsnøgle for fordeling af fiskerimuligheder blandt medlemsstaterne i overensstemmelse med princippet om relativ stabilitet i fiskeriet.
Afdeling 1
ICCAT-konventionsområdet
Artikel 21
Begrænsninger af fiskeri-, opdræts- og opfedningskapaciteten for almindelig tun
1. Antallet af EU-stangfartøjer og dørgefartøjer med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i det østlige Atlanterhav begrænses som fastsat i punkt 1 i bilag IV.
2. Antallet af EU-fartøjer til kystnært ikkeindustrielt fiskeri med tilladelse til at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm i Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 2 i bilag IV.
3. Antallet af EU-fartøjer med tilladelse til i Adriaterhavet at fiske aktivt efter almindelig tun på mellem 8 kg/75 cm og 30 kg/115 cm til opdræt begrænses som fastsat i punkt 3 i bilag IV.
4. Antallet af fiskerfartøjer og den dertil svarende samlede bruttotonnage med tilladelse til at fiske efter, opbevare om bord, omlade, transportere eller lande almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 4 i bilag IV.
5. Antallet af faststående tunfiskenet, der anvendes i fiskeriet efter almindelig tun i det østlige Atlanterhav og Middelhavet, begrænses som fastsat i punkt 5 i bilag IV.
6. Opdræts- og -opfedningskapaciteten for almindelig tun og det maksimale input af fanget vild almindelig tun til akvakulturbrugene i det østlige Atlanterhav og Middelhavet begrænses som fastsat i punkt 6 i bilag IV.
Artikel 22
Fritids- og sportsfiskeri
Medlemsstaterne afsætter en særlig kvote for almindelig tun til fritids- og sportsfiskeri fra de kvoter, de tildeles i henhold til bilag ID.
Artikel 23
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten storøjet rævehaj (Alopias superciliosus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Det er forbudt at drive direkte fiskeri efter rævehajarter af slægten Alopias.
3. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hammerhaj af familien Sphyrnidae (undtagen Sphyrna tiburo) i forbindelse med fiskerier i ICCAT-konventionsområdet er forbudt.
4. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt.
5. Opbevaring om bord af arten silkehaj (Carcharhinus falciformis) i enhver form for fiskeri er forbudt.
Afdeling 2
CCAMLR-konventionsområdet
Artikel 24
Forbud og fangstbegrænsninger
1. Direkte fiskeri efter de arter, der er anført i bilag V, del A, er forbudt i de områder og perioder, der er anført i samme bilag.
2. For forsøgsfiskeri gælder de TAC'er og bifangstbegrænsninger, der er fastsat i bilag V, del B, i de underområder, som er anført i samme del.
Artikel 25
Forsøgsfiskeri
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, kan deltage i forsøgsfiskeri med langline efter Dissostichus spp. i FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a uden for områder henhørende under national jurisdiktion i fangståret 2014. Hvis en sådan medlemsstat agter at deltage i sådant fiskeri, skal den underrette CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 7 og 7a i forordning (EF) nr. 601/2004, og under alle omstændigheder senest den 1. juni 2014.
2. Hvad angår FAO-underområde 88.1 og 88.2 og afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a, er TAC'erne og bifangstbegrænsningerne pr. underområde og afsnit og deres fordeling på små forskningsfelter (SSRU'er) i hver af disse fastsat i bilag V, del B. Fiskeriet i et givet SSRU skal ophøre, når den indberettede fangst når op på den specificerede TAC, og det pågældende SSRU lukkes derefter for fiskeri i resten af fangståret.
3. Fiskeriet skal foregå over så stort et geografisk og batymetrisk område som muligt for at få de nødvendige oplysninger til bestemmelse af fiskeripotentialet og for at undgå overkoncentration af fangst og fiskeriindsats. I FAO-underområde 88.1 og 88.2 og i afsnit 58.4.1, 58.4.2 og 58.4.3a er det dog forbudt at fiske på mindre end 550 meters dybde.
Artikel 26
Fiskeri efter antarktisk lyskrebs i fangståret 2014/15
1. Kun de medlemsstater, der er medlemmer af CCAMLR, må fiske efter lyskrebs (Euphausia superba) i CCAMLR-konventionsområdet i fangståret 2014/15. Hvis en sådan medlemsstat agter at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, underretter den senest den 1. juni 2014 CCAMLR's sekretariat, jf. artikel 5a i forordning (EF) nr. 601/2004, og Kommissionen, ved anvendelse af formularen i nærværende forordnings bilag V, del C, om sin hensigt om at fiske efter antarktisk lyskrebs.
2. Den hensigtserklæring, der er omhandlet i stk. 1, skal for hvert fartøj, som medlemsstaten giver tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeriet, indeholde de oplysninger, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004.
3. En medlemsstat, der har til hensigt at fiske efter antarktisk lyskrebs i CCAMLR-konventionsområdet, meddeler kun sin hensigt herom for fartøjer med tilladelse, som enten fører dens flag på det tidspunkt, hvor den fremsender underretningen, eller som fører en anden CCAMLR-medlemsstats flag, og som på tidspunktet for fiskeriet forventes at føre den pågældende medlemsstats flag.
4. Medlemsstaterne kan give andre fartøjer end dem, der er anmeldt til CCAMLR's sekretariat, tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri i overensstemmelse med denne artikels stk. 1, 2 og 3, hvis det anmeldte fartøj er forhindret i at deltage af legitime driftsmæssige årsager eller som følge af force majeure. I sådanne tilfælde skal de berørte medlemsstater straks underrette CCAMLR's sekretariat og Kommissionen herom, og fremsende:
a)
alle oplysninger om det (de) påtænkte erstatningsfartøj(er), herunder de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 601/2004
b)
en udførlig redegørelse for årsagerne til udskiftningen, herunder eventuel relevant dokumentation eller relevante henvisninger.
5. Medlemsstaterne må ikke give et fartøj, der er opført på en af CCAMLR's lister over fartøjer, der har udøvet ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (IUU-fartøjslister), tilladelse til at deltage i lyskrebsfiskeri.
Afdeling 3
IOTC-konventionsområdet
Artikel 27
Begrænsning af fiskerikapaciteten for fartøjer, der fisker i IOTC-konventionsområdet
1. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter tropisk tunfisk i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i punkt 1 i bilag VI.
2. Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) og hvid tun (Thunnus alalunga) i IOTC-konventionsområdet, og den tilsvarende bruttotonnagekapacitet fastsættes i punkt 2 i bilag VI.
3. Medlemsstaterne kan omfordele de fartøjer, der er udpeget til et af de i stk. 1 og 2 omhandlede to typer fiskeri, til det andet fiskeri, forudsat at de over for Kommissionen kan godtgøre, at ændringen ikke fører til øget fiskeriindsats for de berørte fiskebestande.
4. Medlemsstaterne sørger for, hvis der foreslås overførsel af kapacitet til deres flåde, at fartøjer, der skal overføres, er opført i IOTC's fartøjsregister eller i andre regionale tunfiskeriorganisationers fartøjsregistre. Desuden er det ikke tilladt at overføre fartøjer, der er opført på en regional fiskeriforvaltningsorganisations liste over fartøjer, der er involveret i IUU-fiskeri (IUU-fartøjer).
5. For at tage hensyn til gennemførelsen af de udviklingsplaner, der er forelagt IOTC, må medlemsstaterne kun øge deres fiskerikapacitet ud over de i stk. 1 og 2 nævnte begrænsninger inden for de grænser, der er fastsat i disse planer.
Artikel 28
Hajer
1. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af rævehajer af alle arter af familien Alopiidae i enhver form for fiskeri er forbudt.
2. Opbevaring om bord, omladning eller landing af dele af eller hele kroppe af hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i enhver form for fiskeri er forbudt, undtagen for fartøjer med en længde overalt på under 24 m, der udelukkende fisker inden for den eksklusive økonomiske zone (EEZ), som tilhører den medlemsstat, hvis flag de fører, og på den betingelse, at fangsten udelukkende er beregnet til lokalt forbrug.
3. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1 og 2, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangsterne skal straks genudsættes.
Afdeling 4
SPRFMO-konventionsområdet
Artikel 29
Pelagisk fiskeri - kapacitetsbegrænsning
De medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, skal i 2014 begrænse den samlede bruttotonnage for fartøjer, der sejler under deres flag og fisker efter pelagiske bestande, til en samlet EU-bruttotonnage på 78 600 i dette område.
Artikel 30
Pelagisk fiskeri - TAC'er
1. Kun de medlemsstater, der aktivt har udøvet pelagisk fiskeri i SPRFMO-konventionsområdet i 2007, 2008 eller 2009, som omhandlet i artikel 29, må fiske efter pelagiske bestande i det pågældende område i overensstemmelse med de TAC'er, der er fastsat i bilag IJ.
2. De fiskerimuligheder, som er fastsat i bilag IJ, må kun udnyttes på betingelse af, at medlemsstaterne senest den femte dag i den følgende måned sender listen over fartøjer, som fisker aktivt eller deltager i omladning i SPRFMO-konventionsområdet, oplysninger fra fartøjsovervågningssystemer (FOS'er), månedlige fangstrapporter, og, hvis det er muligt, oplysninger om havneanløb til Kommissionen med henblik på videresendelse til SPRFMO-sekretariatet.
Artikel 31
Bundfiskeri
Medlemsstater, der kan dokumentere en tidligere bundfiskeriindsats eller fangster i SPRFMO-konventionsområdet i perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2006, skal begrænse deres fiskeriindsats eller fangster til:
a)
et gennemsnit af fangstniveauet eller indsatsparametrene i denne periode og
b)
kun de dele af SPRFMO-konventionsområdet, hvor bundfiskeri har fundet sted i en foregående fangstperiode.
