KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 5. september 2013
om nationale gennemførelsesforanstaltninger vedrørende foreløbig gratistildeling af drivhusgasemissionskvoter i overensstemmelse med artikel 11, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF
(meddelt under nummer C(2013) 5666)
(EØS-relevant tekst)
(2013/448/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (1), særlig artikel 10a og 11, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Fra 2013 tildeles emissionskvoter som hovedregel til operatører af anlæg under anvendelsesområdet for EU's emissionshandelssystem ved auktionering. Dog vil berettigede operatører fortsat modtage gratis kvoter i perioden 2013-2020. Det antal kvoter, som hver operatør modtager, fastsættes på grundlag af de på EU-plan harmoniserede regler i direktiv 2003/87/EF og Kommissionens afgørelse 2011/278/EU (2).
(2)
Medlemsstaterne skulle senest den 30. september 2011 fremsende deres nationale gennemførelsesforanstaltninger til Kommissionen med en række obligatoriske oplysninger, herunder en liste over de anlæg på deres område, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF, og det foreløbige antal kvoter gratistildeling mellem 2013 og 2020, beregnet på grundlag af de på EU-plan harmoniserede regler.
(3)
Artikel 18 i akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (3) fastsætter de overgangsforanstaltninger, der finder anvendelse for så vidt angår Kroatien og er anført i bilag V til akten. I henhold til punkt 10 i bilag V skal Kroatien sikre, at operatørerne overholder direktiv 2003/87/EF i hele 2013. Ligeledes modtager operatørerne af berettigede anlæg gratistildelinger for hele 2013 for at gøre det muligt for dem fuldt ud at overholde EU's emissionshandelsordning og dets princip om årlig overvågning, rapportering og verifikation af emissioner og returnering af emissionskvoter. I overensstemmelse hermed har Kroatien fremsendt de nationale gennemførelsesforanstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF og artikel 15, stk. 1, i afgørelse 2011/278/EU.
(4)
For at sikre, at dataene er af høj kvalitet og sammenlignelige, har Kommissionen udarbejdet en elektronisk model til fremsendelse af de nationale gennemførelsesforanstaltninger. Alle medlemsstaterne har i dette eller et tilsvarende format fremsendt en liste over anlæg, en tabel med alle relevante oplysninger for hvert anlæg og en metoderapport, der beskriver den proces, som medlemsstaternes myndigheder har benyttet til at indsamle oplysningerne.
(5)
Da der er tale om en lang række oplysninger og data, har Kommissionen først undersøgt fuldstændigheden af alle de nationale gennemførelsesforanstaltninger. I de tilfælde, hvor Kommissionen har konstateret, at de fremsendte oplysninger var ufuldstændige, har den anmodet om yderligere oplysninger fra de berørte medlemsstater. Som svar på anmodningerne har de relevante myndigheder fremsendt yderligere oplysninger for at fuldstændiggøre de fremsendte nationale gennemførelsesforanstaltninger.
(6)
De nationale gennemførelsesforanstaltninger, herunder det foreløbige samlede antal emissionskvoter til gratistildeling mellem 2013 og 2020, er derefter evalueret ud fra kriterierne i direktiv 2003/87/EF, særlig artikel 10a, og afgørelse 2011/278/EU, idet der er taget hensyn til Kommissionens vejledende dokumenter til medlemsstaterne, som Udvalget for Klimaændringer godkendte den 14. april 2011. I de tilfælde, hvor det var relevant, er der taget hensyn til retningslinjerne for fortolkning af bilag I til direktiv 2003/87/EF.
(7)
For hver enkelt medlemsstat har Kommissionen udført en dybdegående overensstemmelsesvurdering af de nationale gennemførelsesforanstaltninger. Som led i denne omfattende vurdering analyserede Kommissionen sammenhængen mellem dataene indbyrdes og foreneligheden af dataene med de harmoniserede regler for tildeling. Først undersøgte Kommissionen anlæggenes opfyldelse af forudsætningerne for at komme i betragtning til gratistildeling, anlæggenes opdeling i delinstallationer samt deres afgrænsning. Kommissionen analyserede herefter, om de korrekte benchmarkværdier var anvendt til de relevante delinstallationer. I betragtning af, at afgørelse 2011/278/EU for produktbenchmarkede delinstallationer i princippet fastsætter et benchmark for hvert produkt, lagde Kommissionen særlig vægt på anvendelsen af benchmarkværdien for det slutprodukt, der fremstilles i overensstemmelse med produktdefinitionen og systemgrænserne i bilag I til afgørelse 2011/278/EU. Grundet den væsentlige indvirkning på tildelingerne analyserede Kommissionen nøje beregningen af anlæggenes historiske aktivitetsniveauer, tilfælde af væsentlige kapacitetsændringer i løbet af referenceperioden såvel som tilfælde, hvor anlæg er sat i drift i løbet af referenceperioden, beregningen af det foreløbige antal emissionskvoter til gratistildeling under hensyntagen til konverteringen mellem brændsel og elektricitet, status for carbon leakage samt varmeeksporten til private husstande. Yderligere statistiske analyser og rimelighedskontroller med brug af indikatorer som f.eks. foreslåede tildelinger som funktion af historisk aktivitetsniveau sammenlignet med benchmarkværdier eller historisk aktivitetsniveau sammenlignet med produktionskapaciteten bidrog til at identificere yderligere potentielle uregelmæssigheder i anvendelsen af de harmoniserede tildelingsregler.
(8)
På grundlag af resultaterne af denne vurdering har Kommissionen udført en detaljeret vurdering af anlæg, for hvilke der var identificeret potentielle uregelmæssigheder i anvendelsen af de harmoniserede tildelingsregler, idet Kommissionen bad de kompetente myndigheder i den berørte medlemsstat præcisere yderligere.
(9)
På baggrund af resultaterne af denne overensstemmelsesvurdering anser Kommissionen, at de nationale gennemførelsesforanstaltninger I Belgien, Bulgarien, Danmark, Estland, Irland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Cypern, Letland, Litauen, Luxembourg, Ungarn, Malta, Nederlandene, Østrig, Polen, Portugal, Rumænien, Slovenien, Slovakiet, Finland, Sverige og Det Forenede Kongerige er forenelige med direktiv 2003/87/EF og afgørelse 2011/278/EU. De anlæg, der er omfattet af disse medlemsstaters nationale gennemførelsesforanstaltninger, er fundet berettiget til gratistildelinger, og der er ikke påvist uoverensstemmelser hvad angår det foreløbige samlede antal emissionskvoter, som hver af disse medlemsstater har foreslået tildelt gratis.
(10)
På baggrund af resultaterne af vurderingen finder Kommissionen, at visse aspekter af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, som Tyskland og Tjekkiet har fremsendt, er uforenelige med kriterierne i direktiv 2003/87/EF og afgørelse 2011/278/EU, når der tages hensyn til Kommissionens vejledende dokumenter til medlemsstaterne, som blev godkendt af Udvalget for Klimaændringer den 14. april 2011.
(11)
Kommissionen bemærker, at Tyskland har foreslået at øge gratistildelingerne af emissionskvoter til syv anlæg, fordi landet mener at kunne undgå urimelige byrder derved. I overensstemmelse med artikel 10a i direktiv 2003/87/EF og afgørelse 2011/278/EU beregnes det foreløbige antal gratistildelinger, som fremsendes som en del af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, på grundlag af de på EU-plan harmoniserede regler. Afgørelse 2011/278/EU giver ikke mulighed for den justering, som Tyskland ønsker at foretage på grundlag af artikel 9, stk. 5, i den tyske lov om handel med kvoter for drivhusgasemissioner - TEHG af 28. juli 2011. Mens tildelingen af emissionskvoter var organiseret på nationalt plan indtil 2012, har lovgiveren med overlæg fastsat fuldt harmoniserede regler for gratistildeling til anlæg for 2013, således at alle anlæg behandles på samme måde. Enhver ensidig ændring af de foreløbige mængder til gratistildeling, som medlemsstaterne beregner på grundlag af afgørelse 2011/278/EU, vil underminere denne harmoniserede tilgang. Tyskland har ikke underbygget, at en tildeling til de pågældende anlæg beregnet på grundlag af afgørelse 2011/278/EU vil være åbenlyst uhensigtsmæssig, når der henses til målet om fuld harmonisering af tildelingerne. At tildele flere gratis kvoter til nogle anlæg vil fordreje eller true med at fordreje konkurrencen og have grænseoverskridende virkninger, da handlen i alle de sektorer, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF, finder sted over hele EU. På baggrund af princippet om lige behandling af anlæg under EU's emissionshandelssystem og af medlemsstaterne finder Kommissionen det derfor berettiget at rejse indsigelse mod det foreløbige antal gratistildelinger til visse anlæg, som er omfattet af de tyske nationale gennemførelsesforanstaltninger og anført i punkt A i bilag I.
