KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 148/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for de minimumsoplysninger, der skal indberettes til transaktionsregistre
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 9, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Af fleksibilitetshensyn bør en modpart kunne delegere indberetning af en aftale til den anden modpart eller til en tredjepart. Modparter bør også kunne aftale at delegere indberetning til en fælles tredjepartsenhed, herunder en central modpart (CCP), således at denne indgiver en enkelt indberetning indeholdende den relevante tabel til transaktionsregistret. I så fald og for at sikre datakvaliteten bør det i indberetningen angives, at den foretages på vegne af begge modparter og indeholder det fuldstændige sæt oplysninger, der ville være blevet indberettet, hvis aftalen var blevet indberettet særskilt.
(2)
For at undgå uoverensstemmelser i de fælles datatabeller bør hver modpart i en derivataftale sikre, at der er enighed om de fælles data, der indberettes, mellem begge parter i handelen. Hvis modparterne indberetter til forskellige transaktionsregistre, vil en entydig handelsidentifikator gøre det lettere at sammenholde oplysningerne.
(3)
For at undgå dobbeltindberetning og for at begrænse indberetningsbyrden, når en modpart eller CCP indberetter på vegne af begge modparter, bør modparten eller CCP'en kunne sende en enkelt indberetning til transaktionsregistret indeholdende de relevante oplysninger.
(4)
Værdiansættelse af derivataftaler er en forudsætning for, at reguleringsmyndighederne kan udføre deres opgaver, særlig når det drejer sig om finansiel stabilitet. Værdien af en aftale efter marking-to-market-princippet eller efter marking-to-model-princippet giver oplysning om fortegnet for og størrelsen af de med aftalen forbundne eksponeringer og supplerer oplysningerne om den oprindelige i aftalen angivne værdi.
(5)
For at sikre behørig overvågning af eksponeringerne er det vigtigt at have oplysninger om sikkerhedsstillelsen i forbindelse med en bestemt aftale. Med henblik herpå bør modparter, der anvender sikkerhedsstillelse for deres transaktioner, indberette sådanne oplysninger om sikkerhedsstillelsen på transaktionsbasis. Hvis sikkerhedsstillelsen beregnes på grundlag af nettopositioner opgjort ud fra et sæt aftaler og derfor ikke stilles på transaktionsbasis men på porteføljebasis, bør modparterne kunne indberette porteføljen under anvendelse af en entydig kode eller et entydigt nummereringssystem fastsat af modparten. Denne entydige kode bør angive den specifikke portefølje, vedrørende hvilken der udveksles sikkerhedsstillelse, hvis modparten har mere end én portefølje, og bør også sikre, at en derivataftale kan sammenknyttes med en bestemt portefølje, vedrørende hvilken der er stillet sikkerhed.
(6)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) har fremsendt til Kommissionen, og den afspejler den vigtige rolle, som transaktionsregistre spiller for at forbedre markedsgennemsigtigheden over for offentligheden og reguleringsmyndighederne, idet de oplysninger, der skal indberettes til, indsamles af og stilles til rådighed af transaktionsregistre, afhænger af derivatklassen og handelens art.
(7)
ESMA har hørt de relevante myndigheder og medlemmerne af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) før forelæggelsen af dette udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som denne forordning er baseret på. I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 af 24. november 2010 om oprettelse af en europæisk tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) (3) har ESMA også afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i nævnte forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Oplysninger, der skal være indeholdt i indberetninger i henhold til artikel 9, stk. 1 og 3, i forordning (EU) nr. 648/2012
1. Indberetninger til transaktionsregistre skal indeholde:
a)
de oplysninger, der er fastsat i tabel 1 i bilaget, vedrørende modparterne i en aftale
b)
de oplysninger, der er fastsat i tabel 2 i bilaget, vedrørende den derivataftale, der er indgået mellem de to modparter.
2. I stk. 1 forstås ved »indgå en aftale« at »foretage transaktioner«, jf. artikel 25, stk. 3, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (4).
