KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 665/2014
af 11. marts 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 for så vidt angår betingelserne for brugen af det fakultative kvalitetsudtryk »bjergprodukt«
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 31, stk. 3 og 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I medfør af forordning (EU) nr. 1151/2012 blev der oprettet en ordning for fakultative kvalitetsudtryk for at hjælpe producenter af landbrugsprodukter med værdiforøgende karakteristika og egenskaber med at gøre opmærksom på disse karakteristika og egenskaber på det indre marked. Der blev fastsat betingelser for brugen af det fakultative kvalitetsudtryk »bjergprodukt«, og Kommissionen fik beføjelser til at vedtage delegerede retsakter om fastlæggelse af undtagelser fra betingelserne for anvendelse af udtrykket i behørigt begrundede tilfælde og for at tage hensyn til særlige naturbetingede begrænsninger, der påvirker landbrugsproduktionen i bjergområder. Kommissionen får ved nævnte forordning ligeledes beføjelse til at vedtage delegerede retsakter om fastsættelse af produktionsmetoder og andre kriterier, der er relevante for anvendelsen af udtrykket.
(2)
For at undgå, at forbrugerne vildledes, bør udtrykket »bjergprodukt«, for så vidt angår produkter af animalsk oprindelse, præciseres. For produkter, der stammer fra dyr, såsom mælk og æg, skal produktionen finde sted i et bjergområde. For produkter, der stammer fra dyr, såsom kød, skal dyrene opdrættes i et bjergområde. Eftersom landbrugere ofte køber unge dyr, bør disse tilbringe mindst to tredjedele af deres liv i et bjergområde.
(3)
Græsningsskifte, herunder skifte fra græsgange i bjergområder til ikke-bjergområder, praktiseres i mange områder inden for Unionen for at drage nytte af græsningssæsonerne. Det sikrer, at højereliggende græsgange, der ikke egner sig til kontinuerlig græsning, og traditionelle kulturlandskaber i bjergområderne bevares. Græsningsskifte har desuden direkte miljøfordele, for eksempel i kraft af at risikoen for erosion og laviner nedbringes. For at tilskynde fortsat brug af græsningsskifte, bør det således være tilladt at anvende udtrykket »bjergprodukt« om produkter, der stammer fra dyr på skiftende græsgange, der har tilbragt mindst en fjerdedel af deres levetid på bjerggræsgange.
(4)
For at sikre, at foder til husdyr overvejende stammer fra et bjergområde, bør det præciseres, at mindst halvdelen af det årlige foderforbrug i princippet, beregnet af tørstofindholdet, skal bestå af foder fra et bjergområde.
(5)
Eftersom det tilgængelige foder udgør mere end halvdelen af det årlige foderforbrug for drøvtyggere i bjergområder, bør procentsatsen være højere for disses vedkommende.
(6)
På grund af naturbetingede begrænsninger og eftersom foder, der produceres i bjergområder, overvejende er til drøvtyggere, stammer kun en lille del af svinefoder fra bjergområder. For at opfylde kravet om ligevægt mellem det dobbelte formål med udtrykket »bjergprodukt«, jf. betragtning 45 i forordning (EU) nr. 1151/2012, og sikre at svineproduktionen i bjergområder kan fortsætte og den landlige struktur dermed opretholdes, skal andelen af svinefoder fra et sådant område udgøre under halvdelen af dyrenes årlige foderforbrug.
(7)
Foderrestriktioner bør ligeledes gælde for dyr på skiftende græsgange, så længe de befinder sig i et bjergområde.
(8)
Det samme gør sig gældende for biavl, her benævnt stadeskifte, og udtrykket »bjergprodukt«, for så vidt angår produkter fra biavl, bør derfor også præciseres. Da det sukker, som bier fodres med, normalt ikke kommer fra et bjergområde, bør foderrestriktionerne ikke gælde for bier.
(9)
For at undgå vildledning af forbrugerne, bør udtrykket »bjergprodukt« kun anvendes på produkter af vegetabilsk oprindelse, hvis planterne er dyrket i et bjergområde.