(12)
Kommissionen finder, at de nationale gennemførelsesforanstaltninger, som Tyskland har foreslået, også er i strid med afgørelse 2011/278/EU, fordi anvendelsen af produktbenchmarket for varmt metal i de tilfælde, der er anført i punkt B i bilag I til afgørelsen, ikke er forenelig med de relevante regler. I denne henseende bemærker Kommissionen, at der i de tyske nationale gennemførelsesforanstaltninger i tilfælde af stålproduktion i oxygenkonvertere, hvor varmt metal fra højovne ikke raffineres til stål inden for samme anlæg, men eksporteres til videre forarbejdning, ikke tildeles gratis emissionskvoter til operatøren af anlægget med højovnen til fremstillingen af det varme metal. I stedet gives gratistildelingen til det anlæg, hvor stålfremstillingen finder sted.
(13)
Kommissionen bemærker, at der med henblik på tildeling af emissionskvoter og under hensyntagen til produktdefinitionerne og produktionsprocessernes kompleksitet er fastsat sådanne produktbenchmark i afgørelse 2011/278/EU, at produktionsdata kan verificeres og produktbenchmarkene anvendes ensartet i hele EU. Ved anvendelsen af produktbenchmarkene deles anlæggene op i delinstallationer, idet en produktbenchmarket delinstallation defineres som input, output og dertil hørende emissioner i forbindelse med produktionen af et produkt, som der er fastlagt et benchmark for i bilag I til afgørelse 2011/278/EU. Benchmark bliver således fastsat for produkter og ikke for processer. Følgelig er der udviklet et benchmark for varmt metal, idet produktet defineres som flydende jern, kulstofmættet, til videre forarbejdning. Til trods for, at konvertere ligger inden for de systemgrænser for benchmarket for varmt metal, som er fastsat i bilag I til afgørelse 2011/278/EU, kan medlemsstaterne ikke se bort fra, at tildelingerne bør finde sted for produktionen af et givet produkt. Denne betragtning underbygges af, at benchmarkværdierne skulle omfatte alle produktionsrelaterede direkte emissioner. Dog er det primært produktionen af varmt metal i højovne, der forårsager emissioner, hvorimod emissionerne fra processen med at raffinere det varme metal til stål i oxygenkonverteren er forholdsvis lave. Benchmarkværdien ville derfor være meget lavere, hvis den også omfattede anlæg, der importerer varmt metal og raffinerer det til stål i en oxygenkonverter. På baggrund af den almindelige tildelingsordning, som er indført ved afgørelse 2011/278/EU, særlig med hensyn til reglerne vedrørende væsentlige kapacitetsændringer, kan den tildeling, som Tyskland foreslår, ikke anses for forenelig. Kommissionen finder derfor, at på grund af mangel på en tilsvarende delinstallation, som ville gøre det muligt at fastlægge tildelingen i overensstemmelse med artikel 10 i afgørelse 2011/278/EU, kan anlæg, der importerer varmt metal til videre forarbejdning, ikke anses for at være berettigede til at modtage gratistildelinger for mængden af importeret varmt metal på grundlag af benchmarket for varmt metal. Kommissionen gør derfor indsigelse mod de foreløbige samlede årlige gratistildelte mængder, der foreslås for de anlæg, der er anført i punkt B i bilag I til denne afgørelse.
(14)
Hvad angår den anvendelse af benchmarket for varmt metal i de nationale gennemførelsesforanstaltninger, som Tjekkiet har foreslået, bemærker Kommissionen, at tildelingen til det anlæg, der er anført under punkt C med identifikatoren CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M, ikke svarer til værdien af benchmarket for varmt metal ganget med det relevante produktrelaterede historiske aktivitetsniveau som fremsendt i de nationale gennemførelsesforanstaltninger, og den er derfor ikke i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, litra a) i afgørelse 2011/278/EU. Kommissionen gør derfor indsigelse mod tildelingen til dette anlæg, medmindre fejlen rettes. Kommissionen bemærker desuden, at der i tildelingen til det anlæg, der er anført under punkt C med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05, er medregnet processer, som ligger inden for systemgrænserne for benchmarket for varmt metal. Anlægget producerer imidlertid ikke varmt metal, men importerer det. Da anlægget med identifikatoren CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05 ikke producerer varmt metal, og der derfor mangler den dertil svarende produktbenchmarkede delinstallation, som ville gøre det muligt at fastsætte tildelingen i overensstemmelse med artikel 10 i afgørelse 2011/278/EU, er den foreslåede tildeling ikke forenelig med tildelingsreglerne og kan give anledning til dobbelttælling. Kommissionen gør derfor indsigelse mod tildelingen til de anlæg, der er anført i punkt C i bilag I til denne afgørelse.
(15)
Kommissionen bemærker, at de anlæg, der er anført i punkt D i bilag I til denne afgørelse, modtager tildeling på grundlag af en procesemissionsdelinstallation til produktionen af zink i højovn og relaterede processer. I denne henseende bemærker Kommissionen, at de emissioner, der er omfattet af procesemissionsdelinstallationen, allerede er omfattet af den produktbenchmarkede delinstallation for varmt metal, på grundlag af hvilken et af anlæggene også modtager tildeling, og emissionerne tælles således dobbelt. Den produktbenchmarkede delinstallation for varmt metal omfatter tydeligvis input, output og dertil hørende emissioner i forbindelse med produktionen af varmt metal i højovn og alle relaterede processer som fastsat i bilag I til afgørelse 2011/278/EU, herunder slaggebehandling. De nationale gennemførelsesforanstaltninger, som Tyskland har foreslået, er derfor i strid med artikel 10, stk. 8, i afgørelse 2011/278/EU og med forpligtelsen til at undgå dobbelttælling af emissioner, fordi visse emissioner tælles med to gange i tildelingen til disse anlæg. Kommissionen gør derfor indsigelse mod tildelingen til disse anlæg på grundlag af en procesemissionsdelinstallation til produktion af zink i højovne og relaterede processer.
(16)
Kommissionen bemærker også, at listen over anlæg i de tyske nationale gennemførelsesforanstaltninger er ufuldstændig og derfor i strid med artikel 11, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF. Listen omfatter ikke anlæg, der producerer polymerer, særlig S-PVC og E-PVC, og vinylchloridmonomer (VCM), med angivelse af de mængder, som det er hensigten at tildele hvert af disse anlæg på Tysklands område, på hvilket direktivet finder anvendelse og som der henvises til i afsnit 5.1 i Kommissionens vejledning om fortolkningen af bilag I til direktiv 2003/87/EF, som Udvalget for Klimaændringer godkendte den 18. marts 2010. I denne henseende er Kommissionen bekendt med det synspunkt, som Tyskland har fremsat, at produktionen af polymerer, særlig S-PVC og E-PVC, og VCM, ikke er omfattet af bilag I til direktiv 2003/87/EF. Kommissionen finder, at polymerer, herunder S-PVC og E-PVC, og VCM opfylder definitionen for den pågældende aktivitet (produktion af organiske kemikalier) i bilag I til direktiv 2003/87/EF. Følgelig er der i tæt samarbejde med medlemsstaterne og de berørte industrisektorer fastsat produktbenchmark for S-PVC, E-PVC og VCM som anført i bilag I til afgørelse 2011/278/EU.
(17)
Kommissionen bemærker, at den kendsgerning, at den tyske liste over anlæg er ufuldstændig, har uønskede virkninger for tildelingen på grundlag af varmebenchmarket delinstallation til de anlæg, der er anført i punkt E i bilag I til denne afgørelse, som eksporterer varme til anlæg, der producerer organiske kemikalier. Mens kun eksport af varme til et andet anlæg eller en anden enhed, som ikke er omfattet af direktiv 2003/87/EF, giver anledning til gratistildelingen på grundlag af varmebenchmarket delinstallation, medregnes der i de tyske nationale gennemførelsesforanstaltninger eksport af varme til anlæg, der udfører aktiviteter, som falder ind under anvendelsesområdet for direktiv 2003/87/EF, i tildelingen til de anlæg, der er anført i punkt E i bilag I til denne afgørelse. Følgelig er de foreslåede tildelinger til anlæggene i punkt E i bilag I ikke forenelige med tildelingsreglerne. Kommissionen gør derfor indsigelse mod tildelingen til de anlæg, der er anført i punkt E i bilag I til denne afgørelse.
