RÅDETS AFGØRELSE
af 26. maj 2014
om ordningen for Den Europæiske Unions egne indtægter
(2014/335/EU, Euratom)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 311, stk. 3,
under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab, særlig artikel 106a,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkastet til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ordningen for Unionens egne indtægter skal sikre, at der er tilstrækkelige indtægter til rådighed til en velordnet udvikling af Unionens politikker, idet der tages hensyn til nødvendigheden af streng budgetdisciplin. Udviklingen af ordningen for egne indtægter kan og bør også bidrage til de bredere budgetkonsolideringsbestræbelser i medlemsstaterne og i størst muligt omfang medvirke til udvikling af Unionens politikker.
(2)
Denne afgørelse bør først træde i kraft, når den er blevet godkendt af alle medlemsstaterne i overensstemmelse med deres forfatningsmæssige bestemmelser og dermed under fuld iagttagelse af medlemsstaternes nationale suverænitet.
(3)
Det Europæiske Råd den 7. og 8. februar 2013 konkluderede bl.a., at ordningen for egne indtægter bør styres af de overordnede mål om forenkling, gennemsigtighed og lighed. Den bør derfor i tråd med de relevante konklusioner fra Det Europæiske Råd i Fontainebleau i 1984 sikre, at ingen medlemsstat kommer til at bære en for tung budgetbyrde i forhold til sin relative velstand. Det er derfor hensigtsmæssigt at indføre bestemmelser, der omfatter specifikke medlemsstater.
(4)
Det Europæiske Råd den 7. og 8. februar 2013 konkluderede, at Tyskland, Nederlandene og Sverige skal drage fordel af en reduceret bidragssats for momsbaserede egne indtægter, der kun gælder i perioden 2014-2020. Det konkluderede også, at Danmark, Nederlandene og Sverige får bruttonedsættelser i deres årlige bidrag baseret på bruttonationalindkomst (BNI), der kun gælder i perioden 2014-2020, og at Østrig får en bruttonedsættelse i sit årlige BNI-bidrag, der kun gælder i perioden 2014-2016. Det Europæiske Råd den 7. og 8. februar 2013 konkluderede, at den eksisterende korrektionsmekanisme til fordel for Det Forenede Kongerige fortsat skal gælde.
(5)
Det Europæiske Råd den 7. og 8. februar 2013 konkluderede, at ordningen for opkrævning af traditionelle egne indtægter skal forblive uændret. Fra den 1. januar 2014 skal medlemsstaterne dog beholde 20 % af de opkrævede beløb til dækning af opkrævningsomkostninger.
(6)
For at sikre streng budgetmæssig disciplin og under hensyntagen til Kommissionens meddelelse af 16. april 2010 om justering af loftet for egne indtægter og loftet for forpligtelsesbevillinger som følge af afgørelsen om at anvende FISIM med henblik på egne indtægter bør loftet for egne indtægter fastsættes til 1,23 % af summen af medlemsstaternes BNI udtrykt i markedspriser for betalingsbevillinger og til 1,29 % af summen af medlemsstaternes BNI for forpligtelsesbevillinger. Disse lofter er baseret på ENS 95, herunder indirekte målte finansielle formidlingstjenester (FISIM), da oplysninger baseret på det reviderede europæiske nationalregnskabssystem oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 (1) (»ENS 2010«) ikke var tilgængelig på tidspunktet for denne afgørelses vedtagelse. For ikke at ændre ved omfanget af de finansielle indtægter, der stilles til rådighed for Unionen, bør der foretages en tilpasning af disse lofter udtrykt i procent af BNI. Disse lofter bør tilpasses, så snart alle medlemsstater har fremsendt deres oplysninger på basis af ENS 2010. Hvis ændringer af ENS 2010 medfører betydelige ændringer af BNI-niveauet, bør lofterne for egne indtægter og for forpligtelsesbevillinger atter tilpasses.
(7)
Det Europæiske Råd den 7. og 8. februar 2013 opfordrede Rådet til at fortsætte arbejdet med Kommissionens forslag til en ny egen indtægt fra moms med henblik på at gøre den så enkel og gennemsigtig som muligt, styrke forbindelsen til EU's momspolitik og faktiske momsindtægter og sikre ligebehandling af momsbetalerne i alle medlemsstaterne. Det Europæiske Råd konkluderede, at den nye egne indtægt fra moms kan erstatte de eksisterende momsbaserede egne indtægter. Det Europæiske Råd noterede også, at Rådet den 22. januar 2013 vedtog Rådets afgørelse om bemyndigelse til forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner (2). Det opfordrede de deltagende medlemsstater til at undersøge, om den kan blive grundlaget for en ny egen indtægt til EU-budgettet. Det konkluderede, at dette ikke ville påvirke ikkedeltagende medlemsstater og ikke ville påvirke beregningen af korrektionen til fordel for Det Forenede Kongerige.