(10)
Det bør tillades, at forarbejdede produkter indeholder ingredienser i form af råmaterialer, såsom sukker, salt eller urter, der ikke kan produceres i samme bjergområde, forudsat at de ikke udgør mere en 50 % af ingrediensernes samlede vægt.
(11)
I visse dele af Unionens bjergområder er der ikke tilstrækkelige ressourcer til at producere mælk og mælkeprodukter af råmælk, slagte dyrene, udskære og udbene slagtekroppene og til at presse olivenolie. Naturbetingede begrænsninger påvirker udbuddet af passende forarbejdningsfaciliteter i bjergområderne og gør desuden forarbejdningen kompliceret og urentabel. At forarbejdningen finder sted uden for bjergområdet ændrer ikke produktets beskaffenhed, for så vidt angår, at det hidrører fra et bjergområde. Det bør derfor være tilladt at anvende udtrykket »bjergprodukt« om sådanne produkter, der er produceret uden for et bjergområde. Med tanke på visse medlemsstaters placering af forarbejdningsfaciliteterne og nødvendigheden af at imødekomme forbrugernes forventninger, bør forarbejdningsprocesserne finde sted højst 30 km fra det pågældende bjergområde.
(12)
For at eksisterende faciliteter kan fortsætte deres produktion af mælk og mælkeprodukter, bør det kun være tilladt for de faciliteter, der allerede var etableret på datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EU) nr. 1151/2012, at anvende udtrykket »bjergprodukt«. Eftersom antallet af sådanne faciliteter varierer i de forskellige bjergområder, bør medlemsstaterne have ret til at vedtage strengere afstandskrav eller til helt at fjerne denne mulighed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Produkter af animalsk oprindelse
1. Udtrykket »bjergprodukt« kan anvendes på produkter, der stammer fra dyr opdrættet i et bjergområde, jf. artikel 31, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, og som er forarbejdet i et sådant område.
2. Udtrykket »bjergområde« kan anvendes på produkter af animalsk oprindelse, hvor dyret har tilbragt mindst to tredjedele af sin levetid i et bjergområde, hvis produkterne er forarbejdet i et sådant område.
3. Med forbehold af stk. 2 kan udtrykket »bjergområde« anvendes på produkter, der stammer fra dyr på skiftende græsgange, der har tilbragt mindst en fjerdedel af deres liv med græsningsskifte på bjerggræsgange.
Artikel 2
Foder
1. Med henblik på artikel 31, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 betragtes foder til husdyr som overvejende at komme fra et bjergområde, hvis den andel af dyrenes årlige foderforbrug, der ikke kan produceres i et bjergområde, beregnet af tørstofindholdet, ikke overstiger 50 % eller, for så vidt angår drøvtyggere, 40 %.
2. Med forbehold af stk. 1 må andelen, for så vidt angår svin, af foder, der ikke kan produceres i bjergområder, beregnet af tørstofindholdet, ikke overstige 75 % af dyrenes årlige foderforbrug.
3. Stk. 1 finder ikke anvendelse på foder til drøvtyggere, jf. artikel 1, stk. 3, når disse opdrættes uden for et bjergområde.
Artikel 3
Produkter fra biavl
1. Udtrykket »bjergprodukt« kan anvendes på produkter fra biavl, hvis bierne udelukkende har indsamlet nektar og pollen i bjergområder.
2. Med forbehold af artikel 31, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012, er det ikke et krav, at det sukker, som bier fodres med, kommer fra et bjergområde.
Artikel 4
Produkter af vegetabilsk oprindelse
Med forbehold af artikel 31, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 kan udtrykket »bjergprodukt« kun anvendes på produkter af vegetabilsk oprindelse, hvis planten er dyrket i et bjergområde, jf. artikel 31, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
Artikel 5
Ingredienser
Når følgende ingredienser anvendes i produkter omhandlet i artikel 1 og 4, tillades det, at de kommer fra et sted uden for bjergområdet, forudsat at de ikke udgør mere end 50 % af ingrediensernes samlede vægt.
a)
produkter, der ikke er opført i traktatens bilag I samt
b)
urter, krydderier og sukker.