(18)
I overensstemmelse med artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF har Kommissionen ved afgørelse 2010/634/EU (4) offentliggjort den absolutte EU-kvotemængde for perioden 2013-2020. I denne henseende er den mængde, der beregnes i henhold til artikel 9 i direktiv 2003/87/EF baseret på den samlede mængde kvoter, som medlemsstaterne har udstedt i overensstemmelse med Kommissionens afgørelser om deres nationale tildelingsplaner for perioden 2008-2012. Efter afslutningen på handelsperioden 2008-2012 er yderligere oplysninger og mere nøjagtige data imidlertid blevet tilgængelige for Kommissionen, særlig hvad angår mængden af kvoter udstedt til nytilkomne fra medlemsstaternes reserver til nytilkomne og brugen af kvoterne i medlemsstaternes reserver til fælles gennemførelsesprojekter, som er etableret i henhold til artikel 3 i Kommissionens beslutning 2006/780/EF (5). Desuden skal der, for så vidt angår tilpasningen af den samlede EU-kvotemængde i henhold til artikel 9a i direktiv 2003/87/EF, særlig stk. 1 og 4, tages hensyn til de seneste videnskabelige data vedrørende drivhusgassernes globale opvarmningspotentiale, Kommissionens afgørelse C(2011) 3798 og C (2012) 497 vedrørende accept af Italiens og Det Forenede Kongeriges ensidige medtagelse af yderligere drivhusgasser og aktiviteter i henhold til artikel 24 i direktiv 2003/87/EF såvel som Tysklands, Det Forenede Kongeriges, Frankrigs, Nederlandenes, Spaniens, Slovenien og Italiens udelukkelse af anlæg med ringe emissioner fra EU's emissionshandelssystem i henhold til artikel 27 i direktiv 2003/87/EF.
(19)
Derudover bør der i den absolutte EU-kvotemængde tages hensyn til Kroatiens tiltrædelse af Den Europæiske Union såvel som udvidelsen af EU's emissionskvotehandelssystem til at omfatte EØS-EFTA-staterne. I henhold til punkt 8 i bilag III til akten om Republikken Kroatiens tiltrædelsesvilkår samt om tilpasning af traktaten om Den Europæiske Union, traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab forhøjes den kvotemængde, der beregnes i henhold til artikel 9 i direktiv 2003/87/EF, som følge af Kroatiens tiltrædelse med den mængde kvoter, som Kroatien auktionerer i henhold til artikel 10, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF. Indarbejdningen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/29/EF (6) og afgørelse 2011/278/EU som ændret ved Kommissionens afgørelse 2011/745/EU (7) i EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 152/2012 (8) indebærer en forøgelse af den samlede kvotemængde i EU's emissionshandelssystem som helhed under artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF. Der er derfor behov for at tage hensyn til de relevante tal, som EØS-EFTA-staterne har fremsendt, i del A i tillægget til det nævnte direktiv i EØS-aftalen.
(20)
Afgørelse 2010/634/EU bør derfor ændres.
(21)
I 2014 og de efterfølgende år nedsættes den samlede kvotemængde, som er fastsat for 2013 på grundlag af artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF, med en lineær faktor på 1,74 % fra 2010 og udgør 38 264 246 kvoter.
(22)
Artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF begrænser den maksimale årlige kvotemængde, som danner grundlag for beregningen af gratistildelingerne til anlæg, der ikke er omfattet af artikel 10a, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF. Denne begrænsning er sammensat af de to elementer, som er omhandlet i artikel 10a, stk. 5, litra a) og b), i direktiv 2003/87/EF, og som begge er fastsat af Kommissionen på grundlag af de mængder, der er fastsat i henhold til artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF, data, der er offentligt tilgængelige i EU-registret, og oplysninger, der er fremsendt af medlemsstaterne, navnlig med hensyn til andelen af emissioner fra elproducerende anlæg og andre anlæg, der ikke er berettigede til de gratistildelinger, er omhandlet i artikel 10a, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF, såvel som verificerede emissioner i perioden 2005-2007 fra anlæg, der kun er omfattet af EU's emissionshandelssystem fra 2013 under hensyntagen til de seneste foreliggende videnskabelige data med hensyn til drivhusgassernes globale opvarmningspotentiale.
(23)
Den grænse, der fastsættes i artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF må ikke overskrides, og dette sikres ved at anvende en årlig tværsektoriel korrektionsfaktor, som om nødvendigt på en ensartet måde mindsker antallet af gratis kvoter for alle anlæg, der er berettiget til gratistildeling. Medlemsstaterne skal tage hensyn til denne faktor, når de på grundlag af de foreløbige tildelinger og denne afgørelse træffer beslutning om de endelige årlige tildelinger til anlæggene. Artikel 15, stk. 3, i afgørelse 2011/278/EU kræver, at Kommissionen fastlægger den tværsektorielle korrektionsfaktor ved at sammenligne summen af det foreløbige samlede årlige antal gratistildelte kvoter, som medlemsstaterne har fremsendt, med den grænse, der er fastsat ved artikel 10a, stk. 5, efter fremgangsmåden i artikel 15, stk. 3, i afgørelse 2011/278/EU.
(24)
Efter at direktiv 2009/29/EF er indarbejdet i EØS-aftalen ved Det Blandede EØS-Udvalgs afgørelse nr. 152/2012, skal den begrænsning, der er fastsat i artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, de harmoniserede tildelingsregler og de tværsektorielle korrektionsfaktorer anvendes i EØS-EFTA-landene. Der er derfor behov for at tage hensyn til de foreløbige årlige mængder gratistildelte kvoter for perioden 2013-2020, som er fastsat ved EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse af 10. juli 2013 vedrørende Islands, Norges og Liehtensteins nationale gennemførelsesforanstaltninger.
(25)
Den grænse, der er fastsat ved artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, er 809 315 756 kvoter i 2013. For at beregne denne grænse indsamlede Kommissionen først oplysninger fra medlemsstaterne og EØS-EFTA-landene om, hvorvidt deres anlæg kunne betragtes som et elproducerende anlæg eller andet anlæg omfattet af artikel 10a, stk. 3, i direktiv 2003/87/EF. Kommissionen bestemte herefter den brøkdel af emissionerne for perioden 2005-2007, der hidrørte fra anlæg, som ikke var omfattet af den nævnte bestemmelse, men som var omfattet af EU's emissionshandelssystem i perioden 2008-2012. Kommissionen anvendte den brøkdel af 34,78289436 % på det antal, der var bestemt på grundlag af artikel 9 i direktiv 2003/87/EF (1 976 784 044 kvoter). Til resultatet af denne beregning lagde Kommissionen 121 733 050 kvoter på grundlag af de gennemsnitlige årlige verificerede emissioner i perioden 2005-2007 fra relevante anlæg, idet der blev taget hensyn til EU's emissionshandelssystems reviderede anvendelsesområde fra 2013. Hertil anvendte Kommissionen oplysninger fremsendt af medlemsstaterne og EØS-EFTA-landene til tilpasningen af loftet. I tilfælde, hvor de årlige verificerede emissioner for perioden 2005-2007 ikke var tilgængelige, ekstrapolerede Kommissionen, i det omfang det var muligt, de relevante emissionstal fra senere års verificerede emissioner ved at anvende faktoren på 1,74 % i modsat retning. Kommissionen hørte medlemsstaternes myndigheder og modtog deres bekræftelse af, at oplysninger og data kunne anvendes til dette formål. Den grænse, der er fastsat ved artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, sammenlignet med summen af de foreløbige årlige gratistildelte kvoter uden anvendelse af de faktorer, der er nævnt i bilag VI til afgørelse 2011/278/EU, giver den årlige tværsektorielle korrektionsfaktor i bilag II til denne afgørelse.
(26)
Da denne afgørelse giver bedre overblik over antallet af kvoter, der vil blive tildelt gratis, er Kommissionen bedre i stand til at foretage et skøn over de kvotemængder, der skal auktioneres i overensstemmelse med artikel 10, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF. Under hensyntagen til den grænse, der er fastsat ved artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF, tildelingen til varmeproduktion i henhold til artikel 10a, stk. 4, i nedenstående tabel og omfanget af reserven for nytilkomne vurderer Kommissionen, at mængden af kvoter, der skal auktioneres i perioden 2013-2020 udgør 8 176 193 157.
(27)
Nedenstående tabel viser den årlige tildeling til varmeproduktion i henhold til artikel 10a, stk. 4, i direktiv 2003/87/EF.
År
Gratistildeling i henhold til artikel 10a, stk. 4, i direktiv 2003/87/EF
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Medlemsstaterne bør på baggrund af de nationale gennemførelsesforanstaltninger, den tværsektorielle korrektionsfaktor og den lineære faktor nu fastlægge det endelige årlige antal gratistildelte emissionskvoter for hvert år fra 2013 til 2020. Det endelige årlige antal gratis emissionskvoter bør fastlægges i overensstemmelse med denne afgørelse, direktiv 2003/87/EF, afgørelse 2011/278/EU og andre relevante bestemmelser i EU-lovgivningen. Ligeledes bør EØS-EFTA-staterne fastlægge det endelige årlige antal gratistildelte mængde kvoter for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU for anlæg på deres område på grundlag af deres nationale gennemførelsesforanstaltninger, den tværsektorielle korrektionsfaktor og den lineære faktor.
