KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 788/2014
af 18. juli 2014
om fastsættelse af detaljerede regler for pålæggelse af bøder eller tvangsbøder og tilbagekaldelse af anerkendelser af organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, jf. artikel 6 og 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 391/2009 af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe (1), særlig artikel 14, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009 har Kommissionen beføjelse til at træffe afgørelse om at pålægge anerkendte organisationer som defineret i den nævnte forordnings artikel 2 bøder og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen af disse for derved at sikre håndhævelsen af de krav og forpligtelser, der er fastsat i nævnte forordning, og navnlig fjerne alle potentielle trusler mod sikkerheden eller miljøet.
(2)
Af hensyn til gennemsigtigheden er det hensigtsmæssigt i henhold til artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 at fastsætte en detaljeret forretningsorden for beslutningsproceduren og Kommissionens metode til beregning af bøder og tvangsbøder, således at de berørte organisationer kender dem på forhånd, bl.a. de specifikke kriterier, Kommissionen anvender til at vurdere overtrædelsernes grovhed, og i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen.
(3)
Indførelsen af muligheden for at pålægge bøder og tvangsbøder giver Kommissionen et supplerende redskab, så den kan reagere mere nuanceret, fleksibelt og afpasset på en anerkendt organisations overtrædelse af bestemmelserne i forordning (EF) nr. 391/2009 end ved blot at tilbagekalde anerkendelsen.
(4)
Tvangsbøder bør være effektive, når det drejer sig om at sikre, at der straks og på hensigtsmæssig vis rettes op på situationen, hvis de forpligtelser og krav, der er fastsat i forordning (EF) nr. 391/2009, ikke opfyldes. I medfør af forordning (EF) nr. 391/2009 får Kommissionen derfor beføjelse til at anvende tvangsbøder, når en anerkendt organisation ikke efter et rimeligt tidsrum har truffet de forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen kræver, og indtil den pågældende anerkendte organisation har truffet de krævede foranstaltninger. I lyset af sagens omstændigheder kan den daglige tvangsbøde om nødvendigt gradvis forhøjes for derved at afspejle, hvor hastende de krævede foranstaltninger er.
(5)
En enkel måde at sikre, at bøder og tvangsbøder virker afskrækkende, men samtidig fortsat står i et rimeligt forhold til både sagens grovhed og den pågældende organisations økonomiske formåen i lyset af, at de anerkendte organisationer varierer i størrelse, er ved at beregne bøder og tvangsbøder som en andel af organisationens omsætning under hensyntagen til det loft, der er fastsat i forordning (EF) nr. 391/2009.
(6)
Af hensyn til gennemsigtigheden og retssikkerheden bør det klart anføres, under hvilke omstændigheder det maksimale samlede bøde- og tvangsbødebeløb anvendes. Af samme årsager bør det også fastsættes, hvordan den samlede gennemsnitlige omsætning i de forudgående tre regnskabsår for aktiviteter, der falder ind under anvendelsesområdet for forordning (EF) nr. 391/2009, beregnes for den enkelte anerkendte organisation.
(7)
Det er hensigtsmæssigt, at der i forbindelse med en afgørelse om at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation på grundlag af betingelserne i artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009 tages hensyn til alle de faktorer, der er knyttet til det overordnede mål om at føre tilsyn med anerkendte organisationers virke og samlede arbejdsindsats, herunder hvor effektive allerede pålagte bøder og tvangsbøder for gentagne og grove overtrædelser af nævnte forordning er.
(8)
Der bør fastsættes en særlig procedure, der gør det muligt for Kommissionen på eget initiativ eller på en eller flere medlemsstaters anmodning at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation i henhold til forordning (EF) nr. 391/2009, ud over Kommissionens beføjelser til at vurdere de anerkendte organisationer og pålægge bøder og tvangsbøder i henhold til de i nærværende forordning fastsatte procedurer.
(9)
Det er vigtigt, at en afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde en anerkendelse i henhold til denne forordning udelukkende tager udgangspunkt i de årsager, som den berørte anerkendte organisation har kunnet fremkomme med bemærkninger til.
(10)
Denne forordning respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, navnlig vedrørende retten til et forsvar og fortrolighedsprincippet og princippet om ne bis in idem i overensstemmelse med Den Europæiske Unions Domstols almene retsprincipper og retspraksis.