Artikel 6
Forarbejdningsprocesser uden for et bjergområde
1. Med forbehold af artikel 31, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1151/2012 og artikel 1, stk. 1 og 2, i nærværende forordning kan følgende forarbejdningsprocesser finde sted uden for et bjergområde, forudsat at afstanden fra det pågældende bjergområde ikke overstiger 30 km:
a)
forarbejdningsprocesser i forbindelse med produktion af mælk og mælkeprodukter på faciliteter, der var etableret den 3. januar 2013
b)
slagtning samt udskæring og udbening af slagtekroppe
c)
olivenoliepresning.
2. Medlemsstaterne kan beslutte, for så vidt angår produkter, der er forarbejdet på deres område, at undtagelsen i stk. 1, litra a), ikke finder anvendelse, eller at forarbejdningsfaciliteterne skal ligge inden for en nærmere angivet afstand på under 30 km fra det pågældende bjergområde.
Artikel 7
Ikrafttræden
Denne forordning træder på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 665/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 täydentämisestä vapaaehtoisen laatuilmaisun ”vuoristoalueen tuote” käyttöedellytysten osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 31 artiklan 3 ja 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) N:o 1151/2012 otetaan käyttöön vapaaehtoisten laatuilmaisujen järjestelmä, jolla tehdään tuottajille helpommaksi tiedottaa sisämarkkinoilla heidän maataloustuotteidensa lisäarvoa tuovista ominaispiirteistä tai ominaisuuksista. Mainitulla asetuksella vahvistetaan vapaaehtoisen laatuilmaisun ”vuoristoalueen tuote” käyttöedellytykset ja siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan poikkeukset kyseisistä käyttöedellytyksistä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja jotta voitaisiin ottaa huomioon maataloustuotantoon vuoristoalueilla vaikuttavat luonnonolosuhteista johtuvat rajoitteet. Mainitussa asetuksessa siirretään komissiolle myös valta antaa delegoituja säädöksiä tuotantomenetelmien vahvistamisesta ja muista perusteista, joilla on merkitystä kyseisen ilmaisun soveltamiselle.
(2)
Jotta vältettäisiin kuluttajien johtamista harhaan, ilmaisun ”vuoristoalueen tuote” käyttöä eläinperäisten tuotteiden osalta olisi selkeytettävä. Kun kyseessä ovat eläinten tuottamat tuotteet, kuten maito ja munat, tuotannon olisi tapahduttava vuoristoalueilla. Kun kyseessä ovat eläimistä valmistettavat tuotteet, kuten liha, eläimet olisi kasvatettava vuoristoalueilla. Koska viljelijät usein ostavat nuoria eläimiä, kyseisten eläinten olisi vietettävä vähintään kaksi kolmasosaa elämästään vuoristoalueilla.
(3)
Vuodenaikojen mukaista laiduntamista, myös siirtymistä vuoristoalueiden ja muiden alueiden välillä, harjoitetaan useilla unionin alueilla laidunalueiden kausiluonteisuuden hyödyntämiseksi. Näin varmistetaan korkeammalla sijaitsevien laitumien, jotka eivät sovellu ympärivuotiseen laidunnukseen, ja vuoristoalueilla olevien perinteisten kulttuurimaisemien säilyminen. Vuodenaikojen mukaisella laiduntamisella on suoria ympäristöhyötyjä, esimerkiksi eroosio- ja lumivyöryriskin pieneneminen. Jotta kannustettaisiin jatkamaan vuodenaikojen mukaista laiduntamista, olisi sallittava se, että ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” sovelletaan vuodenaikojen mukaisesti laiduntaviin eläimiin, jotka viettävät vähintään neljäsosan elämästään vuoristoalueiden laitumilla.