Afdeling 5
IATTC-konventionsområdet
Artikel 32
Fiskeri med notfartøjer
1. Fiskeri med notfartøjer efter gulfinnet tun (Thunnus albacares), storøjet tun (Thunnus obesus) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) er forbudt:
a)
fra den 29. juli til den 28. september 2014 eller fra den 18. november 2014 til den 18. januar 2015 i det område, der er afgrænset som følger:
-
de amerikanske stillehavskystlinjer
-
længdegrad 150°V
-
breddegrad 40°N
-
breddegrad 40°S
b)
fra den 29. september til den 29. oktober 2014 i det område, der er afgrænset som følger:
-
længdegrad 96°V
-
længdegrad 110°V
-
breddegrad 4°N
-
breddegrad 3°S.
2. De berørte medlemsstater skal inden den 1. april 2014 meddele Kommissionen, hvilken af de i stk. 1 omhandlede lukningsperioder de vælger. Alle notfartøjer fra de berørte medlemsstater indstiller notfiskeriet i det område, der er defineret i stk. 1, i den valgte periode.
3. Notfartøjer, der fisker efter tun i IATTC-konventionsområdet, skal bevare om bord og derefter lande eller omlade hele fangsten af gulfinnet tun, storøjet tun og bugstribet bonit.
4. Stk. 3 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsen anses for uegnede til konsum, eller
b)
hvis der under det sidste træk på en fangstrejse måske ikke er tilstrækkelig plads i tanken til at opbevare al den tun, der fanges i det pågældende træk.
5. Det er forbudt at fiske efter arten hvidtippet haj (Carcharhinus longimanus) i IATTC-konventionsområdet og opbevare om bord, omlade, lagre, udbyde til salg, sælge eller lande dele af eller hele kroppe af arten hvidtippet haj i det pågældende område.
6. Når de arter, der er omhandlet i stk. 5, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangsterne skal straks genudsættes af fartøjets befragter, som også:
a)
registrerer antallet af udsætninger med statusangivelse (død eller levende)
b)
indberetter oplysningerne i litra a) til den medlemsstat, hvor vedkommende er hjemmehørende. Medlemsstaterne sender disse oplysninger til Kommissionen senest den 31. januar 2014.
Afdeling 6
SEAFO-konventionsområdet
Artikel 33
Forbud mod fiskeri efter dybvandshajer
Direkte fiskeri efter følgende dybvandshajer i SEAFO-konventionsområdet er forbudt:
-
rokker (Rajidae)
-
almindelig pighaj (Squalus acanthias)
-
større glat lanternehaj (Etmopterus bigelowi)
-
korthalet lanternehaj (Etmopterus brachyurus)
-
lyshaj (Etmopterus princeps),
-
glat lanternehaj (Etmopterus pusillus)
-
spøgelseskattehaj (Apristurus manis)
-
fløjlshaj (Scymnodon squamulosus)
-
dybvandshajer af overordenen Selachimorpha.
Afdeling 7
WCPFC-konventionsområdet
Artikel 34
Betingelser for fiskeriet efter storøjet tun, gulfinnet tun, bugstribet bonit og sydlig hvid tun
1. Medlemsstaterne sikrer, at det antal fiskedage, som tildeles notfartøjer, der fisker efter storøjet tun (Thunnus obesus), gulfinnet tun (Thunnus albacares) og bugstribet bonit (Katsuwonus pelamis) i den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger i højsøområdet mellem 20°N og 20°S, ikke overstiger 403 dage.
2. EU-fartøjer må ikke fiske efter sydlig hvid tun (Thunnus alalunga) in WCPFC-konventionsområdet syd for 20°S.
Artikel 35
Lukket område for FAD-fiskeri
1. I den del af WCPFC-konventionsområdet, der ligger mellem 20°N og 20°S, er det forbudt for notfartøjer at fiske med indretninger, der tiltrækker fisk (FAD), mellem kl. 00.00 den 1. juli 2014 og kl. 24.00 den 31. oktober 2014. I denne periode må et notfartøj kun fiske i nævnte del af WCPFC-konventionsområdet, hvis det har en observatør om bord, som kan overvåge, at fartøjet ikke på noget tidspunkt:
a)
benytter eller betjener FAD eller dertil knyttet elektronisk udstyr
b)
fisker efter stimer i forbindelse med FAD.
2. Alle notfartøjer, der fisker i den del af WCPFC-konventionsområdet, der er omhandlet i stk. 1, skal bevare hele fangsten af storøjet tun, gulfinnet tun og bugstribet bonit om bord og lande eller omlade den.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
i det sidste træk på en fangstrejse, hvis fartøjet ikke har tilstrækkelig plads i tanken til at opbevare alle fiskene
b)
hvis fiskene af andre årsager end størrelsen er uegnede til konsum, eller
c)
hvis der opstår en alvorlig driftsforstyrrelse i fryseanlægget.
Artikel 36
Overlapning mellem IATTC- og WCPFC-områderne
1. Fartøjer, der udelukkende er opført i WCPFC’s register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 34-37, ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra p).
2. Fartøjer, der er opført i både WCPFC’s register og IATTC’s register, og fartøjer, der udelukkende er opført i IATTC’s register, anvender de foranstaltninger, der er fastsat i artikel 32, stk. 1, litra a), og artikel 32, stk. 2-6, ved fiskeri i det område, hvor IATTC- og WCPFC-områderne overlapper hinanden som defineret i artikel 4, litra n).
Artikel 37
Begrænsning af antallet af EU-fartøjer med tilladelse til at fiske efter sværdfisk
Det maksimale antal EU-fartøjer, der må fiske efter sværdfisk (Xiphias gladius) i områder syd for 20°S i WCPFC-konventionsområdet, er anført i bilag VII.
Afdeling 8
Beringshavet
Artikel 38
Forbud mod fiskeri i Beringshavets højsøområde
Det er forbudt at fiske efter alaskasej (Theragra chalcogramma) i Beringshavets højsøområde.
AFSNIT III
FISKERIMULIGHEDER FOR TREDJELANDSFARTØJER I EU-FARVANDE
Artikel 39
TAC'er
Fiskerfartøjer, der sejler under norsk flag, og fiskerfartøjer, der er registreret på Færøerne, kan tage fangster i EU-farvande inden for de i bilag I til denne forordning fastsatte TAC'er og under overholdelse af betingelserne i denne forordning og i kapitel III i forordning (EF) nr. 1006/2008.
Artikel 40
Fiskeritilladelser
1. Det maksimale antal fiskeritilladelser til tredjelandsfartøjer, der fisker i EU-farvande, er fastsat i bilag VIII.
2. Fisk fra bestande, som der er fastsat TAC'er for, må ikke opbevares om bord eller landes, medmindre fangsterne er taget af tredjelandsfartøjer, der har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 41
Forbud
1. Det er forbudt for tredjelandsfartøjer at fiske efter, opbevare om bord, omlade eller lande følgende arter:
a)
brugde (Cetorhinus maximus) og stor hvid haj (Carcharodon carcharias) i EU-farvande
b)
havengel (Squatina squatina) i EU-farvande
c)
skade (Dipturus batis)-artskomplekset (Dipturus cf. flossada og Dipturus cf. intermedia) i EU-farvandene i ICES-afsnit IIa og i ICES-underområde III, IV, VI, VII, VIII, IX og X
d)
broget rokke (Raja undulata) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, IX og X og spidsrokke (Raja alba) i EU-farvandene i ICES-underområde VI, VII, VIII, IX og X
e)
sildehaj (Lamna nasus) i EU-farvande
f)
guitarfiskarter (Rhinobatidae) i EU-farvandene i ICES-underområde I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X og XII
g)
almindelig djævlerokke (Manta birostris) i EU-farvande.
2. Når de arter, der er omhandlet i stk. 1, fanges utilsigtet, må de ikke skades. Fangsterne skal straks genudsættes.
AFSNIT IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 42
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for Fiskeri og Akvakultur, der er nedsat ved forordning (EU) nr. 1380/2013. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 43
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Artikel 8 anvendes dog fra den 1. februar 2014.
De bestemmelser om fiskerimuligheder, der er fastsat i artikel 24, 25 og 26 og bilag IE og V for CCAMLR-konventionsområdet, anvendes fra de deri fastsatte datoer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. januar 2014.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 43/2014,
annettu 20 päivänä tammikuuta 2014,
unionin vesillä ja unionin aluksiin tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä sovellettavien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2014
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet vahvistetaan ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatimat kertomukset.
(3)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa eräät niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(4)
Suurimmat sallitut saaliit (total allowable catch, jäljempänä 'TAC') olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella, ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, ja ottaen huomioon myös ne kannanotot, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(5)
Erityisten monivuotisten suunnitelmien alaisten kantojen TACit olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Näin ollen eteläisen kummeliturskan ja keisarihummerin; Englannin kanaalin länsiosan merianturan; Pohjanmeren punakampelan ja merianturan; Skotlannin länsipuolen sillin; Kattegatin, Skotlannin länsipuolen, Irlanninmeren, Pohjanmeren, Skagerrakin ja Englannin kanaalin itäosan turskan sekä Itä-Atlantin ja Välimeren tonnikalan TACit olisi laadittava seuraavissa säädöksissä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti: neuvoston asetukset (EY) N:o 2166/2005 (2), (EY) N:o 509/2007 (3), (EY) N:o 676/2007 (4), (EY) N:o 1300/2008 (5), (EY) N:o 1342/2008 (6) ("turskasuunnitelma") ja (EY) N:o 302/2009 (7).
Pohjoisen kummeliturskakannan (neuvoston asetus (EY) N:o 811/2004 (8)) ja Biskajanlahden merianturan (neuvoston asetus (EY) N:o 388/2006 (9)) osalta on kuitenkin saavutettu asianomaisissa elvytys- ja hoitosuunnitelmissa asetetut vähimmäistavoitteet, ja siksi on syytä noudattaa tieteellisiä lausuntoja, jotta TACit voidaan saada kestävän enimmäistuoton mukaisille tasoille tai säilyttää näillä tasoilla.
(6)
Jos kannoista ei ole riittäviä tai luotettavia tietoja kokoarvioiden tekemiseksi, kantojen hoitotoimenpiteissä ja TAC-tasoissa olisi noudatettava kalastuksenhoidon ennalta varautuvaa lähestymistapaa, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa, samalla kun otetaan huomioon kantakohtaiset tekijät, erityisesti saatavilla olevat tiedot kantojen kehittymissuuntauksista ja sekakalastukseen liittyvät näkökohdat.