(11)
Afgørelser om bøder og tvangsbøder bør kunne tvangsfuldbyrdes i henhold til artikel 299 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og underkastes prøvelse ved Den Europæiske Unions Domstol.
(12)
Af billighedsgrunde og af hensyn til retssikkerheden i forbindelse med gennemførelsen af proceduren er det nødvendigt at fastsætte detaljerede regler for beregningen af de frister, som Kommissionen fastsætter under proceduren, og de forældelsesfrister for pålæggelse og inddrivelse af bøder og tvangsbøder, som Kommissionen anvender, under hensyntagen til datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 391/2009.
(13)
Håndhævelsen af denne forordning kræver et effektivt samarbejde mellem de berørte medlemsstater, Kommissionen og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur. Med henblik herpå er det nødvendigt at præcisere hver af disse parters rettigheder og forpligtelser i forbindelse med de procedurer, der er fastsat i denne forordning for at sikre, at undersøgelses-, beslutnings- og opfølgningsprocedurerne bliver effektive, jf. artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Udvalget for Sikkerhed til Søs og Forebyggelse af Forurening fra Skibe (USS), der blev nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2099/2002 (2) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes der bestemmelser om Kommissionens gennemførelse af artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
Der fastsættes kriterier for beregningen af bødernes og tvangsbødernes størrelse og for beslutningsproceduren for pålæggelse af en bøde eller en tvangsbøde eller tilbagekaldelse af anerkendelsen af en anerkendt organisation på Kommissionens eget initiativ eller på en medlemsstats anmodning.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i artikel 2 i forordning (EF) nr. 391/2009 finder anvendelse med henblik på gennemførelsen af denne forordning.
Derudover finder følgende definition anvendelse:
»berørt medlemsstat«: enhver medlemsstat, der har overdraget ansvaret for inspektion, syn og certificering af skibe, der fører deres flag, til en anerkendt organisation i overensstemmelse med internationale konventioner, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF af 23. april 2009 om fælles regler og standarder for organisationer, der udfører inspektion og syn af skibe, og for søfartsmyndighedernes aktiviteter i forbindelse dermed (3), herunder den medlemsstat, der har indgivet anmodningen om anerkendelse af den pågældende organisation til Kommissionen, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 391/2009.
KAPITEL II
BØDER OG TVANGSBØDER
Artikel 3
Påvisning af overtrædelser
1. Kommissionen fastslår, at der er sket en overtrædelse i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009, hvis
a)
en anerkendt organisations alvorlige eller gentagne overtrædelse af forpligtelsen til at opfylde et af de minimumskriterier, der er fastsat i bilag I til forordning (EF) nr. 391/2009, eller dets forpligtelser i henhold til artikel 8, stk. 4, og artikel 9, 10 og 11 i forordning (EF) nr. 391/2009 viser, at der er alvorlige mangler i en anerkendt organisations struktur, systemer, procedurer eller interne kontrol
b)
en anerkendt organisations arbejdsindsats bliver dårligere under hensyntagen til Kommissionens beslutning 2009/491/EF (4), og det viser, at der er alvorlige mangler i en anerkendt organisations struktur, systemer, procedurer eller interne kontrol
c)
en anerkendt organisation med forsæt har givet Kommissionen forkerte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger i forbindelse med dens vurdering eller på anden måde har lagt hindringer i vejen for denne vurdering.
2. I alle overtrædelsessager i medfør af denne forordning påhviler bevisbyrden Kommissionen.
Artikel 4
Beregning af bøder
1. Der pålægges først for hver overtrædelse, der er fastslået på grundlag af artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 391/2009, et bødegrundbeløb på 0,6 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning, jf. artikel 9.
2. Med henblik på beregningen af den individuelle bøde for hver overtrædelse øges eller mindskes de i stk. 1 omhandlede bødegrundbeløb på grundlag af overtrædelsens grovhed og følger, særlig i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, jf. henholdsvis artikel 5 og 6.
3. Den individuelle bøde kan højst udgøre 1,8 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning.
4. Når en anerkendt organisations handling eller undladelse alene udgør grundlaget for to eller flere overtrædelser i henhold til artikel 6, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 391/2009, som er fastslået i henhold til nærværende forordnings artikel 3, stk. 1, litra a), bliver den heraf følgende individuelle bøde den højeste af de individuelle bøder beregnet for de bagved liggende overtrædelser
5. Den samlede bøde, der pålægges en anerkendt organisation i en enkelt afgørelse, er summen af alle de individuelle bøder, der følger af anvendelsen af denne artikels stk. 1 til 4, uden at dette berører de maksimumslofter, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009 som specificeret i nærværende forordnings artikel 8.