(4)
Jotta varmistettaisiin, että tuotantoeläinten rehu on olennaiselta osin peräisin vuoristoalueilta, olisi selkeytettävä, että periaatteessa vähintään puolen eläinten vuotuisesta ravinnosta ilmaistuna prosentteina kuiva-aineesta olisi koostuttava vuoristoalueilta peräisin olevasta rehusta.
(5)
Koska märehtijöille syötettävissä olevan vuoristoalueilta tulevan rehun määrä edustaa enemmän kuin puolta niiden vuotuisesta ravinnosta, märehtijöitä koskevan prosenttiosuuden olisi oltava korkeampi.
(6)
Luonnonolosuhteista johtuvien rajoitteiden vuoksi ja koska vuoristoalueilla tuotettava rehu on tarkoitettu lähinnä märehtijöille, ainoastaan pieni osa sikojen rehusta on nykyisin peräisin vuoristoalueilta. Jotta saavutettaisiin tarkoituksenmukainen tasapaino ilmaisulla ”vuoristoalueen tuote” olevien molempien tavoitteiden, sellaisina kuin ne vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 johdanto-osan 45 kappaleessa, välillä ja jotta varmistettaisiin, että siankasvatus vuoristoalueilla voi jatkua, ja siten säilytetään maaseudun rakenne, sen osuuden sikojen rehusta, jonka on oltava peräisin tällaisilta alueilta, olisi oltava alle puolet eläinten vuotuisesta ravinnosta.
(7)
Rehua koskevia rajoituksia olisi sovellettava vuodenaikojen mukaisesti laiduntaviin eläimiin niin kauan kuin eläimet ovat vuoristoalueilla.
(8)
Koska vuodenaikojen mukainen siirtyminen koskee myös mehiläispesiä, ilmaisun ”vuoristoalueen tuote” soveltamista mehiläishoidosta saataviin tuotteisiin olisi selkeytettävä. Koska mehiläisille syötetty sokeri ei tavallisesti ole peräisin vuoristoalueilta, ravintoa koskevia rajoituksia ei kuitenkaan tulisi soveltaa mehiläisiin.
(9)
Jotta vältettäisiin kuluttajien johtamista harhaan, ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” olisi käytettävä kasviperäisistä tuotteista ainoastaan, jos kasvit on kasvatettu vuoristoalueilla.
(10)
Jalostettujen tuotteiden olisi oltava sallittua sisältää ainesosina senkaltaisia raaka-aineita kuin sokeri, suola tai yrtit, joita ei voida tuottaa vuoristoalueilla, edellyttäen että ne eivät edusta yli 50:tä prosenttia ainesosien kokonaispainosta.
(11)
Joissakin unionin osissa vuoristoalueilla ei sijaitse riittävästi laitoksia, joissa voidaan valmistaa maitoa ja maitotuotteita raakamaidosta, teurastaa eläimiä, paloitella ja leikata luuttomaksi ruhoja tai puristaa oliiviöljyä. Luonnonolosuhteista johtuvat rajoitteet vaikuttavat siihen, että vuoristoalueilla ei ole riittävästi jalostuslaitoksia, ja ne tekevät jalostuksesta vaikeaa ja kannattamatonta. Jalostus muualla vuoristoalueiden läheisyydessä ei muuta jalostettujen tuotteiden luonnetta vuoristoalueiden tuotteina. Sen vuoksi olisi sallittava käyttää ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” tällaisista tuotteista, jos ne on jalostettu vuoristoalueiden ulkopuolella. Kun otetaan huomioon jalostuslaitosten sijainti tietyissä jäsenvaltioissa ja tarve vastata kuluttajien odotuksiin, jalostustoimet olisi tehtävä 30 kilometrin etäisyydellä asianomaisesta vuoristoalueesta.