(8)
Det Europæiske Råd den 7. og 8. februar 2013 konkluderede, at der ved en rådsforordning skal fastsættes gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med ordningen for Unionens egne indtægter, jf. artikel 311, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Der bør derfor ved nævnte forordning fastsættes generelle bestemmelser, som kan anvendes på alle typer egne indtægter, og for hvilke der er behov for passende parlamentstilsyn, jf. traktaterne, så som navnlig proceduren til beregning og budgettering af den årlige budgetsaldo og aspekter ved kontrol og tilsyn med indtægter.
(9)
Af hensyn til kohærens, kontinuitet og retssikkerheden bør der fastsættes bestemmelser om overgangen fra den ordning, der blev indført ved Rådets afgørelse 2007/436/EF, Euratom (3), til den, der fastsættes ved denne afgørelse.
(10)
Afgørelse 2007/436/EF, Euratom bør ophæves.
(11)
I denne afgørelse udtrykkes alle pengebeløb i euro.
(12)
Den Europæiske Revisionsret og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er blevet hørt og har vedtaget deres udtalelser (4).
(13)
For at sikre overgangen til den reviderede ordning for egne indtægter og sammenfald med regnskabsåret bør denne afgørelse anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Emne
Denne afgørelse fastsætter regler om fordeling af Unionens egne indtægter med henblik på i medfør af artikel 311 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) at sikre finansiering af Unionens årlige budget.
Artikel 2
Kategorier af egne indtægter og specifikke metoder til beregning heraf
1. Egne indtægter, der opføres på Unionens budget, omfatter provenuet af:
a)
traditionelle egne indtægter bestående af afgifter, præmier, tillægs- eller udligningsbeløb, supplerende beløb og lignende, told i henhold til den fælles toldtarif samt andre afgifter, som af Unionens institutioner er pålagt eller vil blive pålagt handelen med tredjelande, told på varer i henhold til den udløbne traktat om oprettelse af Det Europæiske Kul- og Stålfællesskab samt afgifter og lignende, der er fastsat inden for rammerne af den fælles markedsordning for sukker
b)
anvendelse af en ensartet sats, som gælder for alle medlemsstater, på de harmoniserede momsberegningsgrundlag, der er fastlagt i overensstemmelse med EU-reglerne, jf. dog stk. 4, andet afsnit. Det beregningsgrundlag, som for hver medlemsstat skal tages i betragtning i denne sammenhæng, overstiger ikke 50 % af bruttonationalindkomst (BNI) som defineret i stk. 7
c)
anvendelse af en ensartet sats - der fastsættes som led i budgetproceduren under hensyntagen til summen af alle øvrige indtægter - på summen af alle medlemsstaternes BNI, jf. dog stk. 5, andet afsnit.
2. Egne indtægter, der opføres på Unionens budget, omfatter desuden provenuet af nye afgifter, der måtte blive indført som led i en fælles politik i overensstemmelse med TEUF, forudsat at den procedure, der er fastsat i artikel 311 i TEUF, overholdes.
3. Ved indbetaling af de i stk. 1, litra a), omhandlede beløb tilbageholder medlemsstaterne 20 % til dækning af opkrævningsomkostninger.
4. Den ensartede sats, der er omhandlet i stk. 1, litra b), fastsættes til 0,30 %.
Udelukkende for perioden 2014-2020 fastsættes bidragssatsen for den momsbaserede egne indtægt for Tyskland, Nederlandene og Sverige til 0,15 %.
5. Den ensartede sats, der er omhandlet i stk. 1, litra c), gælder for hver medlemsstats BNI.
Udelukkende for perioden 2014-2020 drager Danmark, Nederlandene og Sverige fordel af en bruttoreduktion af deres årlige BNI-bidrag på henholdsvis 130 mio. EUR, 695 mio. EUR og 185 mio. EUR. Østrig får en bruttonedsættelse af sit årlige BNI-bidrag på 30 mio. EUR i 2014, 20 mio. EUR i 2015 og 10 mio. EUR i 2016. Alle disse beløb måles i 2011-priser og tilpasses til løbende priser ved at anvende den seneste BNP-deflator for EU udtrykt i euro, der er beregnet af Kommissionen, og som foreligger, når budgetforslaget udarbejdes. Disse bruttoreduktioner indrømmes efter beregningen af korrektionen til fordel for Det Forenede Kongerige og dens finansiering som omhandlet i artikel 4 og 5 i denne afgørelse og har ingen virkning på den. Disse bruttoreduktioner finansieres af alle medlemsstaterne.
6. Er budgettet endnu ikke vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, skal de eksisterende moms- og BNI-bidragssatser fortsat gælde, indtil de nye satser træder i kraft.
7. Ved BNI, jf. stk. 1, litra c), forstås en årlig BNI i markedspriser, som den beregnes af Kommissionen ved anvendelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013(»ENS 2010«).
Hvis ændringer af ENS 2010 medfører væsentlige ændringer i BNI, jf. stk. 1, litra c), beslutter Rådet med enstemmighed på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet, hvorvidt disse ændringer skal gælde for denne afgørelse.