(7)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (10) 2 artiklan mukaisesti on määriteltävä kannat, joihin sovelletaan siinä tarkoitettuja eri toimenpiteitä.
(8)
Kun johonkin kantaan liittyvä TAC myönnetään ainoastaan yhdelle jäsenvaltiolle, kyseinen jäsenvaltio on aiheellista valtuuttaa perussopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrittelemään kyseisen TACin taso. Olisi annettava säännöksiä, joilla varmistetaan, että kyseinen jäsenvaltio toimii TACin tasoa vahvistaessaan tavalla, joka on täysin yhdenmukainen yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen kanssa.
(9)
On tarpeen vahvistaa vuoden 2014 pyyntiponnistuksen enimmäismäärät asetuksen (EY) N:o 2166/2005 8 artiklan, asetuksen (EY) N:o 509/2007 5 artiklan, asetuksen (EY) N:o 676/2007 9 artiklan, asetuksen (EY) N:o 1342/2008 11 ja 12 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 302/2009 5 ja 9 artiklan mukaisesti samalla kun otetaan huomioon neuvoston asetus (EY) N:o 754/2009 (11).
(10)
Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (International Council for the Exploration of the Sea, ICES) uusimpien tieteellisten lausuntojen nojalla ja Koillis-Atlantin kalastussopimuksen (North-East Atlantic Fisheries Commission, NEAFC) puitteissa tehtyjen kansainvälisten sitoumusten mukaisesti on tarpeen rajoittaa tiettyjen syvänmeren lajien pyyntiponnistusta.
(11)
Tiettyjen lajien, kuten tiettyjen hailajien, osalta jopa rajoitettu kalastustoiminta voisi vaarantaa vakavasti niiden säilymisen. Tällaisten lajien kalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi rajoitettava asettamalla yleinen kielto pyytää näitä lajeja.
(12)
Tässä asetuksessa vahvistettujen, unionin alusten käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien käyttöön sovelletaan asetusta (EY) N:o 1224/2009 (12) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä lähettäessään komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(13)
Tiettyjen TACien osalta jäsenvaltioilla olisi oltava valtuudet myöntää aluksille lisäkalastusmahdollisuuksia, jos ne osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Koekalastuksen tarkoituksena on testata saaliskiintiöjärjestelmää, jossa kaikki saaliit on purettava aluksesta ja luettava kiintiöihin, jotta voitaisiin välttää poisheittämisiä ja niiden mukanaan tuomaa muuten käytettävissä olevien kalavarojen tuhlausta. Kalavarojen valvomaton poisheittäminen uhkaa niiden pitkän aikavälin kestävyyttä julkisena hyödykkeenä ja vaarantaa siten yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet. Saaliskiintiöjärjestelmät tarjoavat sitä vastoin jo sinällään kalastajille kannustimen pyrkiä toimissaan saaliin mahdollisimman tarkkaan valikoimiseen. Jotta poisheittämisiä voitaisiin hallinnoida järkevästi, kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen olisi katettava pikemminkin kaikki toiminnot merellä kuin purkamiset satamassa. Jäsenvaltioiden edellytyksiin myöntää tällaisia lisäkalastusmahdollisuuksia olisi sen vuoksi sisällyttävä velvoite varmistaa sensorijärjestelmään yhdistettyjen valvontakameroiden käyttö. Tämän ansiosta voitaisiin yksityiskohtaisesti kirjata kaikki aluksella pidetyt ja poisheitetyt saaliin osat. Aluksella reaaliaikaisesti työskenteleviin tarkkailijoihin perustuva järjestelmä olisi tehottomampi, kalliimpi ja epäluotettavampi. Näin ollen valvontakameroiden käyttö on tällä hetkellä ennakkoedellytys poisheittämisten vähennysjärjestelmien, kuten kaikki kalastustiedot kirjaavan kalastuksen, toteuttamiseksi. Tällaisten järjestelmien käytössä olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (13) vaatimuksia.
(14)
Sen varmistamiseksi, että kaikki kalastustiedot kirjaavan koekalastuksen avulla voidaan tehokkaasti arvioida saaliskiintiöjärjestelmien vaikutusta asianomaisten kalakantojen absoluuttiseen kalastuskuolevuuteen, on tarpeen lukea kaikki kyseisessä koekalastuksessa saadut saaliit, purkamiselle asetettua alamittaa pienemmät kalat mukaan luettuina, osallistuvalle alukselle myönnettyyn kokonaismäärään, ja varmistaa, että kalastustoimet lopetetaan, kun kyseinen alus on käyttänyt loppuun sille myönnetyn kokonaismäärän. On myös asianmukaista sallia kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuvien alusten ja muiden alusten väliset määrien siirrot edellyttäen, että voidaan osoittaa, ettei muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä lisäänny.
(15)
STECF antoi marraskuussa 2013 myönteisen arvion pelagisten lajien alueellisen neuvoa-antavan toimikunnan (Regional Advisory Council for pelagic stocks, PELRAC) ICES-alueiden VIaS, VIIb ja VIIc sillikannalle ehdottamasta elvytyssuunnitelmasta. Tämän sillikannan levinneisyys on päällekkäinen sen pohjoisen naapurikannan levinneisyyden kanssa sekoittumisvyöhykkeellä, joka sijaitsee pisteiden 56° N ja 57° 30′ N välissä ICES-alueella VIa. Jotta varmistetaan näiden kahden kannan asianmukainen arviointi niiden säilyttämistilanteen kannalta ja niihin kumpaankin kohdistuvan kalastuskuolevuuden valvomiseksi, kaikki sekoittumisvyöhykkeellä saadut saaliit on tarpeen jättää tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(16)
ICESin lausunnon mukaisesti on asianmukaista jatkaa ja tarkistaa tuulenkalan hallinnointijärjestelmää unionin vesillä, jotka sijaitsevat ICES-alueilla IIa ja IIIa sekä ICES-suuralueella IV. Koska ICESin tieteellisen lausunnon odotetaan olevan saatavilla vasta helmikuussa 2014, on aiheellista vahvistaa TACit ja kiintiöt väliaikaisesti nollaan, kunnes kyseinen lausunto saadaan.
(17)
Koska ei ole tieteellistä näyttöä siitä, että lyyraturskan TAC-alueet vastaavat erillisiä biologisia kantoja ja että kyseinen laji jakautuu tasaisesti Britteinsaarten pohjoispuolelta Iberian niemimaan eteläpuolelle, kalastusmahdollisuuksien täysimääräisen käytön takaamiseksi on aiheellista sallia joustavan järjestelyn soveltaminen joidenkin näiden TAC-alueiden välillä. Samaan tapaan joidenkin hoitoalueiden välillä on aiheellista sallia joustavammat järjestelyt tiettyjen kantojen osalta, jotka ovat jakautuneet useille hoitoalueille, kun kyseessä ovat samat biologiset kannat.
(18)
Norjan (14), Färsaarten (15) ja Islannin (16) kanssa tehdyissä kalastussuhteita koskevissa sopimuksissa tai pöytäkirjoissa määrätyn menettelyn mukaisesti unioni on neuvotellut kalastusoikeuksista näiden kumppanien kanssa. Norjan ja Färsaarten kanssa käytäviä neuvotteluja vuoden 2014 järjestelyistä ei ole saatettu loppuun. Jotta unionin kalastustoiminta ei keskeytyisi ja jotta varmistettaisiin samalla riittävä joustavuus kyseisistä järjestelyistä sopimiseksi vuoden 2014 alussa, on aiheellista vahvistaa väliaikaisesti kalastusmahdollisuudet kalakannoille, joita nämä järjestelyt koskevat. Vuoden 2014 kalastusjärjestelyjä koskevia neuvotteluja Islannin kanssa ei ole ollut mahdollista saattaa päätökseen. Grönlannin kanssa tehdyssä kalastussuhteita koskevassa sopimuksessa ja pöytäkirjassa (17) määrätyn menettelyn mukaisesti sekakomitea on vahvistanut unionille konkreettisen kalastusmahdollisuuksien tason Grönlannin vesillä vuonna 2014.
(19)
Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio (International Commission for the Conservation of Atlantic Tunas, ICCAT) hyväksyi vuoden 2013 vuosikokouksessaan tonnikalan nykyisten TACien ja kiintiöiden jatkamisen vuodella ja vahvisti Pohjois-Atlantin miekkakalan, Etelä-Atlantin miekkakalan ja Pohjois-Atlantin valkotonnikalan TACit ja kiintiöt nykyiselle tasolleen kaudeksi 2014-2016. Näin ollen unionin kiintiö näille kannoille pysyy samana kuin vuonna 2013. Vaikka myös Etelä-Atlantin valkotonnikalan TAC säilytettiin nykytasollaan kaudella 2014-2016, joidenkin sopimuspuolten, joihin myös unioni kuului, aluskohtaisia kiintiöitä alennettiin hieman kiintiön myöntämiseksi eräälle toiselle sopimuspuolelle. Kaikki nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(20)
Kroatian tasavallan liityttyä Euroopan unioniin heinäkuussa 2013 Kroatian kalastusmahdollisuuksia koskevat säännökset sisällytetään tähän asetukseen.
(21)
Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevän toimikunnan (Commission for the Conservation of Antarctic Marine Living Resources, CCAMLR) osapuolet hyväksyivät vuoden 2013 vuosikokouksessaan saalisrajoitukset sekä kohde- että sivusaalislajeille. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(22)
Intian valtameren tonnikalatoimikunta (Indian Ocean Tuna Commission, IOTC) hyväksyi vuonna 2013 vuosikokouksessaan päätöslauselman, jonka tarkoituksena on suojella valkopilkkahaita ja jota sovelletaan IOTC:n luvan saaneiden alusten rekisteriin kuuluviin kalastusaluksiin. Siinä kielletään väliaikaisena pilottitoimenpiteenä valkopilkkahain minkä tahansa osan ja kokonaisen ruhon pitäminen aluksella, jälleenlaivaaminen, purkaminen tai varastoiminen. Päätöslauselmassa määrätään poikkeuksesta, joka koskee pienimuotoista kalastusta lippuvaltionsa yksinomaisilla talousvyöhykkeillä harjoittavilla kalastusaluksilla.