(29)
Kommissionen finder, at gratistildeling af kvoter til anlæg, der er omfattet af EU's emissionshandelssystem, på grundlag af de på EU-plan harmoniserede regler ikke giver en selektiv økonomisk fordel til virksomheder med potentiale for at fordreje konkurrencen og påvirke handlen inden for EU. Medlemsstaterne har ifølge EU-lovgivningen pligt til at tildele de gratis kvoter og kan ikke vælge i stedet at auktionere de pågældende mængder. Medlemsstaternes beslutninger om tildeling af gratis kvoter kan derfor ikke anses for at indebære statsstøtte efter artikel 107 og 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
KAPITEL 1
NATIONALE GENNEMFØRELSESFORANSTALTNINGER
Artikel 1
1. Optagelsen af de anlæg, der er anført i bilag I til denne afgørelse, på listen over anlæg, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF, og som er fremsendt til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 11, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, og de tilsvarende foreløbige samlede årlige emissionskvoter, der tildeles gratis til disse anlæg, afvises.
2. Der gøres ikke indsigelse, hvis en medlemsstat ændrer det foreløbige samlede årlige antal emissionskvoter, der er fremsendt for de anlæg på medlemsstatens område, som er omfattet af de lister, der henvises til i stk. 1, og som er anført i punkt A i bilag I til denne afgørelse, før medlemsstaten fastlægger det endelige samlede årlige antal for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU, for så vidt som ændringen består i at udelukke enhver forøgelse af tildeling, som ikke er hjemlet i nævnte afgørelse.
Der gøres ikke indsigelse, hvis en medlemsstat ændrer det foreløbige samlede årlige antal emissionskvoter, der tildeles gratis til de anlæg på medlemsstatens område, som er omfattet af de lister, der henvises til i stk. 1, og som er anført i punkt B i bilag I til denne afgørelse, før medlemsstaten fastlægger det endelige samlede årlige antal for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU, for så vidt som ændringen består i at udelukke enhver tildeling på grundlag af benchmarket for varmt metal til anlæg, der importerer varmt metal som defineret i bilag I til afgørelse 2011/278/EU til videre bearbejdning. Hvis dette fører til en forøgelse af det foreløbige samlede årlige antal emissionskvoter for et anlæg, der producerer varmt metal til et anlæg, der er anført i punkt B i bilag I til denne afgørelse, gøres der ingen indvendinger, hvis den berørte medlemsstat ændrer den foreløbige samlede årlige mængde tilsvarende for det anlæg, der producerer og eksporterer varmt metal.
Der gøres ikke indsigelse, hvis en medlemsstat ændrer det foreløbige samlede årlige antal emissionskvoter, der tildeles gratis til de anlæg på medlemsstatens område, som er omfattet af de lister, der henvises til i stk. 1, og som er anført i punkt C i bilag I til denne afgørelse, før medlemsstaten fastlægger det endelige samlede årlige antal for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU, for så vidt som ændringen består i at bringe tildelingen i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, litra a), i afgørelse 2011/278/EU og udelukker enhver tildeling til processer, der er omfattet af systemgrænserne for produktbenchmarket for varmt metal som defineret i bilag I til afgørelse 2011/278/EU, til et anlæg, der ikke producerer, men importerer varmt metal, hvis dette ellers ville have ført til dobbelttælling.
Der gøres ikke indsigelse, hvis en medlemsstat ændrer det foreløbige samlede årlige antal emissionskvoter, der tildeles gratis til de anlæg på medlemsstatens område, som er omfattet af de lister, der henvises til i stk. 1, og som er anført i punkt D i bilag I til denne afgørelse, før medlemsstaten fastlægger det endelige samlede årlige antal for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU, for så vidt som ændringen består i at udelukke enhver tildeling på grundlag af en procesemissionsdelinstallation til produktion af zink i højovne og relaterede processer. Hvor dette fører til en forøgelse af den foreløbige tildeling under benchmarket brændsel eller varme for en delinstallation i et anlæg med en højovn, som er anført i punkt D i bilag I til denne afgørelse, gøres der ingen indvendinger, hvis den berørte medlemsstat ændrer anlæggets foreløbige samlede årlige mængde tilsvarende.
Der gøres ingen indvendinger, hvis en medlemsstat ændrer det foreløbige samlede årlige antal emissionskvoter, der tildeles til de anlæg på medlemsstatens område, som er omfattet af de lister, der henvises til i stk. 1, og som er anført i punkt E i bilag I til denne afgørelse, før medlemsstaten fastlægger det endelige samlede årlige antal for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU, for så vidt som ændringen består i at udelukke enhver tildeling til varme, der eksporteres til anlæg, der producerer polymerer, såsom S-PVC og E-PVC, og VCM.
3. Enhver ændring som omhandlet i stk. 2 meddeles til Kommissionen snarest muligt, og en medlemsstat må ikke fastlægge det endelige samlede årlige antal for hvert år fra 2013 til 2020 i overensstemmelse med artikel 10, stk. 9, i afgørelse 2011/278/EU, før der er foretaget acceptable ændringer.
Artikel 2
Uanset artikel 1 gøres der ikke indsigelse, for så vidt angår de lister over anlæg, der er omfattet af direktiv 2003/87/EF, som medlemsstaterne har fremsendt i henhold til artikel 11, stk. 1, i direktiv 2003/87/EF, og det tilsvarende foreløbige samlede årlige antal gratistildelte emissionskvoter til disse anlæg.
KAPITEL II
SAMLET MÆNGDE KVOTER
Artikel 3
Artikel 1 i afgørelse 2010/634/EU affattes således:
»Artikel 1
På grundlag af artikel 9 og 9a i direktiv 2003/87/EF er den samlede kvotemængde, der skal udstedes fra 2013 og frem og årligt mindskes lineært i henhold til artikel 9 i direktiv 2003/87/EF, 2 084 301 856 kvoter.«
KAPITEL III
TVÆRSEKTORIEL KORREKTIONSFAKTOR
Artikel 4
Den ensartede tværsektorielle korrektionsfaktor, der er omhandlet i artikel 10a, stk. 5, i direktiv 2003/87/EF og fastsat i overensstemmelse med artikel 15, stk. 3, i afgørelse 2011/278/EU, er anført i bilag II til denne afgørelse.
Artikel 5
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 5. september 2013.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 5 päivänä syyskuuta 2013,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 3 kohdan mukaisista kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä päästöoikeuksien jakamiseksi maksutta siirtymäaikana
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 5666)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2013/448/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (1) ja erityisesti sen 10 a ja 11 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Huutokauppa on vuodesta 2013 alkaen ensisijainen tapa jakaa päästöoikeuksia unionin päästökauppajärjestelmän soveltamisalaan kuuluvien laitosten toiminnanharjoittajille. Edellytykset täyttävät toiminnanharjoittajat saavat kuitenkin edelleen maksutta jaettavia päästöoikeuksia vuosien 2013 ja 2020 välisenä aikana. Kunkin toiminnanharjoittajan saamien päästöoikeuksien määrä perustuu unionin laajuisiin yhdenmukaistettuihin sääntöihin, jotka esitetään direktiivissä 2003/87/EY ja komission päätöksessä 2011/278/EU (2).
(2)
Jäsenvaltioiden oli toimitettava komissiolle 30 päivään syyskuuta 2011 mennessä kansalliset täytäntööpanotoimenpiteet, joihin sisältyy muiden pakollisten tietojen lisäksi luettelo jäsenvaltion alueella toimivista, direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvista laitoksista sekä vuosien 2013 ja 2020 välisenä aikana maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustava määrä, joka lasketaan unionin laajuisten yhdenmukaistettujen sääntöjen perusteella.
(3)
Kroatian tasavallan liittymisehdoista ja mukautuksista Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen, Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimukseen tehdyn asiakirjan (3) 18 artiklassa määrätään siitä, että Kroatian osalta sovelletaan kyseisen asiakirjan liitteessä V lueteltuja toimenpiteitä. Kyseisessä liitteessä V olevan 10 kohdan nojalla Kroatian on varmistettava, että toiminnanharjoittajat noudattavat direktiiviä 2003/87/EY koko vuoden 2013 ajan. Lisäksi edellytykset täyttävien laitosten toiminnanharjoittajat saavat maksutta jaettavia päästöoikeuksia koko vuodeksi 2013, jotta ne voivat kaikilta osin noudattaa EU:n päästökauppajärjestelmää ja sen periaatteita päästöjen vuosittaisesta tarkkailusta, raportoinnista ja todentamisesta sekä päästöoikeuksien palauttamisesta. Kroatia toimitti siten kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet komissiolle direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 1 kohdan ja päätöksen 2011/278/EU 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(4)
Tietojen laadun ja vertailtavuuden varmistamiseksi komissio on toimittanut sähköisen mallin kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden ilmoittamista varten. Kaikki jäsenvaltiot toimittivat tämän tai samankaltaisen mallin mukaisesti luettelon laitoksista, taulukon kaikista kutakin laitosta koskevista merkittävistä tiedoista sekä menetelmiä koskevan raportin, jossa esitetään jäsenvaltioiden viranomaisten suorittama tietojen keräysprosessi.