Artikel 3
Loft for egne indtægter
1. De samlede egne indtægter, som Unionen tildeles til dækning af de årlige bevillinger til betalinger, må ikke overstige 1,23 % af summen af alle medlemsstaternes BNI.
2. Beløbsrammen for de årlige bevillinger til forpligtelser, der opføres på Unionens budget, må ikke overstige 1,29 % af summen af alle medlemsstaternes BNI.
Der fastholdes et bestemt forhold mellem bevillinger til forpligtelser og bevillinger til betalinger for at sikre disse bevillingers forenelighed og for at sikre, at det i stk. 1 nævnte loft kan overholdes i de følgende år.
3. Kommissionen foretager med henblik på denne afgørelse, så snart alle medlemsstater har fremsendt deres oplysninger på grundlag af ENS 2010, en ny beregning af de i stk. 1 og 2 fastsatte lofter på grundlag af følgende formel:
I denne formel er »t« det seneste fulde år, som der foreligger data for til beregning af BNI.
4. Hvis ændringer af ENS 2010 medfører væsentlige ændringer af BNI-niveauet, foretager Kommissionen en ny beregning af de i stk. 1 og 2 fastsatte lofter som omberegnet i henhold til stk. 3 på grundlag af følgende formel:
I denne formel er »t« det seneste fulde år, som der foreligger data for til beregning af BNI.
I denne formel er henholdsvis »x« og »y« lofterne som omberegnet i henhold til stk. 3.
Artikel 4
Korrektionsmekanisme til fordel for Det Forenede Kongerige
Der indrømmes Det Forenede Kongerige en korrektion af budgetuligevægte.
Denne korrektion fastsættes ved:
a)
at beregne forskellen i det foregående regnskabsår mellem:
-
Det Forenede Kongeriges procentvise andel af summen af ikkereducerede momsberegningsgrundlag, og
-
Det Forenede Kongeriges procentvise andel af de samlede fordelte udgifter
b)
at multiplicere den således beregnede forskel med de samlede fordelte udgifter
c)
at multiplicere resultatet under litra b) med 0,66
d)
at formindske resultatet under litra c) med virkningerne for Det Forenede Kongerige af overgangen til den reducerede moms og betalingerne i artikel 2, stk. 1, litra c), dvs. forskellen mellem:
-
hvad Det Forenede Kongerige skulle have betalt for beløbene finansieret med de indtægter, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, litra b) og c), såfremt den ensartede sats var blevet anvendt på de ikkereducerede momsgrundlag, og
-
Det Forenede Kongeriges betalinger som følge af anvendelsen af artikel 2, stk. 1, litra b) og c)
e)
at formindske resultatet under litra d) med Det Forenede Kongeriges nettogevinster som følge af forhøjelsen af den procentandel af indtægterne i artikel 2, stk. 1, litra a), som medlemsstaterne tilbageholder for at dække opkrævningsomkostninger og hermed forbundne omkostninger
f)
at tilpasse beregningen ved at nedsætte de samlede fordelte udgifter med de samlede fordelte udgifter i de medlemsstater, der er tiltrådt Unionen efter den 30. april 2004, med undtagelse af direkte betalinger til landbruget og markedsrelaterede udgifter samt den del af udgifterne til landdistriktudvikling, der hidrører fra EUGFL, Garantisektionen.
Artikel 5
Finansiering af korrektionsmekanismen til fordel for Det Forenede Kongerige
1. Den i artikel 4 nævnte korrektion finansieres af medlemsstaterne andre end Det Forenede Kongerige efter følgende retningslinjer:
a)
Medlemsstaternes andel i denne finansiering beregnes først på grundlag af deres respektive andel i de i artikel 2, stk. 1, litra c), omhandlede indbetalinger, idet der ses bort fra Det Forenede Kongerige og ikke tages hensyn til de bruttoreduktioner af Danmarks, Nederlandenes, Østrigs og Sveriges BNI-bidrag, der er nævnt i artikel 2, stk. 5.
b)
Den tilpasses dernæst, således at Tysklands, Nederlandenes, Østrigs og Sveriges finansieringsandel nedsættes til en fjerdedel af deres normale andel, som fremkommer ved denne beregning.
2. Korrektionen ydes Det Forenede Kongerige i form af fradrag i de indbetalinger, som landet foretager i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c). De øvrige medlemsstaters andel heri lægges til de indbetalinger, hver medlemsstat foretager i henhold til artikel 2, stk. 1, litra c).
3. Kommissionen foretager de beregninger, der er nødvendige for at anvende artikel 2, stk. 5, artikel 4 og denne artikel.
4. Hvis budgettet ikke er vedtaget ved regnskabsårets begyndelse, skal den korrektion til Det Forenede Kongerige og de øvrige medlemsstaters andele heri, som er opført på det seneste endeligt vedtagne budget, fortsat gælde.
Artikel 6
Universalitetsprincippet
Det i artikel 2 nævnte provenu anvendes uden sondring til finansiering af alle udgifter, der er opført på Unionens årlige budget.