(23)
Eteläisen Tyynenmeren alueellisen kalastusjärjestön (South Pacific Regional Fisheries Management Organisation, SPRFMO) toinen vuosikokous on tarkoitus pitää 27 ja 31 päivän tammikuuta 2014 välisenä aikana. On asianmukaista, että tällä hetkellä sovellettavia toimenpiteitä jatketaan väliaikaisesti kunnes tämä vuosikokous on pidetty ja että perunpiikkimakrillin TAC vahvistetaan SPRFMO-yleissopimusalueella väliaikaisesti samalle tasolle kuin vuonna 2013.
(24)
Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio (Inter-American Tropical Tuna Commission, IATTC) jatkoi vuonna 2013 pidetyssä 84. vuosikokouksessaan keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin säilyttämistoimenpiteiden voimassaoloa. Tämän lisäksi IATTC pitää voimassa päätöslauselmansa valkopilkkahaiden suojelusta. Nämä toimenpiteet olisi edelleen saatettava osaksi unionin oikeutta.
(25)
Kaakkois-Atlantin kalatalousjärjestö (South East Atlantic Fisheries Organisation, SEAFO) hyväksyi vuoden 2013 vuosikokouksessaan suosituksen hammaskalan ja syvänmerentaskuravun uusiksi kaksivuotisiksi TACeiksi vuosiksi 2014 ja 2015. Keltaroussin ja limapäiden nykyiset TACIT, joista oli sovittu vuosiksi 2013 ja 2014 vuoden 2012 vuosikokouksessa, pysyivät ennallaan. Tällä hetkellä sovellettavat SEAFOn hyväksymät kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(26)
Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio (Western and Central Pacific Fisheries Commission, WCPFC) muutti vuonna 2013 pidetyssä kymmenennessä vuosikokouksessaan kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään vahvistamalla niiden päivien kokonaismäärän, joina aavalla merellä voidaan kalastaa, ja mukauttamalla kalaparvien kokoamiseen käytettävillä laitteilla kalastamista (FAD-kalastusta) koskevaa kalastuskieltoa. FAD-kalastusta koskevan toimenpiteen tarkistaminen edellyttää, että WCPFC:n sopimuspuolena oleva unioni valitsee jommankumman kahdesta käytettävissä olevasta vaihtoehdosta eli joko vahvistaa FAD-kalastuksen nykyisen kalastuskieltokauden tai päättää vähentää FAD-kalastusta. WCPFC:n hyväksymän, tällä hetkellä sovellettavan kalastuskiellon saattamista osaksi unionin oikeutta olisi jatkettava, kunnes kyseinen päätös tehdään.
(27)
Seitivarojen säilyttämistä ja hallinnointia keskisellä Beringinmerellä koskevan yleissopimuksen osapuolet eivät vuoden 2013 vuosikokouksessa muuttaneet kalastusmahdollisuuksia koskevia toimenpiteitään. Nämä toimenpiteet olisi saatettava osaksi unionin oikeutta.
(28)
Luoteis-Atlantin kalastusjärjestö (Northwest Atlantic Fisheries Organisation, NAFO) hyväksyi vuonna 2013 pidetyssä 35. vuosikokouksessaan eräiden kantojen vuoden 2014 kalastusmahdollisuudet NAFO-yleissopimusalueen suuralueilla 1-4. Tässä yhteydessä NAFO hyväksyi vuodeksi 2014 menettelyn oliiviturskan TACin korottamiseksi NAFO-osa-alueella 3NO, jos tietyt tämän kannan tilaa koskevat edellytykset täyttyvät. NAFOn sopimuspuoli voi ilmoittaa NAFOn pääsihteerille, että oliiviturskan kannan osalta on todettu tavanomaista suurempia saaliita pyyntiponnistusyksikköä kohti NAFO-osa-alueella 3NO. Jos NAFO vahvistaa vuoden 2014 TACin korotuksen, se olisi saatettava osaksi unionin oikeutta ja asiaankuuluvien jäsenvaltioiden kiintiöitä olisi lisättävä.
(29)
Asianomaiset alueelliset kalastusjärjestöt hyväksyvät vuoden lopussa eräitä kansainvälisiä toimenpiteitä, joilla vahvistetaan unionille kalastusmahdollisuuksia tai rajoitetaan niitä ja joita aletaan soveltaa ennen tämän asetuksen voimaantuloa. Säännöksiä, joilla tällaiset toimenpiteet saatetaan osaksi unionin oikeutta, on sen vuoksi tarpeen soveltaa taannehtivasti. Koska CCAMLR-yleissopimusalueen kalastuskausi alkaa 1 päivänä joulukuuta ja päättyy 30 päivänä marraskuuta ja tietyt kalastusmahdollisuudet tai -kiellot CCAMLR-yleissopimusalueella vahvistetaan 1 päivänä joulukuuta 2013 alkavaksi ajanjaksoksi, tämän asetuksen asiaa koskevia säännöksiä olisi sovellettava kyseisestä päivästä alkaen. Tällainen taannehtiva soveltaminen ei loukkaa luottamuksensuojan periaatetta, koska CCAMLR-yleissopimuksen jäsenet eivät saa kalastaa CCAMLR-yleissopimusalueella ilman lupaa.
(30)
Unionin Venezuelan bolivariaaniselle tasavallalle kalastusmahdollisuuksien myöntämisestä unionin vesillä Venezuelan bolivariaanisen tasavallan lipun alla purjehtiville kalastusaluksille Ranskan Guayanan edustalla sijaitsevalla talousvyöhykkeellä osoitetun julkilausuman (18) mukaisesti on tarpeen vahvistaa Venezuelan käytettävissä olevat napsijoiden kalastusmahdollisuudet unionin vesillä.
(31)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset edellytykset myönnettäessä yksittäiselle jäsenvaltiolle lupa hallinnoida sille myönnettyä pyyntiponnistusta kilowattipäiviin perustuvalla järjestelmällä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa.
(32)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, joka koskee lisäpäivien myöntämistä kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen vuoksi, tieteellisen tarkkailijajärjestelmän kattavuuden parantamiseksi sekä laskentataulukkojen vahvistamiseksi merelläolopäivien siirtämistä jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten välillä koskevien tietojen keruuta ja toimittamista varten. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 (19) mukaisesti.
(33)
Kalastustoimien keskeytymisen välttämiseksi ja unionin kalastajien toimeentulon turvaamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014 lukuun ottamatta pyyntiponnistusrajoituksia koskevia säännöksiä, joita olisi sovellettava 1 päivästä helmikuuta 2014, ja tiettyjä alueita koskevia tiettyjä säännöksiä, joilla olisi oltava erityinen soveltamispäivä. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu.
(34)
Kalastusmahdollisuuksia käytettäessä olisi kaikilta osin noudatettava sovellettavaa unionin lainsäädäntöä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan unionin vesillä ja tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä unionin alusten käytettävissä olevien tiettyjen kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kalastusmahdollisuuksiin kuuluvat seuraavat:
a)
saalisrajoitukset vuodeksi 2014 ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2015;
b)
pyyntiponnistusrajoitukset 1 päivän helmikuuta 2014 ja 31 päivän tammikuuta 2015 väliseksi ajaksi;
c)
tiettyjen CCAMLR-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 1 päivän joulukuuta 2013 ja 30 päivän marraskuuta 2014 väliseksi ajanjaksoksi;
d)
tiettyjen IATTC-yleissopimusalueen kantojen kalastusmahdollisuudet 32 artiklassa vahvistetuiksi ajanjaksoiksi ja, jos tässä asetuksessa niin täsmennetään, vuodeksi 2015.
3. Tässä asetuksessa vahvistetaan myös väliaikaiset kalastusmahdollisuudet tietyille kalakannoille ja kalakantaryhmille, joita Norjan ja Färsaarten kanssa tehtävät kahdenväliset kalastusjärjestelyt koskevat, kunnes vuoden 2014 järjestelyistä käytävät neuvottelut on saatu päätökseen.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan seuraaviin aluksiin:
a)
unionin alukset;
b)
kolmansien maiden alukset unionin vesillä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
'unionin aluksella' jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
b)
'kolmannen maan aluksella' kolmannen maan lipun alla purjehtivaa ja kolmannessa maassa rekisteröityä kalastusalusta;
c)
'unionin vesillä' jäsenvaltioiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan kuuluvia vesialueita, lukuun ottamatta perussopimuksen liitteessä II lueteltujen merentakaisten maiden ja alueiden lähivesiä;
d)
'kansainvälisillä vesillä' vesialueita, jotka eivät kuulu minkään valtion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan;
e)
'suurimmalla sallitulla saaliilla' (TAC) määrää, joka voidaan pyytää ja purkaa kustakin kalakannasta vuosittain;
f)
'kiintiöllä' unionille tai jäsenvaltiolle myönnettyä osuutta TACista;
g)
'analyyttisillä arvioinneilla' kalakannan kehityssuunnan määrällistä arviointia sen biologista tilannetta ja hyödyntämistä koskevien sellaisten tietojen perusteella, jotka tieteellinen tarkastelu on osoittanut riittävän luotettaviksi, jotta tulevaisuuden saalismääriä koskevista vaihtoehdoista voidaan antaa tieteellinen lausunto;
h)
'silmäkoolla' komission asetuksen (EY) N:o 517/2008 (20) mukaisesti määritettyä kalaverkkojen silmäkokoa;
i)
'EU:n kalastusalusrekisterillä' rekisteriä, jonka komissio on perustanut asetuksen (EU) N:o 1380/2013 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
j)
'kalastuspäiväkirjalla' asetuksen (EY) N:o 1224/2009 14 artiklassa tarkoitettua päiväkirjaa.