3. Hvis der foretages en samlet indberetning på vegne af begge modparter, skal den indeholde de oplysninger, der er fastsat i tabel 1 i bilaget vedrørende begge modparter. De i tabel 2 i bilaget fastsatte oplysninger skal kun indberettes én gang.
4. Hvis der foretages en samlet indberetning på vegne af begge modparter, skal dette anføres i indberetningen, jf. felt 9 i tabel 1 i bilaget.
5. Hvis en modpart indberetter oplysninger om en aftale til et transaktionsregister på vegne af den anden modpart, eller hvis en tredjepartsenhed indberetter en aftale til et transaktionsregister på vegne af en eller begge modparter, skal de indberettede oplysninger være lige så fuldstændige, som hvis aftalerne var blevet indberettet til transaktionsregistret af hver modpart særskilt.
6. Hvis en derivataftale har kendetegn, der er karakteristiske for mere end ét underliggende aktiv, jf. tabel 2 i bilaget, skal det i indberetningen angives, hvilken aktivklasse modparterne er enige om ligner aftalen mest, før der foretages indberetning til et transaktionsregister.
Artikel 2
Clearede handler
1. Hvis en indgået aftale efterfølgende cleares af en CCP, skal clearingen indberettes som en ændring af den indgåede aftale.
2. Hvis en aftale indgås på en markedsplads og cleares af en CCP, således at en modpart ikke er klar over den anden modparts identitet, skal den indberettende modpart angive den pågældende CCP som sin modpart.
Artikel 3
Indberetning af eksponeringer
1. Oplysningerne om sikkerhedsstillelse i tabel 1 i bilaget skal omfatte al sikkerhedsstillelse, der er stillet.
2. Hvis en modpart ikke stiller sikkerhed på transaktionsbasis, skal modparterne til et transaktionsregister indberette sikkerhedsstillelse, der er stillet, på porteføljebasis.
3. Hvis sikkerhedsstillelsen i tilknytning til en aftale indberettes på porteføljebasis, skal den indberettende modpart til transaktionsregistret indberette en identifikationskode for den portefølje af sikkerhedsstillelse, der er stillet til den anden modpart i tilknytning til den indberettede aftale.
4. Ikke-finansielle modparter, undtagen dem, der er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, skal ikke indberette sikkerhedsstillelse og værdiansættelse efter marking-to-market-princippet eller efter marking-to-model-princippet vedrørende de aftaler, der er omhandlet i tabel 1 i bilaget.
5. For aftaler, der cleares af en CCP, skal værdiansættelser efter marking-to-market-princippet kun indgives af CCP'en.
Artikel 4
Indberetningslog
Ændringer til de oplysninger, der er registreret i transaktionsregistre, skal gemmes i en log, der identificerer den eller de personer, der anmodede om ændringen, herunder i givet fald transaktionsregistret selv, årsagen eller årsagerne til ændringerne, en dato og et tidsstempel samt en klar beskrivelse af ændringerne, herunder det gamle og nye indhold af de relevante oplysninger, jf. felt 58 og 59 i tabel 2 i bilaget.
Artikel 5
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 148/2013,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2012,
OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä kauppatietorekistereihin ilmoitettavien tietojen vähimmäisyksityiskohtia koskevien teknisten sääntelystandardien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (2) ja erityisesti sen 9 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jotta voitaisiin toimia joustavasti, vastapuolen olisi voitava antaa sopimuksesta ilmoittaminen toisen vastapuolen tai kolmannen osapuolen tehtäväksi. Vastapuolten olisi myös voitava sopia, että ne antavat ilmoittamisen tehtäväksi yhteiselle kolmannelle yhteisölle, mukaan lukien keskusvastapuoli, joka antaa kauppatietorekisteriin yhden ilmoituksen, mukaan lukien asianomainen kenttiä koskeva taulukko. Tämän vuoksi ja tietojen laadun varmistamiseksi ilmoituksessa olisi mainittava, että se annetaan molempien vastapuolten puolesta, ja sen olisi sisällettävä kaikki yksityiskohtaiset tiedot, jotka olisi ilmoitettu, jos sopimuksesta olisi ilmoitettu erikseen.