Artikel 7
Overførsel af overskydende midler
Eventuelt overskydende unionsprovenu i forhold til samtlige faktiske udgifter i et regnskabsår fremføres til det følgende regnskabsår.
Artikel 8
Opkrævning af egne indtægter og tilrådighedsstillelse for Kommissionen
1. Unionens egne indtægter som omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), opkræves af medlemsstaterne i henhold til deres nationale love og administrative bestemmelser, som om nødvendigt tilpasses kravene i EU-reglerne.
Kommissionen foretager en gennemgang af de nationale bestemmelser, som medlemsstaterne meddeler den, meddeler medlemsstaterne de tilpasninger, som den anser for nødvendige for at sikre disse bestemmelsers overensstemmelse med EU-reglerne, og aflægger om nødvendigt rapport til budgetmyndigheden.
2. Medlemsstaterne stiller de indtægter, der er fastsat i artikel 2, stk. 1, litra a), b) og c), til rådighed for Kommissionen i henhold til den forordning, der er vedtaget efter artikel 322, stk. 2, i TEUF.
Artikel 9
Gennemførelsesforanstaltninger
Rådet fastlægger efter den fremgangsmåde, der er fastsat i artikel 311, stk. 4, i TEUF, gennemførelsesforanstaltninger for så vidt angår følgende elementer i ordningen for egne indtægter:
a)
fremgangsmåden til beregning og budgettering af den årlige budgetsaldo som fastsat i artikel 7
b)
de bestemmelser og foranstaltninger, som er nødvendige til at føre kontrol og tilsyn med det provenu, der er omhandlet i artikel 2, herunder eventuelle relevante rapporteringskrav.
Artikel 10
Afsluttende bestemmelser og overgangsbestemmelser
1. Afgørelse 2007/436/EF, Euratom ophæves, jf. dog stk. 2. Enhver henvisning til Rådets afgørelse 70/243/EKSF, EØF, Euratom (5), til Rådets afgørelse 85/257/EØF, Euratom (6), til Rådets afgørelse 88/376/EØF, Euratom (7), til Rådets afgørelse 94/728/EF, Euratom (8), til Rådets afgørelse 2000/597/EF, Euratom (9) eller til afgørelse 2007/436/EF, Euratom skal betragtes som en henvisning til nærværende afgørelse og læses efter sammenligningstabellen i bilaget til denne afgørelse.
2. Artikel 2, 4 og 5 i afgørelse 94/728/EF, Euratom, afgørelse 2000/597/EF, Euratom og afgørelse 2007/436/EF, Euratom gælder fortsat for beregningen og justeringen af de indtægter, der hidrører fra anvendelsen af en bidragssats på momsgrundlaget beregnet på ensartet måde og begrænset til mellem 50 % og 55 % af hver medlemsstats BNP eller BNI, afhængigt af det pågældende år, og for beregningen af den korrektion af budgetuligevægte, der er indrømmet Det Forenede Kongerige for årene 1995-2013.
3. Medlemsstaterne tilbageholder fortsat i opkrævningsomkostninger 10 % af de beløb, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), og som medlemsstaterne i henhold til gældende EU-regler skulle have stillet til rådighed inden den 28. februar 2001.
Medlemsstaterne tilbageholder fortsat i opkrævningsomkostninger 25 % af de beløb, der er omhandlet i artikel 2, stk. 1, litra a), og som medlemsstaterne i henhold til gældende EU-regler skulle have stillet til rådighed mellem den 1. marts 2001 og den 28. februar 2014.
4. I denne afgørelse udtrykkes alle pengebeløb i euro.
Artikel 11
Ikrafttrædelse
Denne afgørelse meddeles medlemsstaterne af generalsekretæren for Rådet.
Medlemsstaterne giver omgående generalsekretæren for Rådet meddelelse om afslutningen af de procedurer, der i henhold til deres respektive forfatningsretlige bestemmelser er nødvendige for vedtagelsen af denne afgørelse.
Afgørelsen træder i kraft på den første dag i den måned, der følger efter modtagelsen af den sidste af de i stk. 2 omhandlede meddelelser.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Artikel 12
Offentliggørelse
Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. maj 2014.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä toukokuuta 2014,
Euroopan unionin omien varojen järjestelmästä
(2014/335/EU, Euratom)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 311 artiklan kolmannen kohdan,
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 a artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin omien varojen järjestelmän avulla on varmistettava, että unionin politiikkojen asianmukaista kehittämistä varten on käytettävissä riittävästi varoja, jollei tarpeesta noudattaa tiukkaa budjettikuria muuta johdu. Omien varojen järjestelmän kehittämisellä voidaan ja sillä myös pitäisi tukea laajempaa talousarvioiden vakauttamista jäsenvaltioissa, ja sillä voidaan ja pitäisi varmistaa mahdollisimman laaja-alainen osallistuminen unionin politiikkojen kehittämiseen.