4 artikla
Kalastusalueet
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia alueiden määritelmiä:
a)
'ICESin alueilla' (Kansainvälinen merentutkimusneuvosto) tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 218/2009 (21) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;
b)
'Skagerrakilla' tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu lännessä linjaan Hanstholmin majakasta Lindesnesin majakkaan ja etelässä linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan, sekä linjaan tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla;
c)
'Kattegatilla' tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka rajoittuu pohjoisessa linjaan Skagenin majakasta Tistlarnan majakkaan ja tästä pisteestä lähimpään pisteeseen Ruotsin rannikolla, sekä etelässä linjoihin Hasenørestä Gnibens Spidsiin, Korshagesta Spodsbjergiin ja Gilbjerg Hovedista Kulleniin;
d)
'ICES -suuralueen VII toiminnallisella yksiköllä 16' tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
-
53° 30′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 11° 00′ W,
-
51° 30′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 13° 00′ W,
-
51° 00′ N 15° 00′ W,
-
53° 30′ N 15° 00′ W;
e)
'Cádizinlahdella' tarkoitetaan pituuspiirin 7° 23′ 48″ W itäpuolella sijaitsevaa osaa ICES-alueesta IXa;
f)
'CECAFin alueilla' (Itäisen Keski-Atlantin kalastuskomitea) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 216/2009 (22) liitteessä II mainittuja maantieteellisiä alueita;
g)
'NAFOn alueilla' (Koillis-Atlantin kalastuskomitea) tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 217/2009 (23) liitteessä III mainittuja maantieteellisiä alueita;
h)
'SEAFO-yleissopimusalueella' (Kaakkois-Atlantin kalastusjärjestö) tarkoitetaan kalavarojen säilyttämisestä ja hoidosta Kaakkois-Atlantilla tehdyssä yleissopimuksessa (24) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
i)
'ICCAT-yleissopimusalueella' (Kansainvälinen Atlantin tonnikalojen suojelukomissio) tarkoitetaan Atlantin tonnikalojen suojelusta tehdyssä kansainvälisessä yleissopimuksessa (25) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
j)
'CCAMLR-yleissopimusalueella' (Etelämantereen meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskeva toimikunta) tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 601/2004 (26) 2 artiklan a alakohdassa määriteltyä maantieteellistä aluetta;
k)
'IATTC-yleissopimusalueella' (Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomissio) tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Costa Rican tasavallan välisellä vuoden 1949 yleissopimuksella perustetun Amerikan trooppisten tonnikalojen suojelukomission vahvistamista koskevassa yleissopimuksessa (27), jäljempänä 'Antiguan yleissopimus', määriteltyä maantieteellistä aluetta;
l)
'IOTC-yleissopimusalueella' (Intian valtameren tonnikalatoimikunta) tarkoitetaan Intian valtameren tonnikalatoimikunnan perustamista koskevassa sopimuksessa (28) määriteltyä maantieteellistä aluetta;
m)
'SPRFMO-yleissopimusalueella' (Eteläisen Tyynenmeren alueellinen kalastusjärjestö) tarkoitetaan aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee etelään linjasta 10° N, CCAMLR-yleissopimusalueen pohjoispuolella, SIOFA-yleissopimusalueen, siten kuin se määritellään Eteläisen Intian valtameren kalastussopimuksessa (29), itäpuolella ja Etelä-Amerikan valtioiden lainkäyttövaltaan kuuluvien kalastusalueiden länsipuolella;
n)
'WCPFC-yleissopimusalueella' (Länsi- ja Keski-Tyynenmeren kalastuskomissio) tarkoitetaan laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa Länsi- ja Keski-Tyynellämerellä koskevassa yleissopimuksessa määriteltyä maantieteellistä aluetta (30);
o)
'Beringinmeren aavalla merellä' tarkoitetaan Beringinmerellä olevaa aavan meren maantieteellistä aluetta, joka sijaitsee yli 200 meripeninkulman etäisyydellä perusviivoista, joista Beringinmeren rannikkovaltioiden aluemeren leveys mitataan;
p)
'IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella' tarkoitetaan seuraavien rajaamaa maantieteellistä aluetta:
-
pituuspiiri 150° W,
-
pituuspiiri 130° W,
-
leveyspiiri 4° S,
-
leveyspiiri 50° S.
II OSASTO
UNIONIN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET
I LUKU
Yleiset säännökset
5 artikla
TACit ja niiden jakaminen
1. Unionin alusten TACit unionin vesillä tai tietyillä unionin ulkopuolisilla vesillä ja näiden TACien jakaminen jäsenvaltioiden kesken sekä tapauksen mukaan niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
2. Unionin aluksilla on oikeus kalastaa liitteessä I säädettyjen TACien rajoissa Färsaarten, Grönlannin, Islannin ja Norjan kalastusta koskevaan lainkäyttövaltaan kuuluvilla vesillä sekä Jan Mayenin ympärillä sijaitsevalla kalastusalueella tämän asetuksen 14 artiklassa ja liitteessä III sekä asetuksessa (EY) N:o 1006/2008 (31) ja sen täytäntöönpanosäännöksissä säädetyin edellytyksin.
3. ICES-alueilla IIa, IIIa ja IV sijaitsevien unionin vesien tuulenkalakantoja varten liitteessä I A vahvistetun erityisedellytyksen soveltamiseksi sovelletaan liitteessä II D määriteltyjä kalastuksenhoitoalueita.
6 artikla
Jäsenvaltioiden määrittämät TACit
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on määritettävä tiettyjen kalakantojen TACit. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2. Jäsenvaltioiden määrittämien TACien on
a)
oltava johdonmukaiset yhteisen kalastuspolitiikan periaatteiden ja sääntöjen, erityisesti kalakannan kestävän hyödyntämisen periaatteen, kanssa; ja
b)
johdettava
i)
todennäköisimmin kannan hyödyntämiseen kestävän enimmäistuoton mukaisesti vuodesta 2015 alkaen, jos analyyttisia arvioita on saatavilla;
ii)
kannan hyödyntämiseen kalastuksenhoidon ennalta varautuvan lähestymistavan mukaisesti, jos analyyttisia arvioita ei ole saatavilla tai ne ovat puutteellisia.
3. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2014 esitettävä komissiolle seuraavat tiedot:
a)
hyväksytyt TACit;
b)
asianomaisen jäsenvaltion keräämät ja arvioimat tiedot, joihin hyväksytyt TACit perustuvat;
c)
yksityiskohtaiset tiedot siitä, miten hyväksytyt TACit noudattavat 2 kohtaa.
7 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Niihin kalakantoihin, joille on vahvistettu TACit, kuuluvia kaloja saadaan pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos
a)
saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla aluksilla, joilla on olemassa kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt; tai
b)
saaliit ovat osa unionin kiintiötä, jota ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, eikä tämä unionin kiintiö ole täyttynyt.
8 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Helmikuun 1 päivästä 201431 päivään tammikuuta 2015 sovelletaan seuraavia pyyntiponnistustoimenpiteitä:
a)
Kattegatin, Skagerrakin ja ICES-alueen IIIa sen osan, joka ei kuulu Skagerrakiin eikä Kattegatiin, ICES-suuralueen IV ja ICES-alueiden VIa, VIIa ja VIId sekä ICES-alueilla IIa ja Vb sijaitsevien unionin vesien turska-, meriantura- ja punakampelakantojen hallinnoinnissa sovelletaan liitettä II A;
b)
ICES-alueiden VIIIc ja IXa, Cádizinlahtea lukuun ottamatta, kummeliturskan ja keisarihummerin elvyttämisessä sovelletaan liitettä II B;
c)
ICES-alueen VIIe merianturakannan hoidossa sovelletaan liitettä II C.
9 artikla
Saalis- ja pyyntiponnistusrajoitukset syvänmerenkalastuksessa
1. Grönlanninpallakseen sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 2347/2002 (32) 3 artiklan 1 kohtaa, jossa säädetään syvänmeren kalastuslupaa koskevasta vaatimuksesta. Grönlanninpallaksen pyyntiin, aluksella pitämiseen, jälleenlaivaukseen ja aluksesta purkamiseen sovelletaan mainitussa artiklassa tarkoitettuja vaatimuksia.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että alusten, joilla on asetuksen (EY) N:o 2347/2002 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu syvänmeren kalastuslupa, pyyntiponnistus mitattuna kilowattipäivinä poissa satamasta ei vuoden 2014 osalta ole yli 65 prosenttia kyseisen jäsenvaltion alusten vuoden 2003 keskimääräisestä vuotuisesta pyyntiponnistuksesta kalastusmatkoilla, joilla oli käytössä syvänmeren kalastuslupa tai joilla pyydettiin kyseisen asetuksen liitteissä I ja II lueteltuja syvänmeren lajeja. Tätä kohtaa sovelletaan vain kalastusmatkoihin, joilla on pyydetty yli 100 kilogrammaa muita syvänmeren lajeja kuin kultakuoretta.
10 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityiset säännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 1006/2008 10 artiklan 4 kohdan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
e)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
f)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset;
g)
tämän asetuksen 20 artiklan mukaiset kiintiön siirrot ja vaihdot.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa sovelletaan kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
11 artikla
Kalastuskieltokaudet
1. On kiellettyä kalastaa tai pitää aluksella Porcupinematalikolla 1 päivän toukokuuta ja 31 päivän toukokuuta 2014 välisenä aikana seuraavia lajeja: turska, lasikampelat, merikrotti, kolja, valkoturska, kummeliturska, keisarihummeri, punakampela, lyyraturska, seiti, rauskut, meriantura, keila, tylppäpyrstömolva, molva ja piikkihai.
