KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 617/2014
af 3. juni 2014
om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for ethoxysulfuron, metsulfuron-methyl, nicosulfuron, prosulfuron, rimsulfuron, sulfosulfuron og thifensulfuron-methyl i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), artikel 18, stk. 1, litra b), og artikel 49, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er i bilag II og i del B i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for ethoxysulfuron, metsulfuron-methyl, prosulfuron, rimsulfuron, sulfosulfuron og thifensulfuron-methyl. Der er i del A i bilag III til nævnte forordning fastsat maksimalgrænseværdier for nicosulfuron.
(2)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for ethoxysulfuron (2). Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdien for ris, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdien for dette produkt fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 til bestemmelsesgrænseværdien. Denne maksimalgrænseværdi vil blive taget op til revision; revisionen vil tage hensyn til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(3)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for metsulfuron-methyl (3). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for korn af byg, havre, ris, rug og hvede. For visse produkter anbefalede autoriteten at hæve eller bevare de eksisterende maksimalgrænseværdier eller at fastsætte maksimalgrænseværdierne på det niveau, autoriteten har peget på. Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdien for hørfrø, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdien for dette produkt fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det eksisterende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. Denne maksimalgrænseværdi vil blive taget op til revision; revisionen vil tage hensyn til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(4)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 396/2005 afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for nicosulfuron (4). Autoritetens konklusion var, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for kernemajs og sukkermajs, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det gældende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. Disse maksimalgrænseværdier vil blive taget op til revision; revisionen vil tage hensyn til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(5)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for prosulfuron (5). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for sukkermajs, majs, hirse og durra. Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for byg og hvede (spelt og triticale), og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det gældende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. Disse maksimalgrænseværdier vil blive taget op til revision; revisionen vil tage hensyn til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(6)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for rimsulfuron (6). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for kartofler, tomater, sukkermajs, kernemajs og cikorierødder.
(7)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for sulfosulfuron (7). Den konkluderede, at der manglede oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdien for kartofler, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Maksimalgrænseværdien for kartofler bør fastsættes til bestemmelsesgrænseværdien eller til standardmaksimalgrænseværdien i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005. Autoriteten konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for korn af rug og hvede, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for korn af rug og hvede fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 til bestemmelsesgrænseværdien. Disse maksimalgrænseværdier vil blive taget op til revision; revisionen vil tage hensyn til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(8)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de gældende maksimalgrænseværdier for thifensulfuron-methyl (8). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for sojabønner, kernemajs, samt korn af byg, hirse, havre, rug, durra og hvede. For visse produkter anbefalede autoriteten at hæve eller bevare de eksisterende maksimalgrænseværdier eller at fastsætte maksimalgrænseværdierne på det niveau, autoriteten har peget på. Autoriteten konkluderede, at der manglede oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdien for hørfrø, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Maksimalgrænseværdien for hørfrø bør fastsættes til bestemmelsesgrænseværdien eller til standardmaksimalgrænseværdien i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005.
(9)
For så vidt angår vegetabilske og animalske produkter, for hvilke der hverken er indberettet relevante godkendelser eller importtolerancer på EU-plan, og hvor der ikke er nogen Codex-maksimalgrænseværdier, konkluderede autoriteten, at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Under hensyntagen til den nuværende videnskabelige og tekniske viden bør maksimalgrænseværdierne for disse produkter sættes til den specifikke bestemmelsesgrænseværdi eller til standardmaksimalgrænseværdien i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005.
(10)
Kommissionen har rådført sig med EU-referencelaboratorierne for restkoncentrationer af pesticider om behovet for at ændre visse bestemmelsesgrænseværdier. For en række stoffers vedkommende konkluderede laboratorierne, at den tekniske udvikling gør det nødvendigt at fastsætte specifikke bestemmelsesgrænseværdier for visse varer.
(11)
På baggrund af autoritetens begrundede udtalelser og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som der er ansøgt om, kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(12)
Unionens handelspartnere er gennem Verdenshandelsorganisationen blevet hørt om de nye maksimalgrænseværdier, og deres bemærkninger er taget i betragtning.
(13)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres.
(14)
Før de ændrede maksimalgrænseværdier træder i kraft, bør medlemsstaterne, tredjelande og fødevarevirksomhedsledere have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, som ændringen af maksimalgrænseværdierne medfører.
(15)
For at gøre det muligt, at produkter kan markedsføres, forarbejdes og forbruges normalt, bør der i forordningen fastsættes overgangsforanstaltninger for de produkter, der er produceret lovligt inden ændringen af maksimalgrænseværdierne, og for hvilke der foreligger data om, at der er opretholdt et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
(16)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II og III til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Forordning (EF) nr. 396/2005 finder stadig anvendelse i den ordlyd, den havde, før den blev ændret ved nærværende forordning, på produkter, der er produceret lovligt inden den 2. januar 2015.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 2. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. juni 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 617/2014,
annettu 3 päivänä kesäkuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II ja III muuttamisesta siltä osin kuin on kyse etoksisulfuronin, metsulfuronimetyylin, nikosulfuronin, prosulfuronin, rimsulfuronin, sulfosulfuronin ja tifensulfuronimetyylin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY (1) muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 49 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Etoksisulfuronin, metsulfuronimetyylin, rimsulfuronin, sulfosulfuronin ja tifensulfuronimetyylin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II sekä liitteessä III olevassa B osassa. Nikosulfuronin osalta jäämien enimmäismäärät vahvistettiin kyseisen asetuksen liitteessä III olevassa A osassa.