(12)
Jotta maitoa ja maitotuotteita nykyisin tuottavat laitokset voisivat lisäksi jatkaa toimintaansa, ainoastaan niiden laitosten, jotka olivat toiminnassa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 voimaantulopäivänä, olisi sallittava käyttää ilmaisua ”vuoristoalueen tuote”. Koska siinä, sijaitseeko vuoristoalueilla tällaisia laitoksia, on eroja, jäsenvaltioiden olisi sallittava vahvistaa tiukempi etäisyyttä koskeva rajoitus tai poistaa kyseinen mahdollisuus kokonaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Eläinperäiset tuotteet
1. Ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää tuotteista, jotka eläimet ovat tuottaneet asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 2 kohdassa määritellyillä vuoristoalueilla ja jotka on jalostettu kyseisillä alueilla.
2. Ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää tuotteista, jos ne on valmistettu eläimistä, jotka ovat viettäneet vähintään kaksi kolmasosaa elämästään kyseisillä vuoristoalueilla, jos tuotteet on jalostettu kyseisillä alueilla.
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää tuotteista, jotka on valmistettu vuodenaikojen mukaisesti laiduntavista eläimistä, jos kyseiset eläimet ovat viettäneet vähintään yhden neljäsosan elämästään laiduntaen vuodenaikojen mukaisesti vuoristoalueiden laitumilla.
2 artikla
Rehut
1. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi tuotantoeläinten rehun olisi katsottava olevan olennaiselta osin peräisin vuoristoalueilta, jos se osuus eläinten vuotuisesta ravinnosta, jota ei voida tuottaa vuoristoalueilla, ei ylitä ilmaistuna prosentteina kuiva-aineesta 50:tä prosenttia ja märehtijöiden osalta 40:tä prosenttia.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, se osuus sikojen rehusta, jota ei voida tuottaa vuoristoalueilla, ei saa ilmaistuna prosentteina kuiva-aineesta ylittää 75:tä prosenttia eläinten vuotuisesta ravinnosta.
3. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vuodenaikojen mukaisesti laiduntavien eläinten rehuun, jos eläimiä kasvatetaan vuoristoalueiden ulkopuolella.
3 artikla
Mehiläishoidosta saatavat tuotteet
1. Ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää mehiläishoidosta saatavista tuotteista, jos mehiläiset ovat keränneet meden ja siitepölyn yksinomaisesti vuoristoalueilta.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, mehiläisille syötetyn sokerin ei tarvitse olla peräisin vuoristoalueilta.
4 artikla
Kasviperäiset tuotteet
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää kasviperäisistä tuotteista ainoastaan, jos kasvit on kasvatettu asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 2 kohdassa määritellyillä vuoristoalueilla.
5 artikla
Ainesosat
Kun seuraavia ainesosia käytetään 1 ja 4 artiklassa tarkoitetuissa tuotteissa, ne voivat olla peräisin vuoristoalueiden ulkopuolta, edellyttäen että ne eivät edusta yli 50:tä prosenttia ainesosien kokonaispainosta:
a)
perussopimuksen liitteeseen I kuulumattomat tuotteet; ja
b)
yrtit, mausteet ja sokeri.
6 artikla
Vuoristoalueiden ulkopuoliset jalostustoimet
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja tämän asetuksen 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, seuraavat jalostustoimet voidaan tehdä vuoristoalueiden ulkopuolella edellyttäen, että etäisyys kyseisestä vuoristoalueesta ei ole yli 30 kilometriä:
a)
maidon ja maitotuotteiden tuotannossa käytetyt jalostustoimet sellaisissa jalostuslaitoksissa, jotka olivat toiminnassa 3 päivänä tammikuuta 2013;
b)
eläinten teurastaminen sekä ruhojen paloittelu ja luuttomaksi leikkaaminen;
c)
oliiviöljyn puristaminen.
2. Jäsenvaltiot voivat alueellaan jalostettujen tuotteiden osalta päättää, että 1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta tai että jalostuslaitosten on sijaittava tarkemmin määriteltävällä etäisyydellä, joka on alle 30 kilometriä kyseisestä vuoristoalueesta.
7 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2014.