Tämän kohdan soveltamiseksi Porcupinematalikolla tarkoitetaan maantieteellistä aluetta, joka jää seuraavien peräkkäisten pisteiden kautta kulkevien loksodromien sisäpuolelle:
Piste
Leveysaste
Pituusaste
1
52° 27′ N
12° 19′ W
2
52° 40′ N
12° 30′ W
3
52° 47′ N
12° 39,600′ W
4
52° 47′ N
12° 56′ W
5
52° 13,5′ N
13° 53,830′ W
6
51° 22′ N
14° 24′ W
7
51° 22′ N
14° 03′ W
8
52° 10′ N
13° 25′ W
9
52° 32′ N
13° 07,500′ W
10
52° 43′ N
12° 55′ W
11
52° 43′ N
12° 43′ W
12
52° 38,800′ N
12° 37′ W
13
52° 27′ N
12° 23′ W
14
52° 27′ N
12° 19′ W
Ensimmäisestä alakohdasta poiketen kulku Porcupinematalikon kautta niin, että aluksella on kyseisessä kohdassa tarkoitettua lajia, on sallittua asetuksen (EY) N:o 1224/2009 50 artiklan 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti.
2. Pohjatroolilla, nuotalla tai vastaavalla vedettävällä pyydyksellä, jonka silmäkoko on alle 16 mm, harjoitettava tuulenkalan kaupallinen kalastus kielletään ICES-alueilla IIa ja IIIa ja ICES-suuralueella IV 1 päivän tammikuuta ja 31 päivän maaliskuuta 2014 sekä 1 päivän elokuuta ja 31 päivän joulukuuta 2014 väliseksi ajaksi.
Ensimmäisessä alakohdassa vahvistettua kieltoa sovelletaan myös kolmansien maiden aluksiin, joilla on lupa pyytää tuulenkalaa ICES-suuralueella IV sijaitsevilla unionin vesillä, jollei toisin ole mainittu.
12 artikla
Kiellot
1. Kielletään unionin kalastusaluksia pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) kaikilla vesillä;
b)
sillihai (Lamna nasus) kaikilla vesillä, ellei tämän asetuksen liitteessä I A toisin säädetä;
c)
merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä;
d)
silorausku (Dipturus batis), lajit (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella IIa sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
e)
aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
f)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä;
g)
paholaisrausku (Manta birostris) kaikilla vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
13 artikla
Tietojen siirtäminen
Kun jäsenvaltiot toimittavat komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I säädettyjä kantojen koodeja.
II LUKU
Lisäkalastusmahdollisuudet aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen
14 artikla
Lisäkalastusmahdollisuudet
1. Jäsenvaltiot voivat myöntää tiettyjen kantojen lisäkalastusmahdollisuuksia niiden lipun alla purjehtiville aluksille, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen. Kyseiset kannat yksilöidään liitteessä I.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää liitteessä I vahvistettua kokonaismäärää prosentuaalisena osuutena kyseiselle jäsenvaltiolle jaetusta kiintiöstä.
15 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksia koskevat edellytykset
1. Edellä 14 kohdassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien on oltava seuraavien edellytysten mukaisia:
a)
alus käyttää kameravalvontaa yhdistettynä anturijärjestelmään, joka tallentaa kaikki aluksella tapahtuvat kalastus- ja käsittelytoimet;
b)
yksittäiselle alukselle, joka osallistuu kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen, myönnetyt lisäkalastusmahdollisuudet eivät saa ylittää seuraavia rajoituksia:
i)
75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joiden asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu;
ii)
30 prosenttia alukselle ennen koekalastukseen osallistumista osoitetusta kalastusmahdollisuuksien määrästä;
c)
kaikki aluksen sellaisesta kannasta, jolle on myönnetty lisäkalastusmahdollisuuksia, saamat saaliit, neuvoston asetuksen (EY) N:o 850/98 (33) liitteessä XII määriteltyä purkamisen alamittaa pienemmät kalat mukaan luettuina, on luettava alukselle osoitettuun määrään 14 artiklan mukaisilla lisäkalastusmahdollisuuksilla korotettuna;
d)
kun alus on käyttänyt sille tietyn kannan osalta osoitetut kalastusmahdollisuudet lisäkalastusmahdollisuudet mukaan lukien kokonaisuudessaan, aluksen on lopetettava kaikki kalastustoimet asianomaisella TAC-alueella;
e)
jäsenvaltiot voivat sellaisten kantojen osalta, joihin tätä artiklaa voidaan soveltaa, sallia aluskohtaisen määrän tai sen osan siirtoja muilta aluksilta kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuville aluksille edellyttäen, että voidaan osoittaa, että muiden alusten poisheittämien saaliiden määrä ei lisäänny.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetään, jäsenvaltio voi poikkeuksellisesti jakaa lippunsa alla purjehtivalle alukselle lisäkalastusmahdollisuuksia, joiden määrä ylittää 75 prosenttia kyseisen kannan poisheitetyistä määristä, joita asianomainen jäsenvaltio arvioi aiheutuvan sen alustyypin osalta, johon lisäkalastusmahdollisuudet saanut yksittäinen alus kuuluu, jos
a)
kyseisen kannan arvioitujen poisheitettävien saaliiden osuus on asianomaisen alustyypin osalta alle 10 prosenttia;
b)
tällaisen aluksen osallistuminen on tärkeää, jotta voidaan arvioida kameravalvontajärjestelmän hyödyllisyyttä valvontatarkoituksissa;
c)
kaikkien koekalastukseen osallistuvien alusten kyseisen kannan poisheitettäville saaliille asetettu 75 prosentin enimmäismäärä ei ylity.
3. Jäsenvaltioiden on ennen 14 kohdassa tarkoitettujen lisäkalastusmahdollisuuksien myöntämistä toimitettava komissiolle seuraavat tiedot:
a)
luettelo lippunsa alla purjehtivista aluksista, jotka osallistuvat kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen;
b)
erittely aluksille asennetuista sähköisistä etävalvontalaitteista;
c)
kyseisten alusten käyttämien pyydysten kapasiteetti, tyyppi ja erittely;
d)
arvioidut poisheitettävät saaliit kunkin koekalastukseen osallistuvan alustyypin osalta;
e)
saalismäärät, jotka koekalastukseen osallistuvat alukset ovat saaneet asiaankuuluvan TACin alaisesta kannasta vuonna 2013.
16 artikla
Henkilötietojen käsittely
Jos 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tehdyt tallenteet merkitsevät direktiivissä 95/46/EY tarkoitettua henkilötietojen käsittelyä, mainittua direktiiviä sovelletaan tällaisten tietojen käsittelyyn.
17 artikla
Lisäkalastusmahdollisuuksien peruuttaminen
Jos jäsenvaltio havaitsee, että kaikki kalastustiedot kirjaavaan koekalastukseen osallistuva alus jättää täyttämättä 15 artiklassa säädetyt edellytykset, sen on viipymättä peruutettava kyseiselle alukselle jaetut lisäkalastusmahdollisuudet ja kiellettävä sen osallistuminen koekalastukseen loppuvuodeksi 2014.
18 artikla
Poisheitettyjen määrien arvioita koskeva tieteellinen arviointi
Komissio voi 15 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädetyn vaatimuksen täytäntöönpanon valvomiseksi edellyttää, että tätä lukua soveltava jäsenvaltio toimittaa arvionsa kunkin alustyypin aiheuttamien poisheitettyjen saaliiden määrästä tieteelliselle neuvoa-antavalle elimelle arviointia varten. Jos tällaista arviota ei ole saatavilla, asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kyseisen vaatimuksen noudattamisen edellyttämät toimenpiteet ja ilmoitettava niistä komissiolle.
III LUKU
Kalastusluvat kolmansien maiden vesillä
19 artikla
Kalastusluvat
1. Kolmannen maan vesillä kalastavien unionin alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä III.
2. Jos jäsenvaltio siirtää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan perusteella kiintiönsä toiselle jäsenvaltiolle, jäljempänä 'kiintiöiden vaihto', liitteessä III mainituilla kalastusalueilla, siirtoon on sisällyttävä asianmukainen kalastuslupien siirto, ja siitä on ilmoitettava komissiolle. Kullekin kalastusalueelle liitteessä III vahvistettua kalastuslupien kokonaismäärää ei saa kuitenkaan ylittää.
IV LUKU
Kalastusmahdollisuudet alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen vesillä
20 artikla
Kiintiöiden siirrot ja vaihdot
1. Jos alueellisen kalastuksenhoitojärjestön säännöissä sallitaan kiintiöiden siirrot ja vaihdot alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolten välillä, jäsenvaltio, jäljempänä 'kyseinen jäsenvaltio', voi keskustella alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sopimuspuolen kanssa ja tapauksen mukaan vahvistaa aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan mahdollisen linjan.
2. Komissio voi kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen saatuaan hyväksyä aiottua kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevan mahdollisen linjan, josta kyseinen jäsenvaltio on keskustellut alueellisen kalastuksenhoitojärjestön kyseisen sopimuspuolen kanssa. Sen jälkeen komissio välittää ilman aiheetonta viivytystä tällaista kiintiön siirtoa tai vaihtoa koskevaan sitoumukseen suostumisen alueellisen kalastusjärjestön kyseiselle sopimuspuolelle. Komissio ilmoittaa sitten sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sihteeristölle tuon järjestön sääntöjen mukaisesti.
3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille sovitusta kiintiön siirrosta tai vaihdosta.
4. Kiintiön siirron tai vaihdon perusteella alueellisen kalastusjärjestön sopimuspuolelta saatuja tai sille siirrettyjä kalastusmahdollisuuksia pidetään kyseiselle jäsenvaltiolle jaettuina taikka siltä vähennettyinä kalastusmahdollisuuksina siitä hetkestä alkaen, kun kiintiön siirto tai vaihto tulee voimaan alueellisen kalastusjärjestön kyseisen sopimuspuolen kanssa tehdyn sopimuksen ehtojen mukaisesti tai tapauksen mukaan asianmukaisen alueellisen kalastuksenhoitojärjestön sääntöjen mukaisesti. Tällainen kiintiön siirto tai vaihto ei saa kuitenkaan muuttaa kalastustoimintaa koskevan suhteellisen vakauden periaatteen mukaista nykyistä jakoperustetta kalastusmahdollisuuksien jakamiseksi jäsenvaltioiden välillä.