(2)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, antoi perustellun lausunnon etoksisulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä sen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti (2). Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla riisiä koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajille ei aiheudu vaaraa, jäämien enimmäismäärät olisi kyseisen tuotteen osalta vahvistettava tietylle määritysrajan tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseistä jäämien enimmäismäärää tarkastellaan uudelleen ja tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(3)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon metsulfuronimetyylin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä sen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti (3). Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista ohranjyvien, kauranjyvien, riisinjyvien, rukiinjyvien ja vehnänjyvien osalta. Se suositteli tiettyjen tuotteiden osalta jäämien voimassa olevien enimmäismäärien nostamista tai pitämistä ennallaan taikka jäämien enimmäismäärien vahvistamista elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla pellavansiemeniä koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajille ei aiheudu vaaraa, kyseistä tuotetta koskeva jäämien enimmäismäärä olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II voimassa olevalle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Kyseistä jäämien enimmäismäärää tarkastellaan uudelleen ja tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(4)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon nikosulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 (4) 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla jyvämaissia ja sokerimaissia koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajille ei aiheudu vaaraa, kyseisiä tuotteita koskevat jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II voimassa olevalle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen ja tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(5)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon prosulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä sen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti (5). Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista sokerimaissin, maissin, hirssin ja durran osalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla ohraa ja vehnää (speltti, ruisvehnä) koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajille ei aiheudu vaaraa, kyseisiä tuotteita koskevat jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II voimassa olevalle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen ja tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(6)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon rimsulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä sen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti (6). Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista perunoiden, tomaattien, sokerimaissin, jyvämaissin ja salaattisikurin osalta.
(7)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon sulfosulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä sen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti (7). Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että perunoita koskevista jäämien enimmäismääristä ei ollut saatavilla tietoja ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Perunoita koskeva jäämien enimmäismäärä olisi vahvistettava määritysrajan tasolle tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetun jäämien enimmäismäärän oletusarvon tasolle. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla rukiinjyviä ja vehnänjyviä koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajille ei aiheudu vaaraa, rukiinjyviä ja vehnänjyviä koskevat jäämien enimmäismäärät olisi kyseisen tuotteen osalta vahvistettava määritysrajan tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen ja tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(8)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon tifensulfuronimetyylin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä sen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti (8). Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista soijapavun, ohranjyvien, jyvämaissin, hirssinjyvien, kauranjyvien, rukiinjyvien ja jyvädurran osalta. Se suositteli tiettyjen tuotteiden osalta jäämien voimassa olevien enimmäismäärien nostamista tai pitämistä ennallaan taikka jäämien enimmäismäärien vahvistamista elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että pellavansiemeniä koskevista jäämien enimmäismääristä ei ollut saatavilla tietoja ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Pellavansiemeniä koskeva jäämien enimmäismäärä olisi vahvistettava määritysrajan tasolle tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetun jäämien enimmäismäärän oletusarvon tasolle.
(9)
Sellaisten kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden osalta, joille ei ole annettu lupia, joiden tuontia varten ei ole vahvistettu enimmäismääriä unionin tasolla ja joille ei ole vahvistettu enimmäismääriä Codex Alimentariuksessa, elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Nykyisen tieteellisen ja teknisen tietämyksen perusteella kyseisiä tuotteita koskevat jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava määritysrajan tasolle tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetun jäämien enimmäismäärän oletusarvon tasolle.
(10)
Komissio kuuli torjunta-ainejäämiä käsitteleviä Euroopan unionin vertailulaboratorioita tarpeesta mukauttaa tiettyjä määritysrajoja. Laboratoriot totesivat useiden aineiden osalta, että tekninen kehitys edellyttää erityisten määritysrajojen asettamista tietyille hyödykkeille.
(11)
Kun otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen perustellut lausunnot ja tarkasteltavana olevan asian kannalta merkitykselliset tekijät, asianmukaiset muutokset jäämien enimmäismääriin täyttävät asetuksen (EY) N:o 396/2005 14 artiklan 2 kohdan vaatimukset.
(12)
Unionin kauppakumppaneita on kuultu Maailman kauppajärjestön kautta uusista jäämien enimmäismääristä, ja niiden kannanotot on otettu huomioon.
(13)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 396/2005 olisi muutettava.
(14)
Olisi sallittava kohtuullinen siirtymäaika ennen muutettujen jäämien enimmäismäärien soveltamista, jotta jäsenvaltiot, kolmannet maat ja elintarvikealan toimijat voivat valmistautua jäämien enimmäismäärien muuttamisesta johtuviin uusiin vaatimuksiin.
(15)
Tuotteiden tavanomaisen kaupan pitämisen, jalostuksen ja kulutuksen mahdollistamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä sellaisia tuotteita koskevasta siirtymäjärjestelystä, jotka on tuotettu laillisesti ennen jäämien enimmäismäärien muuttamista ja joiden osalta kuluttajansuoja säilyy tietojen mukaan korkeatasoisena.
(16)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteet II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Asetusta (EY) N:o 396/2005, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista tällä asetuksella, sovelletaan edelleen tuotteisiin, jotka on tuotettu säännösten mukaisesti ennen 2 päivää tammikuuta 2015.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 2 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä kesäkuuta 2014.