(2)
Tämän päätöksen olisi tultava voimaan vasta kun kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet sen valtiosääntöjensä asettamien vaatimustensa mukaisesti, jolloin kansallista itsemääräämisoikeutta kunnioitetaan täysimääräisesti.
(3)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa todettiin muun muassa, että omia varoja koskevissa järjestelyissä olisi noudatettava yleisiä yksinkertaisuus-, läpinäkyvyys- ja oikeudenmukaisuustavoitteita. Järjestelyillä olisi näin ollen varmistettava vuonna 1984 Fontainebleaussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston asiaa koskevien päätelmien mukaisesti, ettei millään jäsenvaltiolla ole sen suhteelliseen vaurauteen nähden liiallista budjettitaakkaa. Näin ollen on asianmukaista ottaa käyttöön tiettyihin jäsenvaltioihin sovellettavat säännökset.
(4)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa päätettiin, että arvonlisäveroon (ALV) perustuvien omien varojen verokantaa Saksan, Alankomaiden ja Ruotsin osalta alennetaan vain kauden 2014-2020 osalta. Samoin päätettiin, että vuotuiseen bruttokansantuloon (BKTL) perustuvaan maksuosuuteen tehdään Tanskan, Alankomaiden ja Ruotsin osalta bruttovähennys vain kauden 2014-2020 osalta ja Itävallan osalta BKTL-maksuosuuteen tehdään bruttovähennys vain kauden 2014-2016 osalta. Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa päätettiin, että Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovelletun nykyisen korjausmekanismin soveltamista jatketaan.
(5)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa päätettiin, että perinteisten omien varojen kantoon tarkoitettu järjestelmä pysyy ennallaan. Jäsenvaltioiden on kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen pidätettävä kantamistaan määristä 20 prosenttia kantokuluina.
(6)
Tiukan budjettikurin varmistamiseksi ja kun otetaan huomioon 16 päivänä huhtikuuta 2010 annettu komission tiedonanto omien varojen ja maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärien mukautuksesta seurauksena päätöksestä soveltaa FISIMin kohdentamismenetelmää omien varojen tarkoituksiin, omien varojen enimmäismäärän olisi oltava 1,23 prosenttia suhteessa jäsenvaltioiden yhteenlaskettuun markkinahintaiseen BKTL:oon maksumäärärahojen osalta ja maksusitoumusmäärärahojen osalta enimmäismääräksi olisi vahvistettava 1,29 prosenttia suhteessa jäsenvaltioiden yhteenlaskettuun BKTL:oon. Mainitut enimmäismäärät perustuvat EKT-95:een, mukaan lukien välilliset rahoituspalvelut (FISIM), sillä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 549/2013 (1), jäljempänä ’EKT 2010’, perustettuun uudistettuun Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmään perustuvat tiedot eivät ole olleet käytettävissä tätä päätöstä hyväksyttäessä. Jotta unionin käyttöön asetettavien rahoitusvarojen määrä pidettäisiin muuttumattomana, kyseisiä prosentteina suhteessa BKTL:oon ilmoitettuja enimmäismääriä olisi mukautettava. Näitä enimmäismääriä olisi mukautettava heti kun jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet EKT 2010:een perustuvat tietonsa. Jos EKT 2010:een tehdään muutoksia, jotka aiheuttavat huomattavia muutoksia BKTL:oon, omien varojen ja maksusitoumusmäärärahojen enimmäismääriä mukautetaan uudelleen.
(7)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa kehotettiin neuvostoa työstämään edelleen komission ehdotusta uusiksi ALV-perusteisiksi omiksi varoiksi tarkoituksena muokata menettely mahdollisimman yksinkertaiseksi ja läpinäkyväksi, vahvistaa sen yhteyttä EU:n arvonlisäveropolitiikkaan ja tosiasiallisiin ALV-tuloihin sekä varmistaa veronmaksajien tasapuolinen kohtelu kaikissa jäsenvaltioissa. Eurooppa-neuvosto totesi, että uusilla ALV-perusteisilla omilla varoilla voitaisiin korvata nykyiset ALV-perusteiset omat varat. Eurooppa-neuvosto totesi myös, että neuvosto hyväksyi 22 päivänä tammikuuta 2013 neuvoston päätöksen luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön finanssitransaktioveron alalla (2). Se kehotti osallistuvia jäsenvaltioita tarkastelemaan, voisiko siitä tulla perusta uudelle omien varojen lähteelle EU:n talousarvioon. Se totesi, että tämä ei vaikuttaisi osallistumattomiin jäsenvaltioihin eikä Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävän korjauksen laskemiseen.
(8)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa todettiin, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 311 artiklan neljännen kohdan mukaisesti annetaan neuvoston asetus, jossa vahvistetaan täytäntöönpanotoimenpiteet unionin omien varojen järjestelmää varten. Kaikkiin omien varojen lajeihin sovellettavat yleisluonteiset säännökset, joiden osalta edellytetään asianmukaista parlamentaarista valvontaa perussopimusten mukaisesti, olisi otettava tuohon asetukseen; tämä koskee etenkin menettelyä, jota noudatetaan vuotuisen talousarvion yli- tai alijäämän laskennassa ja budjetoimisessa, sekä tulojen valvontaan ja seurantaan liittyviä näkökohtia.