1 Jakso
ICCAT-Yleissopimusalue
21 artikla
Tonnikalan kalastus-, kasvatus- ja lihotuskapasiteetin rajoittaminen
1. Sellaisten vapapyydyksiä käyttävien unioni alusten ja uisteluveneiden lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Itä-Atlantilla, rajoitetaan liitteessä IV olevan 1 kohdan mukaisesti.
2. Sellaisten pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien unionin alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 2 kohdan mukaisesti.
3. Sellaisten tonnikalaa Adrianmerellä kasvatustarkoituksiin pyytävien unionin alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa aktiivisesti 8 kilogramman tai 75 senttimetrin ja 30 kilogramman tai 115 senttimetrin välille sijoittuvia tonnikaloja, rajoitetaan liitteessä IV olevan 3 kohdan mukaisesti.
4. Sellaisten kalastusalusten lukumäärä ja kokonaisbruttovetoisuus, joilla on lupa kalastaa, pitää aluksella, jälleenlaivata, kuljettaa tai purkaa tonnikalaa Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 4 kohdan mukaisesti.
5. Itä-Atlantilla ja Välimerellä harjoitettavassa tonnikalan kalastuksessa käytettävien rysien lukumäärä rajoitetaan liitteessä IV olevan 5 kohdan mukaisesti.
6. Tonnikalan kasvatus- ja lihotuskapasiteetti sekä pyydetyn luonnonvaraisen tonnikalan enimmäismäärä, joka voidaan myöntää laitoksille Itä-Atlantilla ja Välimerellä, rajoitetaan liitteessä IV olevan 6 kohdan mukaisesti.
22 artikla
Virkistys- ja urheilukalastus
Jäsenvaltioiden on jaettava niille liitteessä I D jaetuista kiintiöistä erityinen kiintiö tonnikalan virkistys- ja urheilukalastukseen.
23 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa isosilmäkettuhain (Alopias superciliosus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2. Alopias-sukuun kuuluvien kettuhaiden kohdennettu kalastus on kielletty.
3. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa Sphyrnidae-heimoon kuuluvan vasarahain (nuijahaita (Sphyrna Tiburo) lukuun ottamatta) osaa tai kokonaista ruhoa ICCAT-yleissopimusalueella harjoitetun kalastuksen yhteydessä.
4. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
5. On kiellettyä pitää aluksella haukkahaita (Carcharhinus falciformis) missään kalastusmuodossa.
2 Jakso
CCAMLR-Yleissopimusalue
24 artikla
Kiellot ja saalisrajoitukset
1. Liitteessä V olevassa A osassa mainittujen lajien kohdennettu kalastus on kielletty mainitussa liitteessä vahvistetuilla alueilla ja vahvistettuina ajanjaksoina.
2. Koekalastuksessa sovelletaan liitteessä V olevassa B osassa vahvistettuja TACeja ja sivusaalisrajoituksia mainitussa osassa ilmoitetuilla suuralueilla.
25 artikla
Koekalastus
1. Vuonna 2014 vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat osallistua Dissostichus spp. -lajien pitkälläsiimalla harjoitettavaan koekalastukseen FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a niissä osissa, jotka eivät kuulu kansalliseen lainkäyttövaltaan. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo osallistua tällaiseen kalastukseen, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle asetuksen (EY) N:o 601/2004 7 ja 7 a artiklan mukaisesti ja joka tapauksessa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2014.
2. TACeja ja sivusaaliita koskevat rajoitukset FAO-suuralueiden 88.1 ja 88.2 samoin kuin alueiden 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a osalta sekä niiden jakaminen pienimuotoisille tutkimusalueille (small-scale research unit, SSRU) kullakin suuralueella ja alueella vahvistetaan liitteessä V olevassa B osassa. Kalastus SSRU-alueella on lopetettava, kun ilmoitetut saaliit saavuttavat määritellyn TACin, eikä SSRU-alueella saa enää kalastaa loppukauden aikana.
3. Kalastusta on harjoitettava maantieteellisesti ja syvyyssuunnassa niin laajalla alueella kuin mahdollista, jotta saataisiin kalastusmahdollisuuksien määrittämiseksi tarvittavat tiedot ja vältettäisiin saaliiden ja pyyntiponnistuksen liiallinen keskittyminen. FAO-suuralueilla 88.1 ja 88.2 sekä alueilla 58.4.1, 58.4.2 ja 58.4.3a kalastus on kuitenkin kielletty alle 550 metrin syvyydessä.
26 artikla
Etelänkrillin kalastaminen kalastuskaudella 2014/2015
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat CCAMLR:n toimikunnan jäseniä, saavat kalastaa etelänkrilliä (Euphausia superba) CCAMLR-yleissopimusalueella kalastuskaudella 2014/2015. Jos tällainen jäsenvaltio aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, sen on ilmoitettava tästä CCAMLR:n sihteeristölle viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2014 asetuksen (EY) N:o 601/2004 5 a artiklan mukaisesti, ja sen on ilmoitettava komissiolle aikomuksestaan kalastaa etelänkrilliä käyttäen liitteessä V olevassa C osassa esitettyä lomaketta.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa ilmoituksessa on oltava asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot kustakin aluksesta, jolle jäsenvaltio aikoo antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3. Jäsenvaltion, joka aikoo kalastaa etelänkrilliä CCAMLR-yleissopimusalueella, on ilmoitettava aikomuksestaan tehdä niin vain sellaisten luvan saaneiden alusten osalta, jotka joko purjehtivat niiden lipun alla ilmoitusajankohtana tai purjehtivat toisen CCAMLR-jäsenen lipun alla, mutta joiden oletetaan purjehtivan kalastusajankohtana kyseisen jäsenvaltion lipun alla.
4. Jäsenvaltiot saavat antaa luvan osallistua etelänkrillin kalastukseen muilla kuin tämän artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti CCAMLR:n sihteeristölle ilmoitetuilla aluksilla, jos luvan saanut alus on perustelluista toiminnallisista syistä tai ylivoimaisen esteen johdosta estynyt osallistumasta. Tällöin asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä heti CCAMLR:n sihteeristölle ja toimikunnalle sekä annettava
a)
yksityiskohtaiset tiedot suunnitellusta korvaavasta aluksesta tai suunnitelluista korvaavista aluksista, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 601/2004 3 artiklassa säädetyt tiedot;
b)
täydellinen selvitys syistä, joilla aluksen korvaaminen perustellaan, sekä asianmukaiset tätä tukevat todisteet tai lisätiedot.
5. Jäsenvaltiot eivät saa antaa mihinkään CCAMLR:n laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta (LIS-kalastusta) harjoittavien alusten luetteloon kirjatulle alukselle lupaa osallistua etelänkrillin kalastukseen.
3 Jakso
IOTC-Yleissopimusalue
27 artikla
IOTC-yleissopimusalueella kalastavien alusten kalastuskapasiteetin rajoittaminen
1. Trooppisia tonnikaloja pyytävien unionin alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 1 kohdassa.
2. Miekkakalaa (Xiphias gladius) ja valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) pyytävien unionin alusten enimmäismäärä IOTC-yleissopimusalueella ja sitä vastaava kapasiteetti bruttovetoisuutena vahvistetaan liitteessä VI olevassa 2 kohdassa.
3. Jäsenvaltiot voivat jakaa uudelleen 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin kalastuksiin osoitettuja aluksia näiden kalastusten kesken, jos ne voivat osoittaa komissiolle, ettei tämä muutos johda kyseisten kalakantojen pyyntiponnistuksen lisääntymiseen.
4. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jos niiden laivastoon ehdotetaan kapasiteetin siirtoa, siirrettävät alukset kuuluvat IOTC:n alusrekisteriin tai muiden alueellisten tonnikalan kalastusjärjestöjen alusrekisteriin. Tämän lisäksi aluksia, jotka on merkitty alueellisen kalastusjärjestön laatimaan LIS-kalastusta harjoittavien alusten (LIS-alukset) luetteloon, ei saa siirtää.
5. IOTC:n käsiteltäväksi annettujen kehityssuunnitelmien täytäntöönpanon huomioon ottamiseksi jäsenvaltiot voivat lisätä kalastuskapasiteettiaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista enimmäismääristä ainoastaan kyseisissä suunnitelmissa asetetuissa rajoissa.
28 artikla
Hait
1. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa mihin tahansa Alopiidae-heimon lajiin kuuluvan isosilmäkettuhain osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa.
2. On kiellettyä pitää aluksella, jälleenlaivata tai purkaa valkopilkkahain (Carcharhinus longimanus) osaa tai kokonaista ruhoa missään kalastusmuodossa, lukuun ottamatta lippuvaltionsa yksinomaisilla talousvyöhykkeillä kokonaispituudeltaan enintään 24 metriä pitkillä kalastusaluksilla harjoitettavaa kalastusta ja edellyttäen, että näin pyydetty saalis menee ainoastaan paikalliseen kulutukseen.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
4 Jakso
SPRFMO-Yleissopimusalue
29 artikla
Pelaginen kalastus - kapasiteetin rajoittaminen
Jäsenvaltioiden, jotka ovat harjoittaneet vuosina 2007, 2008 tai 2009 aktiivisesti pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella, on rajoitettava lippunsa alla purjehtivien ja pelagisia kantoja vuonna 2014 pyytävien alusten bruttotonneina ilmaistu kokonaisvetoisuus kyseisellä alueella unionin tasolla yhteensä 78 600 bruttotonniin.
30 artikla
Pelaginen kalastus - TACit
1. Vain ne jäsenvaltiot, jotka ovat aktiivisesti harjoittaneet 29 artiklassa tarkoitettua pelagista kalastusta SPRFMO-yleissopimusalueella vuosina 2007, 2008 tai 2009, voivat pyytää pelagisia kantoja tällä alueella liitteessä I J vahvistettujen TACien mukaisesti.