(2)
Jotta vältettäisiin epäjohdonmukaisuudet yhteisiä tietoja koskevissa taulukoissa, johdannaissopimuksen kummankin vastapuolen olisi varmistettava, että molemmat kaupan osapuolet ovat hyväksyneet ilmoitettavat yhteiset tiedot. Yksilöllinen kauppatunnus helpottaa tietojen täsmäyttämistä siinä tapauksessa, että vastapuolet antavat ilmoitukset eri kauppatietorekistereihin.
(3)
Jos yksi vastapuolista tai keskusvastapuoli antaa ilmoituksen molempien vastapuolten puolesta, kyseisen vastapuolen tai keskusvastapuolen olisi voitava lähettää kauppatietorekisteriin yksi tarvittavat tiedot sisältävä ilmoitus päällekkäisten ilmoitusten välttämiseksi ja ilmoitustaakan vähentämiseksi.
(4)
Johdannaissopimusten arvostaminen on olennaisen tärkeää, jotta sääntelyviranomaiset voisivat täyttää tehtävänsä erityisesti rahoitusjärjestelmän vakauden osalta. Sopimuksen markkinahintaan tai arvostusmallilla tehty arvostus osoittaa sopimukseen liittyvien vastuiden etumerkin ja suuruuden sekä täydentää sopimuksessa täsmennettyjä alkuperäistä arvoa koskevia tietoja.
(5)
Tietojen kerääminen tiettyyn sopimukseen liittyvästä vakuudesta on olennaisen tärkeää vastuiden asianmukaisen seurannan varmistamiseksi. Jotta tämä olisi mahdollista, vastapuolten, jotka kattavat transaktionsa vakuuksilla, olisi ilmoitettava tästä yksityiskohtaiset tiedot transaktiotasolla. Jos vakuus lasketaan sopimuskokonaisuudesta johtuvien nettopositioiden perusteella eikä vakuutta siten aseteta transaktiotasolla vaan salkkuperusteisesti, vastapuolten olisi voitava ilmoittaa salkku yksilöllisellä koodilla tai numerointijärjestelmällä, jonka vastapuoli täsmentää. Kyseisellä yksilöllisellä koodilla olisi yksilöitävä tietty salkku, jonka osalta vakuus vaihdetaan, jos vastapuolella on useampi kuin yksi salkku, ja sillä olisi myös varmistettava, että johdannaissopimus voidaan yhdistää tiettyyn salkkuun, jonka osalta vakuutta pidetään hallussa.
(6)
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) on toimittanut komissiolle. Se kuvastaa kauppatietorekistereiden merkitystä pyrittäessä parantamaan markkinoiden avoimuutta suurta yleisöä ja sääntelyviranomaisia kohtaan, ja sen tavoitteena on määrittää tiedot, jotka on ilmoitettava kauppatietorekistereihin ja jotka kauppatietorekisterit keräävät ja antavat saataville riippuen johdannaislajista, ja kuvata kaupan luonnetta.
(7)
EAMV on kuullut asianomaisia viranomaisia ja Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) jäseniä ennen kuin se on toimittanut teknisten sääntelystandardien luonnokset, joihin tämä asetus perustuu. Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (3) 10 artiklan mukaisesti EAMV myös järjesti avoimia julkisia kuulemisia tällaisista teknisten sääntelystandardien luonnoksista, analysoi mahdollisia asiaan liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyysi lausunnon mainitun asetuksen 37 artiklalla perustetulta EAMV:n arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Yksityiskohtaiset tiedot, jotka on esitettävä asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisissa ilmoituksissa
1. Kauppatietorekisteriin annettavan ilmoituksen on sisällettävä seuraavat tiedot:
a)
liitteessä olevassa taulukossa 1 esitetyt yksityiskohtaiset tiedot, jotka koskevat sopimuksen vastapuolia;
b)
liitteessä olevassa taulukossa 2 esitetyt yksityiskohtaiset tiedot, jotka koskevat kyseisten kahden vastapuolen välillä tehdyn johdannaissopimuksen yksityiskohtia.