(9)
Johdonmukaisuuden, jatkuvuuden ja oikeusvarmuuden varmistamiseksi olisi annettava säännökset, jotka koskevat siirtymistä neuvoston päätöksen 2007/436/EY, Euratom (3) mukaisesta järjestelmästä tämän päätöksen mukaiseen järjestelmään.
(10)
Päätös 2007/436/EY, Euratom olisi kumottava.
(11)
Tätä päätöstä sovellettaessa kaikki rahamäärät olisi ilmoitettava euroina.
(12)
Euroopan tilintarkastustuomioistuinta ja Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa on kuultu ja ne ovat antaneet lausunnot (4).
(13)
Jotta voitaisiin turvata tarkistettuun omien varojen järjestelmään siirtyminen yhteensopivasti varainhoitovuoden kanssa, tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä päätöksessä annetaan säännöt unionin omien varojen käyttöön asettamisesta unionin vuotuisen talousarvion rahoituksen varmistamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 311 artiklan mukaisesti.
2 artikla
Omien varojen lajit ja niiden erityiset laskentamenetelmät
1. Unionin talousarvioon otettavia omia varoja ovat tulot, jotka kertyvät:
a)
perinteisistä omista varoista, jotka muodostuvat maksuista, palkkioista, lisä- tai tasausmaksuista, lisäsummista tai -osista, yhteisestä tullitariffista ja muista sellaisista tulleista kertyvistä maksuista, jotka unionin toimielimet ovat vahvistaneet tai vahvistavat kolmansien maiden kanssa käytävälle kaupalle, ja päättyneen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tullimaksuista sekä rahoitusosuuksista ja muista maksuista, joista määrätään sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä;
b)
yhdenmukaisen, kaikkien jäsenvaltioiden osalta voimassa olevan verokannan soveltamisesta yhdenmukaistettuun ALV-määräytymisperusteeseen, joka on määritetty unionin sääntöjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan toisen alakohdan soveltamista. Kunkin jäsenvaltion osalta tässä yhteydessä huomioon otettava määräytymisperuste rajataan 50 prosenttiin 7 kohdan mukaisesti määritellystä bruttokansantulosta (BKTL);
c)
soveltamalla kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlaskettuun BKTL:oon kerrointa, joka vahvistetaan talousarviomenettelyn yhteydessä kaikkien muiden tulojen perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan toisen alakohdan soveltamista.
2. Unionin talousarvioon otettavia omia varoja ovat lisäksi tulot, jotka kertyvät jonkin yhteisen politiikan osana SEUT-sopimuksen mukaisesti käyttöön otetuista uusista maksuista, edellyttäen, että SEUT 311 artiklassa määrättyä menettelyä on noudatettu.
3. Jäsenvaltiot pidättävät itselleen kantokuluina 20 prosenttia 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä.
4. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yhdenmukainen verokanta on 0,30 prosenttia.
ALV-kanta vahvistetaan vain kaudeksi 2014-2020 Saksan, Alankomaiden ja Ruotsin osalta 0,15 prosenttiin.
5. Kunkin jäsenvaltion BKTL:oon sovelletaan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua yhdenmukaista kerrointa.
Vain kaudella 2014-2020 Tanskan vuotuiseen BKTL-osuuteen tehdään 130 miljoonan euron bruttovähennys, Alankomaiden vuotuiseen BKTL-osuuteen 695 miljoonan euron bruttovähennys ja Ruotsin vuotuiseen BKTL-osuuteen 185 miljoonan euron bruttovähennys. Itävallan vuotuiseen BKTL-osuuteen tehdään 30 miljoonan euron bruttovähennys vuonna 2014, 20 miljoonan euron vähennys vuonna 2015 ja 10 miljoonan euron bruttovähennys vuonna 2016. Nämä määrät mukautetaan vuoden 2011 hintoihin soveltamalla komission laskemaa viimeisintä Euroopan unionin bruttokansantuotteen (BKT) euro-deflaatiokerrointa, joka on saatavilla talousarvioesitystä laadittaessa. Nämä bruttovähennykset myönnetään sen jälkeen, kun tämän päätöksen 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävä korjaus ja sen rahoitus on laskettu, eivätkä ne vaikuta kyseiseen korjaukseen. Näiden bruttovähennysten rahoitukseen osallistuvat kaikki jäsenvaltiot.
6. Jos talousarviota ei ole hyväksytty varainhoitovuoden alussa, sovelletaan uuden ALV-kannan ja kertoimen voimaantuloon asti voimassa olevaa ALV-kantaa ja jäsenvaltioiden BKTL:oon sovellettavaa kerrointa.
7. Edellä olevan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla BKTL:lla tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 549/2013, jäljempänä ’EKT 2010’, tarkoitettua vuotuista markkinahintaista bruttokansantuloa.