(5)
Koska jäsenvaltiot toimittivat runsaasti erilaisia tietoja, komissio analysoi ensimmäiseksi kaikkien täytäntöönpanotoimenpiteiden kattavuuden. Tapauksissa, jossa komissio totesi, että toimitetuissa tiedoissa oli puutteita, se pyysi kyseessä olevilta jäsenvaltioilta lisätietoja. Vastauksena näihin pyyntöihin asiasta vastaavat viranomaiset toimittivat relevantteja lisätietoja toimitettujen kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden täydentämiseksi.
(6)
Kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet, jotka sisältävät vuosina 2013-2020 maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat vuosittaiset kokonaismäärät, on arvioitu direktiivin 2003/87/EY, erityisesti sen 10 a artiklan, sekä päätöksen 2011/278/EU sisältämien kriteerien perusteella ottaen huomioon komission jäsenvaltioille tarkoittamat ohjeasiakirjat, jotka ilmastonmuutoskomitea vahvisti 14 päivänä huhtikuuta 2011. Tarvittaessa on otettu huomioon ohjeet direktiivin 2003/87/EY liitteen I tulkinnasta.
(7)
Komissio suoritti perusteellisen sääntöjen noudattamista koskevan arvioinnin kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä kussakin jäsenvaltiossa erikseen. Osana tätä kattavaa arviointia komissio analysoi sekä tietojen sisäistä johdonmukaisuutta että tietojen johdonmukaisuutta yhdenmukaisten jakosääntöjen kanssa. Komissio tarkasteli ensimmäiseksi laitosten edellytyksiä päästöoikeuksien ilmaisjaolle, laitosten jakamista laitosten osiksi ja niiden rajoja. Tämän jälkeen komissio analysoi, onko laitosten osiin sovellettu asianmukaisia vertailuarvoja. Kun otetaan huomioon, että päätöksessä 2011/278/EU asetetaan tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluvia laitoksen osia varten periaatteessa yksi vertailuarvo kutakin tuotetta varten, komissio kiinnitti erityistä huomiota vertailuarvon soveltamiseen lopputuotteeseen, joka on tuotettu päätöksen 2011/278/EU liitteessä I esitettyjen tuotteiden määritelmien ja järjestelmän rajojen mukaisesti. Kun otetaan lisäksi huomioon tämän merkittävä vaikutus päästöoikeuksien jakamiseen, komissio analysoi yksityiskohtaisesti laitosten historiallisen tuotantotason, kapasiteetin merkittävät muutokset viiteajanjaksona sekä tapaukset, joissa laitokset aloittivat toimintansa viiteajanjaksona, maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavan määrän laskennan ottaen huomioon polttoaineen ja sähkön vaihdettavuuden, hiilivuototilanteen sekä lämmön viennin yksityistalouksille. Tilastolliset lisäanalyysit ja luotettavuuden arvioinnit, joissa käytetään indikaattoreina esimerkiksi ehdotettua päästöoikeuksien jakoa historiallista tuotantotasoa kohti verrattuna vertailuarvoihin tai historiallista tuotantotasoa verrattuna tuotantokapasiteettiin, auttoivat tunnistamaan muita mahdollisia sääntöjenvastaisuuksia yhdenmukaistettujen jakosääntöjen soveltamisessa.
(8)
Kyseisen arvioinnin perusteella komissio teki yksityiskohtaisen arvioinnin laitoksista, joissa havaittiin mahdollisia sääntöjenvastaisuuksia yhdenmukaisten jakosääntöjen soveltamisessa, ja pyysi selvennystä kyseessä olevien jäsenvaltioiden toimivaltaisilta viranomaisilta.
(9)
Sääntöjen noudattamista koskevan arvioinnin tulosten perusteella komissio katsoo, että Belgian, Bulgarian, Tanskan, Viron, Irlannin, Kreikan, Espanjan, Ranskan, Kroatian, Italian, Kyproksen, Latvian, Liettuan, Luxemburgin, Unkarin, Maltan, Alankomaiden, Itävallan, Puolan, Portugalin, Romanian, Slovenian, Slovakian, Suomen, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan täytäntöönpanotoimenpiteet ovat direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen 2011/278/EU mukaisia. Näiden jäsenvaltioiden täytäntöönpanotoimenpiteisiin sisältyvien laitosten on katsottu täyttävän ilmaisjaon edellytykset eikä niissä ole havaittu epäjohdonmukaisuuksia, jotka liittyisivät näiden jäsenvaltioiden ehdottamiin maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustaviin vuosittaisiin kokonaismääriin.
(10)
Sen sijaan komissio katsoo arvioinnin tulosten perusteella, että tietyt näkökohdat Tšekin ja Saksan toimittamissa kansallisissa täytäntöönpanotoimenpiteissä eivät ole yhteensopivia direktiivin 2003/87/EY ja päätöksen 2011/278/EU sisältämien kriteerien kanssa, kun otetaan huomioon komission jäsenvaltioille osoittamat ohjeasiakirjat, jotka ilmastonmuutoskomitea vahvisti 14 päivänä huhtikuuta 2011.
(11)
Komissio toteaa Saksan ehdottaneen, että seitsemälle laitokselle jaetaan enemmän päästöoikeuksia maksutta, koska näin vältettäisiin kohtuutonta rasitusta. Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan ja päätöksen 2011/278/EU mukaisesti kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden osana toimitettavat maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat määrät lasketaan yhdenmukaistettujen unionin laajuisten sääntöjen perusteella. Päätöksessä 2011/278/EU ei säädetä mukautuksesta, jonka Saksa haluaisi tehdä päästökauppaa koskevan Saksan lain (TEHG, 28.7.2011) 9 §:n 5 momentin perusteella. Vuoteen 2012 päästöoikeuksien ilmaisjako järjestettiin kansallisesti. Vuoden 2013 jälkeistä aikaa varten lainsäätäjä antoi tarkoituksellisesti täysin yhdenmukaistetut säännöt päästöoikeuksien jakamisesta maksutta laitoksille, jotta kaikkia laitoksia kohdellaan samalla tavoin. Mahdolliset yksipuoliset muutokset maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustaviin määriin, jotka jäsenvaltiot laskevat päätöksen 2011/278/EU perusteella, heikentäisivät tätä yhdenmukaista lähestymistapaa. Saksa ei ole osoittanut, että päätöksen 2011/278/EU mukaisesti kyseisille laitoksille lasketut päästöoikeuksien jaettavat määrät olisivat selvästi epäasianmukaisia, kun otetaan huomioon tavoite päästöoikeuksien jakamisen täydestä yhdenmukaistamisesta. Suuremman päästöoikeusmäärän osoittaminen ilmaiseksi joillekin laitoksille vääristäisi tai uhkaisi vääristää kilpailua. Lisäksi tällä olisi rajojen yli ulottuvia vaikutuksia, kun otetaan huomioon unionin laajuinen kauppa kaikilla direktiivin 2003/87/EY kattamilla aloilla. Kun otetaan huomioon periaate laitosten yhdenmukaisesta kohtelusta EU:n päästökauppajärjestelmässä sekä jäsenvaltioiden yhdenmukaisesta kohtelusta, komissio katsoo, että on syytä vastustaa maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavia määriä, jotka sisältyvät Saksan kansallisiin täytäntöönpanotoimenpiteisiin ja jotka luetellaan liitteessä I olevassa A kohdassa.
(12)
Komissio katsoo, että Saksan ehdottamat täytäntöönpanotoimenpiteet ovat vastoin päätöstä 2011/278/EU, koska tuotteen vertailuarvon soveltaminen kuumaan metalliin tämän päätöksen liitteessä I olevassa B kohdassa luetelluissa tapauksissa ei ole asiaa koskevien sääntöjen mukaista. Tämän osalta komissio katsoo, että Saksan täytäntöönpanotoimenpiteissä mainituissa tapauksissa, joissa kyseessä ovat tavallista happipuhalluskonvertteria (BOF) hyödyntävät teräksenvalmistusprosessit ja joissa kuumaa metallia masuuneista ei jalosteta metalliksi samassa laitoksessa, vaan se viedään muualle jatkokäsittelyä varten, päästöoikeuksia ei jaeta maksutta sellaisen laitoksen toiminnanharjoittajalle, jossa käytetään masuunia kuumametallin tuotantoon. Tämän sijasta päästöoikeuksia jaetaan maksutta laitokseen, jossa teräs jalostetaan.