2. Sovellettaessa 1 kohtaa tarkoitetaan sopimuksen tekemisellä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (4) 25 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua ”liiketoimen toteuttamista”.
3. Jos molempien vastapuolten puolesta annetaan yksi ilmoitus, sen on sisällettävä liitteessä olevassa taulukossa 1 esitetyt tiedot kummankin vastapuolen osalta. Liitteessä olevassa taulukossa 2 esitetyt tiedot toimitetaan ainoastaan kerran.
4. Jos molempien vastapuolten puolesta annetaan yksi ilmoitus, tästä on ilmoitettava liitteessä olevan taulukon 1 kentässä 9.
5. Jos yksi vastapuolista ilmoittaa sopimusta koskevat tiedot kauppatietorekisteriin toisen vastapuolen puolesta tai kolmas yhteisö ilmoittaa sopimuksesta kauppatietorekisteriin yhden vastapuolen tai molempien vastapuolten puolesta, ilmoitettuihin tietoihin on sisällyttävä kaikki yksityiskohtaiset tiedot, jotka olisi ilmoitettu, jos kumpikin vastapuoli olisi ilmoittanut sopimuksesta kauppatietorekisteriin erikseen.
6. Jos johdannaissopimus sisältää piirteitä, jotka ovat ominaisia useammalle kuin yhdelle liitteessä olevassa taulukossa 2 täsmennetylle kohde-etuudelle, ilmoituksessa on mainittava, mitä omaisuusluokkaa vastapuolet ennen ilmoituksen lähettämistä kauppatietorekisteriin katsoivat sopimuksen eniten muistuttavan.
2 artikla
Määritetyt kaupat
1. Jos keskusvastapuoli myöhemmin määrittää voimassa olevan sopimuksen, määrityksestä olisi ilmoitettava voimassa olevan sopimuksen muutoksena.
2. Jos sopimus tehdään markkinapaikassa ja keskusvastapuoli määrittää sen eikä vastapuoli tiedä, kuka toinen vastapuoli on, raportoivan vastapuolen on ilmoitettava keskusvastapuoli vastapuolekseen.
3 artikla
Vastuista ilmoittaminen
1. Liitteessä olevan taulukon 1 mukaisesti vakuuksista esitettävien tietojen on sisällettävä kaikki asetetut vakuudet.
2. Jos vastapuoli ei aseta vakuutta transaktiotasolla, vastapuolten on ilmoitettava kauppatietorekisteriin vakuus, joka on asetettu salkkuperusteisesti.
3. Jos sopimukseen liittyvä vakuus ilmoitetaan salkkuperusteisesti, raportoivan vastapuolen on ilmoitettava kauppatietorekisteriin koodi, jolla ilmoitettuun sopimukseen liittyvien, toiselle vastapuolelle asetettujen vakuuksien salkku yksilöidään.
4. Finanssialan ulkopuolisten vastapuolten, joita ei tarkoiteta asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa, ei tarvitse ilmoittaa liitteessä olevassa taulukossa 1 tarkoitettuja sopimusten vakuuksia eikä arvostuksia markkinahintaan tai arvostusmallilla.
5. Jos keskusvastapuoli määrittää sopimuksen, ainoastaan se toimittaa arvostuksen markkinahintaan.
4 artikla
Raportointiloki
Kauppatietorekistereihin kirjattujen tietojen muutokset on säilytettävä raportointilokissa, jossa yksilöidään muutosta hakenut henkilö tai hakeneet henkilöt, mukaan lukien tarvittaessa itse kauppatietorekisteri, tällaisen muutoksen syy tai syyt, päiväys ja aikaleima sekä selkeä kuvaus muutoksista, mukaan lukien asianomaiset tiedot vanhassa ja uudessa muodossaan, kuten liitteessä olevan taulukon 2 kentissä 58 ja 59 esitetään.
5 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2012.