2. Liitteessä I J vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia saa käyttää vain, jos jäsenvaltiot lähettävät luettelon aluksista, jotka harjoittavat aktiivisesti kalastusta tai saaliiden jälleenlaivausta SPRFMO-yleissopimusalueella, sekä alusten satelliittiseurantajärjestelmän (VMS) tietueet, kuukausittaiset saalisraportit ja, jos ne ovat käytettävissä, satamakäyntejä koskevat tiedot viimeistään seuraavan kuukauden viidentenä päivänä komissiolle, joka toimittaa tiedot SPRFMO:n sihteeristölle.
31 artikla
Pohjakalastus
Jäsenvaltioiden, joilla on pohjakalastusta koskevaa kirjattua pyyntiponnistusta tai saalista SPRFMO-yleissopimusalueella 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2006 väliseltä ajalta, on rajoitettava pyyntiponnistuksensa tai saaliinsa
a)
saalistasoa tai pyyntiponnistusta kuvastavien muuttujien keskitasolle kyseisellä ajanjaksolla; ja
b)
ainoastaan niihin SPRFMO-yleissopimusalueen osiin, joilla on harjoitettu pohjakalastusta jollakin aikaisemmalla kalastuskaudella.
5 Jakso
IATTC-Yleissopimusalue
32 artikla
Kurenuottakalastus
1. Kielletään kurenuotta-aluksilta keltaevätonnikalan (Thunnus albacares), isosilmätonnikalan (Thunnus obesus) ja boniitin (Katsuwonus pelamis) kalastus
a)
29 päivästä heinäkuuta 28 päivään syyskuuta 2014 tai 18 päivästä marraskuuta 201418 päivään tammikuuta 2015 alueella, jota rajaavat
-
Amerikan Tyynenmerenpuoliset rannikot,
-
pituuspiiri 150° W,
-
leveyspiiri 40° N,
-
leveyspiiri 40° S;
b)
29 päivästä syyskuuta 29 päivään lokakuuta 2014 alueella, jota rajaavat
-
pituuspiiri 96° W,
-
pituuspiiri 110° W,
-
leveyspiiri 4° N,
-
leveyspiiri 3° S.
2. Asianomaisten jäsenvaltioiden on ilmoitettava valitsemansa 1 kohdassa tarkoitettu kalastuskieltokausi komissiolle ennen 1 päivää huhtikuuta 2014. Asianomaisten jäsenvaltioiden kaikkien kurenuotta-alusten on valittuna kautena lopetettava kurenuotalla kalastaminen 1 kohdassa määritetyillä alueilla.
3. IATTC-yleissopimusalueella tonnikalaa pyytävien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja sen jälkeen purettava aluksesta tai jälleenlaivattava kaikki keltaevätonnikalan, isosilmätonnikalan ja boniitin saaliit.
4. Edellä olevaa 3 kohtaa ei sovelleta
a)
kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; tai
b)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, kun aluksella voi olla riittämättömästi tilaa kaikkien kyseisellä kalastusmatkalla saaliiksi saatujen tonnikalojen sijoittamiseksi.
5. On kiellettyä pyytää valkopilkkahaita (Carcharhinus longimanus) IATTC-yleissopimusalueella ja pitää aluksella, jälleenlaivata, varastoida, saattaa myyntiin, myydä tai purkaa aluksesta valkopilkkahain osaa tai kokonaista ruhoa tuolla alueella.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettua lajia ei saa vahingoittaa, jos se saadaan sattumalta saaliiksi. Aluksen käyttäjien on päästettävä kyseisen lajin yksilöt heti takaisin mereen sekä
a)
kirjattava takaisin päästettyjen yksilöiden lukumäärä ja tila (kuollut vai elävä);
b)
ilmoitettava a alakohdassa tarkoitetut tiedot sille jäsenvaltiolle, jonka kansalaisia he ovat. Jäsenvaltioiden on välitettävä nämä tiedot komissiolle viimeistään 31 päivänä tammikuuta 2014.
6 Jakso
SEAFO-Yleissopimusalue
33 artikla
Syvänmerenhaiden kalastuksen kieltäminen
Seuraavien syvänmerenhaiden kohdennettu kalastus kielletään SEAFO-yleissopimusalueella:
-
rauskut (Rajidae),
-
piikkihai (Squalus acanthias),
-
pikkuhai (Etmopterus bigelowi),
-
pikkuhai (Etmopterus brachyurus),
-
isovalohai (Etmopterus princeps),
-
pehmovalohai (Etmopterus pusillus),
-
kissahai (Apristurus manis),
-
samettipiikkihai (Scymnodon squamulosus),
-
Selachimorpha-ylälahkon syvänmerenhait.
7 Jakso
WCPFC-Yleissopimusalue
34 artikla
Isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan, boniitin ja eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalan kalastusta koskevat edellytykset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kurenuotta-aluksille, jotka pyytävät isosilmätonnikalaa (Thunnus obesus), keltaevätonnikalaa (Thunnus albacares) ja boniittia (Katsuwonus pelamis) WCPFC-yleissopimuksen alueella, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välillä aavalla merellä, myönnettyjen kalastuspäivien lukumäärä on enintään 403 päivää.
2. Unionin alukset eivät saa pyytää eteläisen Tyynenmeren valkotonnikalaa (Thunnus alalunga) WCPFC-yleissopimusalueella leveyspiirin 20° S eteläpuolella.
35 artikla
Kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä harjoitettavaa kalastusta koskeva kalastuskieltoalue
1. WCPFC-yleissopimusalueen osassa, joka sijaitsee leveyspiirien 20° N ja 20° S välisellä alueella, kielletään 1 päivän heinäkuuta 2014 kello 00.00 ja 31 päivän lokakuuta 2014 kello 24.00 välisenä aikana kurenuotta-aluksilta kalastustoiminta kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä. Kyseisenä aikana kurenuotta-alus saa harjoittaa kalastustoimintaa mainitussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa vain, jos aluksella on tarkkailija, joka tarkkailee, ettei alus millään hetkellä
a)
käytä tai huolla kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitettua välinettä tai siihen liittyvää elektronista laitetta;
b)
pyydä parvia kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa WCPFC-yleissopimusalueen osassa kalastavien kurenuotta-alusten on pidettävä aluksella ja purettava tai jälleenlaivattava kaikki isosilmätonnikalan, keltaevätonnikalan ja boniitin saaliit.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta
a)
kalastusmatkan viimeisellä osuudella, jos aluksella ei ole riittävästi tilaa kaikkien kalojen sijoittamiseksi;
b)
kun kala katsotaan ihmisravinnoksi soveltumattomaksi muun syyn kuin koon takia; tai
c)
pakastuslaitteistossa olevan vakavan toimintahäiriön sattuessa.
36 artikla
IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalue
1. Alusten, jotka on merkitty ainoastaan WCPFC:n rekisteriin, on noudatettava 34-37 artiklassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan p alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.
2. Alusten, jotka on merkitty sekä WCPFC:n että IATTC:n rekisteriin, ja alusten, jotka on merkitty ainoastaan IATTC:n rekisteriin, on noudatettava 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 2-6 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä kalastaessaan 4 artiklan p alakohdassa määritellyllä IATTC:n ja WCPFC:n päällekkäisalueella.
37 artikla
Miekkakalan kalastukseen luvan saaneiden unionin alusten lukumäärän rajoittaminen
WCPFC-yleissopimusalueella linjan 20° S eteläpuolella sijaitsevilla alueilla miekkakalan (Xiphias gladius) kalastukseen luvan saaneiden unionin alusten enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VII.
8 Jakso
Beringinmeri
38 artikla
Kalastuskielto Beringinmeren aavalla merellä
Alaskanseidin (Theragra chalcogramma) kalastus Beringinmeren aavalla merellä on kiellettyä.
III OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN ALUSTEN KALASTUSMAHDOLLISUUDET UNIONIN VESILLÄ
39 artikla
TACit
Norjan lipun alla purjehtivat kalastusalukset ja Färsaarilla rekisteröidyt kalastusalukset saavat pyytää unionin vesillä saaliita tämän asetuksen liitteessä I vahvistettujen TACien rajoissa sekä tässä asetuksessa ja asetuksen (EY) N:o 1006/2008 III luvussa säädettyjen edellytysten mukaisesti.
40 artikla
Kalastusluvat
1. Unionin vesillä kalastavien kolmansien maiden alusten kalastuslupien enimmäismäärä vahvistetaan liitteessä VIII.
2. Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu TACit, paitsi jos saaliit on pyydetty kolmannen maan aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
41 artikla
Kiellot
1. Kolmansien maiden kalastusaluksia kielletään pyytämästä, pitämästä aluksella, jälleenlaivaamasta ja purkamasta seuraavia lajeja:
a)
jättiläishai (Cetorhinus maximus) ja valkohai (Carcharodon carcharias) unionin vesillä;
b)
merienkeli (Squatina squatina) unionin vesillä;
c)
silorausku (Dipturus batis), lajit (Dipturus cf. flossada ja Dipturus cf. intermedia) ICES-alueella IIa sekä ICES-suuralueilla III, IV, VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
d)
aaltorausku (Raja undulata) ICES-suuralueilla VI, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä ja pullonokkarausku (Raja alba) ICES-suuralueilla VI, VII, VIII, IX ja X sijaitsevilla unionin vesillä;
e)
sillihai (Lamna nasus) unionin vesillä;
f)
kitararauskut (Rhinobatidae) ICES-suuralueilla I, II, III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X ja XII sijaitsevilla unionin vesillä;
g)
paholaisrausku (Manta birostris) unionin vesillä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja lajeja ei saa vahingoittaa, jos ne saadaan sattumalta saaliiksi. Yksilöt on päästettävä heti takaisin mereen.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
42 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksella (EU) N:o 1380/2013 perustettu kalastus- ja vesiviljelyalan komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
43 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Sen 8 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä helmikuuta 2014.
Asetuksen 24, 25 ja 26 artiklassa vahvistettuja kalastusmahdollisuuksia koskevia säännöksiä ja CCAMLR-yleissopimusaluetta koskevia liitteitä I E ja V sovelletaan niissä mainituista päivistä alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä tammikuuta 2014.