(13)
Komissio toteaa, että päästöoikeuksien jakamista varten päätöksessä 2011/278/EU on määritetty tuotteiden vertailuarvot, joissa on otettu huomioon tuotteiden määritelmät ja tuotantoprosessien monimutkaisuus, mikä mahdollistaa tuotantotietojen todentamisen sekä tuotteiden vertailuarvojen yhdenmukaisen soveltamisen eri puolilla unionia. Tuotteiden vertailuarvojen soveltamista varten laitokset jaetaan laitosten osiin. Tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan määritellään olevan ne panokset, tuotokset ja niihin liittyvät päästöt, jotka liittyvät sellaisen tuotteen tuotantoon, jolle on asetettu vertailuarvo päätöksen 2011/278/EU liitteessä I. Vertailuarvoja asetetaan siten tuotteille eikä prosesseille. Näin ollen vertailuarvo on laadittu kuumalle metallille, ja tuote on määritelty hiilikyllästetyksi nestemäiseksi raudaksi jatkojalostusta varten. Vaikka päätöksen 2011/278/EU liitteessä I asetetut järjestelmän rajat kuuman metallin vertailuarvolle sisältävät happipuhalluskonvertterin (BOF), jäsenvaltiot eivät voi jättää huomiotta sitä, että päästöoikeuksien jaon olisi tapahduttava tietyn tuotteen tuotantoa varten. Tätä kantaa vahvistaa se, että vertailuarvojen olisi katettava kaikki tuotantoon liittyvät suorat päästöt. Päästöt aiheutuvat kuitenkin pääasiassa kuuman metallin tuotannosta masuunissa, kun taas prosessista kuuman metallin jalostamiseksi teräkseksi happipuhalluskonvertterissa (BOF) aiheutuu suhteellisen vähän päästöjä. Näin ollen vertailuarvo olisi huomattavasti alhaisempi, jos se kattaisi myös laitokset, jotka tuovat kuumaa metallia ja jalostavat sen teräkseksi happipuhalluskonvertterissa (BOF). Kun lisäksi otetaan huomioon koko päätöksellä 2011/278/EU perustettu yleinen jakojärjestelmä ja erityisesti merkittäviä kapasiteetin muutoksia koskevat säännöt, Saksan ehdottamaa jakoa ei voida katsoa sääntöjenmukaiseksi. Komissio katsoo näin ollen, että mikäli ei ole vastaavaa laitoksen osaa, jonka perusteella jako voitaisiin määrittää päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan mukaisesti, laitosten, jotka tuovat kuumaa metallia jatkokäsittelyä varten, ei voida katsoa täyttävän edellytyksiä maksuttomien päästöoikeuden saamiselle kuuman metallin vertailuarvon perusteella tuodun kuuman metallin määrää varten. Komissio vastustaa sen vuoksi ehdotettuja maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavia määriä laitoksille, jotka luetellaan tämän päätöksen liitteessä I olevassa B kohdassa.
(14)
Mitä tulee kuuman metallin vertailuarvon soveltamiseen siten kuin Tšekki sitä ehdottaa, komissio toteaa, että päästöoikeuksien jakaminen C kohdassa mainitulle laitokselle, jonka tunnus on CZ-existing-CZ-73-CZ-0134-11/M, ei vastaa kuuman metallin vertailuarvoa kerrottuna kyseiseen tuotteeseen liittyvällä, kansallisissa täytäntöönpanotoimenpiteissä ilmoitetulla historiallisella tuotantotasolla, ja näin ollen se ei ole päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaista. Komissio vastustaa sen vuoksi tälle laitokselle osoitettua jakoa, ellei tätä virhettä korjata. Lisäksi komissio toteaa, että päästöoikeuksien jaossa kohdassa C mainitulle laitokselle, jonka tunnus on CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05, otetaan huomioon prosessit, jotka kuuluvat kuuman metallin vertailuarvon järjestelmän rajojen piiriin. Laitos ei kuitenkaan tuota vaan tuo kuumaa metallia. Koska laitoksessa, jonka tunnus on CZ-existing-CZ-52-CZ-0102-05, ei tuoteta kuumaa metallia, ja sen vuoksi siltä puuttuu vastaava tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluva laitoksen osa, jonka perusteella päästöoikeuksien jako voitaisiin määrittää päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan mukaisesti, ehdotetun jaon ei katsota vastaavan jakosääntöjä ja se voi aiheuttaa kaksinkertaista laskentaa. Komissio vastustaa näin ollen päästöoikeuksien jakoa tämän päätöksen liitteen I kohdassa C luetelluille laitoksille.
(15)
Komissio toteaa, että päästöoikeuksien jako tämän päätöksen liitteessä I olevassa D kohdassa tarkoitetuille laitoksille perustuu prosessipäästöjen piiriin kuuluvaan laitoksen osaan masuunissa tapahtuvaa sinkintuotantoa ja siihen liittyviä prosesseja varten. Tältä osin komissio toteaa, että prosessipäästöjen piiriin kuuluvan laitoksen osan päästöt kuuluvat jo kuumametallin tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan piiriin. Yhdelle laitoksista jaetaan jo päästöoikeuksia tämän perusteella, ja näin ollen ne lasketaan kahdesti. Kuuman metallin tuotteen vertailuarvon piiriin kuuluva laitoksen osa kattaa selkeästi ne panokset, tuotokset ja niihin liittyvät päästöt, jotka liittyvät kuumametallin tuotantoon masuunissa ja kaikkiin tähän liittyviin prosesseihin (mukaan lukien kuonankäsittely) siten kuin ne esitetään päätöksen 2011/278/EU liitteessä I. Saksan ehdottamat kansalliset täytäntöönpanotoimenpiteet ovat siten vastoin päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 8 kohtaa ja velvoitetta välttää päästöjen kaksinkertaista laskemista, koska tietyt päästöt lasketaan kahdesti näille laitoksille osoitetussa päästöjen jaossa. Komissio vastustaa näin ollen näille laitoksille osoitettua päästöoikeuksien jakoa, jossa perusteena on prosessipäästöjen piiriin kuuluva laitoksen osa masuunissa tapahtuvaa sinkin tuotantoa ja siihen liittyviä prosesseja varten.
(16)
Komissio toteaa myös, että Saksan täytäntöönpanotoimenpiteissä esitetty luettelo laitoksista on puutteellinen ja siten vastoin direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 1 kohtaa. Luettelossa ei ole polymeerejä, erityisesti S-PVC:tä ja E-PVC:tä sekä vinyyliklori-dimonomeeriä (VCM), tuottavia laitoksia eikä suunniteltuja päästöoikeuksien määriä, jotka on tarkoitus jakaa kullekin näistä Saksan alueella sijaitsevalle laitokselle; tässä viitataan polymeereihin, joihin direktiiviä sovelletaan ja jotka mainitaan direktiivin 2003/87/EY liitteen I tulkintaa koskevissa komission ohjeissa, jotka ilmastonmuutoskomitea vahvisti 18 päivänä maaliskuuta 2010. Tämän osalta komissio on tietoinen Saksan esittämästä lausunnosta, jonka mukaan polymeerien, erityisesti S-PVC:n ja E-PVC:n sekä VCM:n, tuotanto ei kuulu direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan. Komissio katsoo, että polymeerit, myös S-PVC ja E-PVC sekä VCM, vastaavat direktiivin 2003/87/EY liitteessä I olevaa kyseessä olevan toiminnon (suurissa erissä tuotettavien orgaanisen kemiankemikaalien tuotanto) määritelmää. Näin olleen PVC:lle, E-PVC:lle ja VCM:lle johdettiin läheisessä yhteistyössä jäsenvaltioiden ja kyseessä olevien teollisuuden alojen kanssa vastaavat tuotteiden vertailuarvot, jotka esitetään päätöksen 2011/278/EU liitteessä I.
(17)
Komissio toteaa, että Saksan luettelon puutteellisuudella on epätoivottuja vaikutuksia päästöoikeuksien jakoon lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan perusteella tämän päätöksen liitteen I kohdassa E luetelluille laitoksille, jotka vievät lämpöä suurissa erissä tuotettavia orgaanisen kemian kemikaaleja tuottaviin laitoksiin. Koska ainoastaan lämmön vienti sellaiseen laitokseen tai muuhun yksikköön, joka ei kuulu direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan, antaa aihetta ilmaisjakoon lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan perusteella, Saksan täytäntöönpanotoimenpiteissä lämmön vienti laitoksiin, jotka harjoittavat direktiivin 2003/87/EY liitteen I soveltamisalaan kuuluvia toimintoja, otetaan huomioon päästöoikeuksien jaossa tämän päätöksen liitteessä I olevassa E kohdassa luetelluille laitoksille. Näin ollen ehdotettu jako liitteessä I olevassa E kohdassa luetelluille laitoksille ei ole jakosääntöjen mukaista. Komissio vastustaa näin ollen päästöoikeuksien jakoa tämän päätöksen liitteen I kohdassa E luetelluille laitoksille.