Artikel 5
Vurdering af overtrædelsernes grovhed
Kommissionen tager ved vurderingen af de enkelte overtrædelsers grovhed hensyn til alle relevante skærpende eller formildende omstændigheder, navnlig følgende:
a)
hvorvidt organisationen har udvist uagtsomhed eller forsætlighed
b)
antallet af den anerkendte organisations handlinger eller undladelser, der giver anledning til overtrædelsen
c)
hvorvidt overtrædelsen påvirker enkelte afdelinger, geografiske områder eller hele organisationen
d)
hvorvidt det er den anerkendte organisations gentagelse af handlinger eller undladelser, som giver anledning til overtrædelsen
e)
overtrædelsens varighed
f)
en forkert beskrivelse af skibenes reelle stand i certifikater og overensstemmelsesdokumenter udstedt af den anerkendte organisation eller medtagelse af forkerte eller vildledende oplysninger heri
g)
tidligere sanktioner, herunder bødestraf, som er pålagt samme anerkendte organisation
h)
hvorvidt overtrædelsen skyldes en aftale mellem anerkendte organisationer eller samordnet praksis, som har til formål eller følge, at kravene og forpligtelserne i forordning (EF) nr. 391/2009 ikke opfyldes
i)
den anerkendte organisations omhyggelighed og samarbejdsvilje ved afdækningen af de relevante handlinger eller undladelser, og når Kommissionen fastslår, at der er tale om overtrædelser.
Artikel 6
Vurdering af følgerne af overtrædelser
Kommissionen tager ved vurderingen af følgerne af de enkelte overtrædelser, særlig i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, hensyn til alle relevante skærpende eller formildende omstændigheder, navnlig følgende:
a)
arten og omfanget af de mangler, der reelt eller potentielt påvirker den flåde, der er certificeret af organisationen, hvilket nævnte organisation som følge af overtrædelsen ikke har opdaget eller ikke er i stand til at opdage eller ikke i tide har krævet eller kunnet kræve afhjulpet, under hensyntagen til navnlig kriterierne for tilbageholdelse af et skib som fastsat i bilag X til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/16/EF (5) om havnestatskontrol
b)
andelen af den flåde, som organisationen har certificeret, der reelt eller potentielt er berørt
c)
alle andre omstændigheder, der udgør specifikke identificerbare risici såsom den type skib, der reelt eller potentielt er berørt.
Artikel 7
Tvangsbøder
1. Kommissionen kan som omhandlet i artikel 6, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 pålægge den pågældende organisation tvangsbøder, uden at det berører de bøder, der pålægges i medfør af artikel 3, for derved at sikre, at der træffes forebyggende og afhjælpende foranstaltninger som krævet af Kommissionen under dens vurdering af den anerkendte organisation.
2. I forbindelse med afgørelsen om at pålægge bøder i henhold til artikel 3 kan Kommissionen også fastsætte de tvangsbøder, der skal pålægges den anerkendte organisation, hvis og så længe den ikke træffer afhjælpende foranstaltninger eller uden gyldig grund ikke bringer overtrædelsen til ophør.
3. I afgørelsen om tvangsbøder fastsættes den frist, inden for hvilken den anerkendte organisation skal træffe de krævede foranstaltninger.
4. Tvangsbøderne finder anvendelse fra dagen efter udløbet af den i stk. 3 fastsatte frist til den dag, hvor organisationen har truffet passende afhjælpende foranstaltninger, forudsat at Kommissionen anser de afhjælpende foranstaltninger for at være tilfredsstillende.
5. De daglige tvangsbøder for hver overtrædelse udgør 0,0033 % af den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Med henblik på beregningen af det enkelte tvangsbødebeløb for hver overtrædelse tilpasses grundbeløbet på grundlag af overtrædelsens grovhed og under hensyntagen til, i hvor høj grad det har haft negative følger for sikkerheden og miljøbeskyttelsen, jf. artikel 5 og 6 i nærværende forordning.