Jos EKT 2010:een tehdään muutoksia, jotka aiheuttavat huomattavia muutoksia 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun BKTL:oon, neuvosto päättää yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan, sovelletaanko kyseisiä muutoksia tähän päätökseen.
3 artikla
Omien varojen enimmäismäärä
1. Unionin käyttöön vuotuisten maksumäärärahojen kattamiseksi asetettavien omien varojen kokonaismäärä saa olla enintään 1,23 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlasketusta BKTL:sta.
2. Unionin talousarvioon otettujen maksusitoumusmäärärahojen vuotuinen kokonaismäärä saa olla enintään 1,29 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlasketusta BKTL:sta.
Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen välillä on säilytettävä kiinteä yhteys, jotta varmistetaan niiden yhdenmukaisuus ja jotta 1 kohdan mukaista enimmäismäärää voidaan noudattaa peräkkäisinä vuosina.
3. Tämän päätöksen soveltamiseksi komissio laskee heti kun jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet EKT 2010:een perustuvat tietonsa, uudelleen 1 ja 2 kohdassa määritellyt enimmäismäärät seuraavan laskentakaavan perusteella:
Kaavassa t on viimeisin kokonainen vuosi, jonka osalta bruttokansantulon laskemiseksi tarvittavat tiedot ovat saatavilla.
4. Jos EKT 2010:een tehdyt muutokset aiheuttavat huomattavia muutoksia BKTL:n tasoon, komissio laskee uudelleen 1 ja 2 kohdassa määritellyt, 3 kohdan mukaisesti uudelleen lasketut enimmäismäärät seuraavan laskentakaavan perusteella:
Kaavassa t on viimeisin kokonainen vuosi, jonka osalta bruttokansantulon laskemiseksi tarvittavat tiedot ovat saatavilla.
Kaavassa x ja y ovat 3 kohdan mukaisesti uudelleen lasketut enimmäismäärät.
4 artikla
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovellettu korjausmekanismi
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehdään budjettiepätasapainon korjaus.
Korjaus määritetään:
a)
laskemalla edeltävältä varainhoitovuodelta erotus seuraavien osuuksien välillä:
-
Yhdistyneen kuningaskunnan prosenttiosuus rajaamattoman ALV-määräytymisperusteen kokonaismäärästä, ja
-
Yhdistyneen kuningaskunnan prosenttiosuus jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärästä;
b)
kertomalla täten saatu erotus jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärällä;
c)
kertomalla b alakohdan tulos 0,66:lla;
d)
vähentämällä c alakohdan mukaisesti saadusta määrästä Yhdistyneelle kuningaskunnalle rajattuun ALV-perusteeseen siirtymisestä aiheutuvat vaikutukset ja 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut maksut, eli erotus seuraavien osuuksien välillä:
-
osuus, jonka Yhdistynyt kuningaskunta olisi joutunut maksamaan 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuista varoista rahoitetuista määristä, jos yhdenmukaista verokantaa olisi sovellettu rajaamattomiin ALV-perusteisiin, ja
-
Yhdistyneelle kuningaskunnalle 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti aiheutuvat maksut;
e)
vähentämällä d alakohdan mukaisesti saadusta määrästä Yhdistyneen kuningaskunnan saama nettohyöty siitä, että 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen, jäsenvaltioiden itselleen keräämis- ja siitä johtuvina kustannuksina pidättämien varojen prosenttiosuus on noussut;
f)
mukauttamalla laskentaa siten, että jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärästä vähennetään niille jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärä, jotka ovat liittyneet unioniin 30 päivän huhtikuuta 2004 jälkeen, lukuun ottamatta maatalouden suoria tukia ja markkinoihin liittyviä menoja sekä sitä osuutta maaseudun kehittämisen määrärahoista, joka on peräisin EMOTR:n tukiosastosta.
5 artikla
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovelletun korjausmekanismin rahoitus
1. Muut jäsenvaltiot kuin Yhdistynyt kuningaskunta vastaavat 4 artiklassa säädetyn korjauksen rahoittamisesta seuraavalla tavalla:
a)
rahoituksen jakautuminen lasketaan ensin sen osuuden mukaisesti, joka kullakin jäsenvaltiolla, Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta, on 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista maksuista, ja ottamatta huomioon 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja Tanskalle, Alankomaille, Itävallalle ja Ruotsille myönnettäviä BKTL:oon perustuvien maksuosuuksien bruttovähennyksiä;
b)
tämän jälkeen rahoituksen jakautumista mukautetaan siten, että Saksan, Alankomaiden, Itävallan ja Ruotsin rahoitusosuus rajoitetaan neljäsosaan niiden tästä laskelmasta saatavasta tavanomaisesta osuudesta.
2. Korjaus tehdään Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi alentamalla sille 2 artiklan 1 kohdan c alakohdasta aiheutuvia maksuja. Rahoitus, josta muut jäsenvaltiot vastaavat, lisätään niille 2 artiklan 1 kohdan c alakohdasta aiheutuviin maksuihin.