(18)
Direktiivin 2003/87/EY 9 ja 9 a artiklan mukaisesti komissio julkaisi päätöksessä 2010/634/EU (4) päästöoikeuksien koko unionin absoluuttisen lukumäärän ajalle 2013-2020. Tältä osin direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan mukaisesti huomioon otettu määrä perustuu niiden päästöoikeuksien kokonaismäärään, jotka jäsenvaltiot ovat myöntäneet kauden 2008-2012 kansallisia jakosuunnitelmia koskevien komission päätösten mukaisesti. Kuitenkin päästökauppakauden 2008-2012 jälkeen komission tietoon on tullut uutta ja tarkempaa tietoa erityisesti uusille osallistujille jäsenvaltioiden uusien osallistujien varannosta myönnettyjen päästöoikeuksien määrästä sekä siitä, miten päästöoikeuksia on käytetty jäsenvaltioiden yhteistoteutushankkeiden päästöoikeusreservissä, joka perustettiin komission päätöksen 2006/780/EY (5) 3 artiklan nojalla. Mitä tulee direktiivin 2003/87/EY 9 a artiklan ja erityisesti sen 1 ja 4 kohdan mukaisen päästöoikeuksien koko unionin absoluuttisen lukumäärän mukauttamiseen, olisi lisäksi otettava huomioon tuoreimmat tieteelliset tiedot kasvihuonekaasujen lämmitysvaikutuksesta, komission päätökset C(2011) 3798 ja C(2012) 497 Italian ja Yhdistyneen kuningaskunnan toteuttamasta muiden kasvihuonekaasujen ja toimintojen yksipuolisesta sisällyttämisestä päästökauppajärjestelmään direktiivin 2003/87/EY 24 artiklan mukaisesti sekä se, että Alankomaat, Espanja, Italia, Ranska, Saksa, Slovenia ja Yhdistynyt kuningaskunta ovat jättäneet vähän päästöjä aiheuttavat laitokset EU:n päästökauppajärjestelmän ulkopuolelle direktiivin 2003/87/EY 27 artiklan nojalla.
(19)
Päästöoikeuksien koko unionin absoluuttisessa lukumäärässä olisi myös otettava huomioon Kroatian liittyminen Euroopan unioniin sekä EU:n päästökauppajärjestelmän laajeneminen ETA:n EFTA-valtioihin. Kroatian tasavallan liittymisehdoista sekä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen mukautuksista tehdyn asiakirjan liitteessä III olevan 8 kohdan nojalla unionin laajuista päästöoikeuksien määrää korotetaan Kroatian liittymisen johdosta sillä päästöoikeuksien määrällä, jonka Kroatia huutokauppaa direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 1 kohdan nojalla. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/29/EY (6) sekä päätös 2011/278/EU, sellaisena kuin se on muutettuna komission päätöksellä 2011/745/EU (7), on sisällytetty Euroopan talousalueesta (ETA) tehtyyn sopimukseen ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 152/2012 (8), EU:n päästökauppaoikeuksien kokonaismäärä kasvaa direktiivin 2003/87/EY 9 ja 9 a artiklan mukaisesti. Tämän vuoksi ETA-sopimuksessa on tarpeen ottaa huomioon mainitun direktiivin lisäyksessä olevassa A osassa olevat ETA:n EFTA-valtioiden esittämät olennaiset numerotiedot.
(20)
Päätöstä 2010/634/EU olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.
(21)
Vuonna 2014 ja kunakin sitä seuraavana vuonna direktiivin 2003/87/EY 9 ja 9 a artiklan perusteella vuotta 2013 varten määritettyjen päästöoikeuksien kokonaismäärää vähennetään 1,74 prosentin lineaarisella kertoimella verrattuna vuoteen 2010, minkä seurauksena päästöoikeuksien määrä on 38 264 246.
(22)
Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa rajoitetaan päästöoikeuksien vuosittaista enimmäismäärää, joka on perusta maksutta jaettavien päästöoikeuksien laskemiselle muille kuin direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluville laitoksille. Enimmäismäärää rajoitetaan direktiivin 2003/87/EY 10 a kohdan 5 kohdan a ja b alakohdassa mainitulla kahdella tekijällä. Komissio on määrittänyt ne käyttäen perusteena direktiivin 2003/87/EY 9 ja 9 a artiklan mukaisesti määritettyjä määriä, unionin rekisterissä julkisesti saatavilla olevia tietoja ja jäsenvaltioiden toimittamia tietoja. Erityisesti on otettu huomioon sähköntuottajien ja muiden laitosten, joille ei direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 3 kohdan nojalla voida jakaa maksutta päästöoikeuksia, päästöjen osuus, sekä todennetut päästöt kaudella 2005-2007 laitoksista, jotka ovat kuuluneet EU:n päästökauppajärjestelmään vasta vuodesta 2013 alkaen, mikäli nämä tiedot ovat käytettävissä, ottaen huomioon tuoreimmat tieteelliset tiedot kasvihuonekaasujen lämmitysvaikutuksesta.
(23)
Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa asetettua enimmäismäärää ei voida ylittää, ja tämä varmistetaan soveltamalla monialaista korjauskerrointa, jolla tarvittaessa vähennetään yhdenmukaisella tavalla maksutta jaettavien päästöoikeuksien määrää kaikilta laitoksilta, joille päästöoikeuksia voidaan jakaa maksutta. Jäsenvaltioiden on otettava huomioon tämä kerroin päättäessään alustavan jaon perusteista ja tämä päätös päättäessään laitoksille jaettavien päästöoikeuksien lopullisista vuosittaisista määristä. Päätöksen 2011/278/EU 15 artiklan 3 kohdassa edellytetään, että komissio määrittää yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen. Se määritetään vertaamalla jäsenvaltioiden toimittamaa maksutta jaettavien päästöoikeuksien vuosittaisten alustavien kokonaismäärien summaa 10 a artiklan 5 kohdan perusteella asetettuun enimmäismäärään tavalla, joka esitetään päätöksen 2011/278/EU 15 artiklan 3 kohdassa.
(24)
Koska direktiivi 2009/29/EY on sisällytetty Euroopan talousalueesta (ETA) tehtyyn sopimukseen ETA:n sekakomitean päätöksellä N:o 152/2012, direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa tarkoitettua enimmäismäärää, yhdenmukaisia jakosääntöjä ja yhtenäistä monialaista korjauskerrointa sovelletaan ETA:n EFTA-valtioissa. Tämän vuoksi on tarpeen ottaa huomioon vuosina 2013-2020 maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat vuosittaiset määrät, jotka on vahvistettu EFTAn valvontaviranomaisen Islannin, Norjan ja Liechtensteinin kansallisista täytäntöönpanotoimenpiteistä 10 päivänä heinäkuuta 2013 tekemillä päätöksillä.
(25)
Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa asetettu päästöoikeuksien enimmäismäärä vuonna 2013 on 809 315 756. Tämän enimmäismäärän johtamiseksi komissio keräsi ensiksi jäsenvaltioilta ja ETA:n EFTA-valtioilta tiedot siitä, voidaanko laitoksia pitää sähköntuottajana tai muuna direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 3 kohdan soveltamisalaan kuuluvana laitoksena. Tämän jälkeen komissio määritti, mikä oli vuosina 2005-2007 päästöjen osuus niistä laitoksista, jotka eivät kuuluneet tämän säännöksen soveltamisalaan, mutta jotka kuuluivat EU:n päästökauppajärjestelmään kaudella 2008-2012. Tämän jälkeen komissio sovelsi tätä 34,78289436 prosentin osuutta direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan perusteella määritettyyn määrään (1 976 784 044 päästöoikeutta). Tämän laskennan seurauksena komissio lisäsi 121 733 050 päästöoikeutta. Tämä perustui kaudella 2005-2007 todennettuihin keskimääräisiin vuosittaisiin päästöihin niistä laitoksista, jotka kuuluvat EU:n päästökauppajärjestelmän tarkistetun soveltamisalan piiriin vuodesta 2013 alkaen. Tämän osalta komissio käytti jäsenvaltioiden ja ETA:n EFTA-valtioiden toimittamia tietoja päästökaton mukauttamiseen. Tapauksissa, joissa käytettävissä ei ollut kauden 2005-2007 todennettuja vuosittaisia päästöjä, komissio ekstrapoloi mahdollisuuksien mukaan relevantit päästöluvut myöhempien vuosien todennetuista päästöistä soveltamalla 1,74 prosentin kerrointa käänteiseen suuntaan. Komissio pyysi ja sai tätä koskevia tietoja jäsenvaltioiden viranomaisilta. Tämän päätöksen liitteessä II vahvistettu vuosittainen yhtenäinen monialainen korjauskerroin saadaan vertaamalla direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa asetettua enimmäismäärää maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavien vuotuisten määrien summaan siten, ettei sovelleta päätöksen 2011/278/EU liitteessä VI esitettyjä kertoimia.
(26)
Koska niiden päästöoikeuksien määrästä, jotka jaetaan maksutta tämän päätöksen perusteella, on saatu parempi yleiskuva, komissio voi paremmin arvioida direktiivin 2003/87/EY 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti huutokaupattavien päästöoikeuksien määrän. Kun otetaan huomioon direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa asetettu enimmäismäärä, 10 a artiklan 4 kohdan mukainen lämmöntuotantoa koskeva päästöoikeuksien jako, joka esitetään jäljempänä olevassa taulukossa, sekä uusien osallistujien varannon koko, komissio arvioi, että kaudella 2013-2020 huutokaupattavien päästöoikeuksien määrä on 8 176 193 157.
(27)
Seuraavassa taulukossa esitetään direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 4 kohdan mukaisesti lämmöntuotantoon jaettavien päästöoikeuksien määrä:
Vuosi
Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 4 kohdan mukainen ilmaisjako
2013
104 326 872
2014
93 819 860
2015
84 216 053
2016
75 513 746
2017
67 735 206
2018
60 673 411
2019
54 076 655
2020
47 798 754
(28)
Jäsenvaltioiden olisi kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden, yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen ja lineaarisen kertoimen perusteella määritettävä maksutta jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset määrät kullekin vuodelle kaudella 2013-2020. Jäsenvaltioiden olisi määritettävä maksutta jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset määrät tämän päätöksen, direktiivin 2003/87/EY, päätöksen 2011/278/EU ja muiden asiaa koskevien unionin lainsäädännön säännösten mukaisesti. Lisäksi ETA:n EFTA-valtioiden olisi määritettävä alueellaan sijaitseville laitoksille päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti kunakin vuonna kaudella 2013-2020 maksutta jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset määrät kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteidensä, yhtenäisen monialaisen korjauskertoimen ja lineaarisen kertoimen perusteella.
(29)
Komissio katsoo, ettei päästöoikeuksien jakaminen maksutta EU:n päästöoikeusjärjestelmän soveltamisalaan kuuluville laitoksille unionin laajuisten yhdenmukaisten sääntöjen perusteella anna yrityksille valikoivaa taloudellista etua, joka olisi omiaan vääristämään kilpailua ja vaikuttamaan kauppaan unionin sisällä. Jäsenvaltiot ovat unionin lainsäädännön mukaan velvollisia jakamaan päästöoikeuksia maksutta, eivätkä ne voi valita kyseisten määrien huutokauppaamista sen sijaan. Jäsenvaltioiden päätöksiin päästöoikeuksien jakamisesta maksutta ei sen vuoksi voida katsoa liittyvän valtiontukea Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklassa tarkoitetussa merkityksessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
I LUKU
KANSALLISET TÄYTÄNTÖÖNPANOTOIMENPITEET
1 artikla
1. Hylätään tämän päätöksen liitteessä I lueteltujen laitosten sisällyttäminen niiden direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien laitosten luetteloihin, jotka on toimitettu komissiolle direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sekä vastaavat näille laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavat vuosittaiset kokonaismäärät.
2. Vastalauseita ei esitetä, mikäli jäsenvaltio muuttaa toimitettuja päästöoikeuksien alustavia vuosittaisia kokonaismääriä niiden sen alueella sijaitsevien laitosten osalta, jotka sisältyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin luetteloihin ja jotka luetellaan tämän päätöksen liitteessä I olevassa A kohdassa, ennen kuin määritetään kunakin vuonna kaudella 2013-2020 jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset kokonaismäärät päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti siltä osin kuin muutoksen seurauksena ei tapahdu jaettavien päästöoikeuksien lisäystä, josta ei säädetä kyseisessä päätöksessä.
Vastalauseita ei esitetä, mikäli jäsenvaltio muuttaa maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavia vuosittaisia kokonaismääriä niiden sen alueella sijaitsevien laitosten osalta, jotka sisältyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin luetteloihin ja jotka luetellaan tämän päätöksen liitteessä I olevassa B kohdassa, ennen kuin määritetään kunakin vuonna kaudella 2013-2020 jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset kokonaismäärät päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti, siltä osin kuin muutoksen seurauksena ei jaeta päästöoikeuksia kuuman metallin vertailuarvon perusteella laitoksille, jotka tuovat kuumaa metallia, sellaisena kun se määritellään päätöksen 2011/278/EU liitteessä I, jatkokäsittelyä varten. Mikäli seurauksena on päästöoikeuksien alustavien vuosittaisten kokonaismäärien lisäys laitoksessa, joka tuottaa kuumaa metallia ja vie sitä tämän päätöksen liitteessä I olevassa B kohdassa lueteltuun laitokseen, vastalauseita ei esitetä, mikäli kyseessä oleva jäsenvaltio muuttaa vastaavasti päästöoikeuksien alustavia vuosittaisia kokonaismääriä tämän kuumaa metallia tuottavan ja vievän laitoksen osalta.
Vastalauseita ei esitetä, mikäli jäsenvaltio muuttaa maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavia vuosittaisia kokonaismääriä niiden alueellaan sijaitsevien laitosten osalta, jotka sisältyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin luetteloihin ja jotka luetellaan tämän päätöksen liitteessä I olevassa C kohdassa, ennen kuin määritetään kunakin vuonna kaudella 2013-2020 jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset määrät päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti siltä osin kuin muutoksella saatetaan päästöoikeuksien jako päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaiseksi ja sen seurauksena ei jaeta päästöoikeuksia sellaisia prosesseja varten, jotka kuuluvat kuumametallin vertailuarvon järjestelmän rajojen, sellaisena kuin ne on määritelty päätöksen 2011/278/EU liitteessä I, piiriin, laitokselle, joka ei tuota vaan tuo kuumaa metallia, kun tällainen muutoin johtaisi kaksinkertaiseen laskentaan.
Vastalauseita ei esitetä, mikäli jäsenvaltio muuttaa maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavia vuosittaisia kokonaismääriä niiden alueellaan sijaitsevien laitosten osalta, jotka sisältyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin luetteloihin ja jotka luetellaan tämän päätöksen liitteessä I olevassa D kohdassa, ennen kuin määritetään kunakin vuonna kaudella 2013-2020 jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset kokonaismäärät päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti, siltä osin kuin muutoksen seurauksena ei jaeta päästöoikeuksia prosessipäästöjen piiriin kuuluvan laitoksen osan perusteella masuunissa tapahtuvaa sinkintuotantoa ja siihen liittyviä prosesseja varten. Mikäli seurauksena on päästöoikeuksien alustavan jaon lisäys lämmön vertailuarvon piiriin kuuluvan laitoksen osan perusteella laitoksessa, jossa käytetään masuunia ja joka mainitaan tämän päätöksen liitteen I kohdassa D, vastalauseita ei esitetä, mikäli kyseessä oleva jäsenvaltio muuttaa vastaavasti tämän laitoksen päästöoikeuksien alustavaa vuosittaista kokonaismäärää.
Vastalauseita ei esitetä, mikäli jäsenvaltio muuttaa maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavia vuosittaisia kokonaismääriä niiden alueellaan sijaitsevien laitosten osalta, jotka sisältyvät 1 kohdassa tarkoitettuihin luetteloihin ja jotka luetellaan tämän päätöksen liitteessä I olevassa E kohdassa, ennen kuin määritetään kunakin vuonna kaudella 2013-2020 jaettavien päästöoikeuksien lopulliset vuosittaiset kokonaismäärät päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti, siltä osin kuin muutoksen seurauksena ei jaeta päästöoikeuksia lämmölle, jota viedään polymeerejä, kuten S-PVC:tä ja E-PVC:tä sekä VCM:ä, tuottaviin laitoksiin.
3. Kaikki 2 kohdassa tarkoitetut muutokset on ilmoitettava komissiolle mahdollisimman pian, eikä jäsenvaltio saa määrittää kunakin vuonna kaudella 2013-2020 jaettavien päästöoikeuksien lopullisia vuosittaisia kokonaismääriä päätöksen 2011/278/EU 10 artiklan 9 kohdan mukaisesti, ennen kuin hyväksyttävät muutokset on tehty.
2 artikla
Vastalauseita ei esitetä direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien laitosten luetteloista, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet direktiivin 2003/87/EY 11 artiklan 1 kohdan mukaisesti, sekä vastaavista näille laitoksille maksutta jaettavien päästöoikeuksien alustavista vuosittaisista kokonaismääristä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 artiklan soveltamista.
II LUKU
PÄÄSTÖOIKEUKSIEN KOKONAISMÄÄRÄ
3 artikla
Korvataan päätöksen 2010/634/EU 1 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Direktiivin 2003/87/EY 9 ja 9 a artiklan perusteella vuodesta 2013 alkaen myönnettävien ja vuosittain direktiivin 2003/87/EY 9 artiklan mukaisesti lineaarisesti vähennettävien päästöoikeuksien kokonaismäärä on 2 084 301 856 päästöoikeutta.”
III LUKU
YHTENÄINEN MONIALAINEN KORJAUSKERROIN
4 artikla
Direktiivin 2003/87/EY 10 a artiklan 5 kohdassa tarkoitettu ja päätöksen 2011/278/EU 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti määritetty yhtenäinen monialainen korjauskerroin esitetään tämän päätöksen liitteessä II.
5 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 5 päivänä syyskuuta 2013.