3. Komissio tekee 2 artiklan 5 kohdan, 4 artiklan ja tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavat laskelmat.
4. Jos talousarviota ei ole varainhoitovuoden alussa hyväksytty, sovelletaan edelleen viimeiseen lopullisesti vahvistettuun talousarvioon otettua, Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtyä korjausta sekä rahoitusta, josta muut jäsenvaltiot vastaavat.
6 artikla
Yleiskatteisuusperiaate
Edellä 2 artiklassa tarkoitettuja tuloja käytetään erittelemättä kaikkien unionin vuotuiseen talousarvioon otettujen menojen rahoittamiseen.
7 artikla
Ylijäämän siirtäminen seuraavalle varainhoitovuodelle
Varainhoitovuoden kaikkien toteutuneiden menojen jälkeen mahdollisesti jäljelle jäävä unionin tulojen ylijäämä siirretään seuraavalle varainhoitovuodelle.
8 artikla
Omien varojen kantaminen ja niiden asettaminen komission käyttöön
1. Jäsenvaltiot kantavat 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut unionin omat varat kansallisten lakiensa, asetustensa ja hallinnollisten määräystensä mukaisesti, jotka on tarvittaessa mukautettava niin, että ne täyttävät unionin säännöissä asetetut vaatimukset.
Komissio tarkastelee jäsenvaltioiden sille tiedoksi toimittamia kansallisia säännöksiä ja määräyksiä, toimittaa jäsenvaltioille mukautukset, joita se pitää tarpeellisina sen varmistamiseksi, että kansalliset säännökset ja määräykset ovat yhdenmukaisia unionin sääntöjen kanssa, ja antaa tarvittaessa budjettivallan käyttäjälle tätä koskevan kertomuksen.
2. Jäsenvaltiot asettavat 2 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut varat komission käyttöön SEUT 322 artiklan 2 kohdan nojalla annettujen asetusten mukaisesti.
9 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
Neuvosto hyväksyy SEUT 311 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteet seuraavien omien varojen järjestelmän osatekijöiden osalta:
a)
menettely, jonka mukaisesti vuotuinen talousarvion yli- tai alijäämä lasketaan ja budjetoidaan 7 artiklan mukaisesti;
b)
2 artiklassa tarkoitettujen tulojen valvontaa ja seurantaa varten tarvittavat säännökset ja järjestelyt, joihin kuuluvat myös mahdolliset ilmoittamista koskevat asianmukaiset vaatimukset.
10 artikla
Loppu- ja siirtymäsäännökset
1. Kumotaan päätös 2007/436/EY, Euratom, jollei 2 kohdasta muuta johdu. Viittauksia neuvoston päätökseen 70/243/EHTY, ETY, Euratom (5), neuvoston päätökseen 85/257/ETY, Euratom (6), neuvoston päätökseen 88/376/ETY, Euratom (7), neuvoston päätökseen 94/728/EY, Euratom (8), neuvoston päätökseen 2000/597/EY, Euratom (9) ja päätökseen 2007/436/EY, Euratom pidetään viittauksina tähän päätökseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
2. Päätösten 94/728/EY, Euratom, 2000/597/EY, Euratom ja 2007/436/EY, Euratom 2, 4 ja 5 artiklaa sovelletaan edelleen niiden tulojen laskemiseen ja mukauttamiseen, jotka saadaan, kun tiettyä verokantaa sovelletaan yhdenmukaisesti määritettyyn ALV-määräytymisperusteeseen, joka on rajattu 50-55 prosenttiin kunkin jäsenvaltion BKTL:sta varainhoitovuodesta riippuen, sekä laskettaessa budjettiaseman epätasapainon korjausta Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi varainhoitovuosiksi 1995-2013.
3. Jäsenvaltiot pidättävät edelleen 10 prosenttia kantokuluina niistä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä, jotka jäsenvaltioiden olisi sovellettavien unionin sääntöjen mukaisesti pitänyt asettaa käyttöön ennen 28 päivää helmikuuta 2001.
Jäsenvaltiot pidättävät edelleen 25 prosenttia kantokuluina niistä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä, jotka jäsenvaltioiden olisi sovellettavien unionin sääntöjen mukaisesti pitänyt asettaa käyttöön 1 päivän maaliskuuta 2001 ja 28 päivän helmikuuta 2014 välisenä aikana.
4. Tätä päätöstä sovellettaessa kaikki rahamäärät on ilmoitettava euroina.
11 artikla
Voimaantulo
Neuvoston pääsihteeri antaa tämän päätöksen tiedoksi jäsenvaltioille.
Jäsenvaltioiden on toimitettava neuvoston pääsihteerille viipymättä tieto tämän päätöksen täytäntöönpanoa varten tarvittavien, valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisten menettelyjen saattamisesta päätökseen.
Tämä päätös tulee voimaan viimeisen toisessa kohdassa tarkoitetun tiedonannon vastaanottamista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
12 artikla
Julkaiseminen
Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 2014.