6. I lyset af sagens omstændigheder og navnlig på grundlag af, hvor meget det haster, at den pågældende organisation træffer afhjælpende foranstaltninger, kan Kommissionen forhøje den daglige tvangsbøde op til følgende loft:
a)
når den anerkendte organisation overskrider den frist, der er fastsat i medfør af stk. 3, med mere end 120 dage, fra den 121. dag til den 300. dag efter fristens udløb med 0,005 % pr. dag af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9
b)
når den anerkendte organisation overskrider den frist, der er fastsat i medfør af stk. 3, med mere end 300 dage, fra den 301. dag efter fristens udløb med 0,01 % pr. dag af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9.
7. Den samlede tvangsbøde, der pålægges i medfør af denne artikel, individuelt eller sammen med bøder, må ikke overstige det loft, der er fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009 som specificeret i nærværende forordnings artikel 8.
Artikel 8
Fastsættelse af det højeste samlede bøde- og tvangsbødebeløb
Det højeste samlede bøde- og tvangsbødebeløb, der kan pålægges en anerkendt organisation som fastsat i artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, fastsættes som følger:
a)
det samlede bødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 4 inden for et regnskabsår under hensyntagen til datoen for afgørelsen om pålæggelse af bøder og i tilfælde af mere end én afgørelse om at pålægge organisationen bøder, datoen for den første afgørelse om at pålægge organisationen en bøde, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9
b)
det samlede bødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 4 inden for et regnskabsår, og som beregnes i henhold til stk. 1, og de tvangsbøder, der pålægges i medfør af samme afgørelse, jf. artikel 7, stk. 2, og som forhøjes, så længe organisationen ikke træffer passende afhjælpende foranstaltninger, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Ved inddrivelsen af tvangsbøderne må Kommissionen ikke overstige loftet på 5 %, jf. dog artikel 21
c)
det samlede tvangsbødebeløb, der pålægges en anerkendt organisation i henhold til artikel 7, stk. 1, og som forhøjes, så længe organisationen ikke træffer passende forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, må ikke overstige 5 % af organisationens samlede gennemsnitlige omsætning beregnet i henhold til artikel 9. Ved inddrivelsen af tvangsbøderne må Kommissionen ikke overstige loftet på 5 %, jf. dog artikel 21.
Artikel 9
Beregning af omsætningen
1. Med henblik på denne forordning er den anerkendte organisations samlede gennemsnitlige omsætning en tredjedel af de beløb, der opnås ved over de tre regnskabsår, der går forud for Kommissionens afgørelse, at tilføje den samlede omsætning i den moderselskabsenhed, der er indehaver af anerkendelsen, og alle de retlige enheder, som anerkendelsen gælder for ved udgangen af hvert år.
2. I tilfælde af en koncern med attesterede konsoliderede regnskaber medtages den i stk. 1 omhandlede omsætning, hvad angår moderselskabet og alle de retlige enheder, der indgår i koncernen, og som anerkendelsen gælder for ved udgangen af hvert regnskabsår, i disse enheders konsoliderede indtægter.
3. I medfør af stk. 1 og 2 tages der kun hensyn til de aktiviteter, der falder ind under forordning (EF) nr. 391/2009.
KAPITEL III
TILBAGEKALDELSE AF ANERKENDELSE
Artikel 10
Tilbagekaldelse af anerkendelse
1. I de tilfælde, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra a) til e), i forordning (EF) nr. 391/2009 kan Kommissionen på eget initiativ eller på en medlemsstats anmodning vedtage en afgørelse om at tilbagekalde en organisations anerkendelse.
2. For at afgøre, om gentagne og grove tilfælde af manglende opfyldelse af minimumskravene udgør en uacceptabel trussel mod sikkerheden eller miljøet, jf. artikel 7, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EF) nr. 391/2009, skal følgende elementer tages i betragtning:
a)
de oplysninger og omstændigheder, der henvises til i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009, navnlig i lyset af de omstændigheder, der er omhandlet i forordningens artikel 5 og 6
b)
de krav og eventuelt de tærskler, der er fastsat i beslutning 2009/491/EF.
3. Når størrelsen af de bøder og tvangsbøder, der pålægges en anerkendt organisation, når det loft, der er fastsat i henhold til artikel 6, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, og den anerkendte organisation ikke har truffet hensigtsmæssige afhjælpende foranstaltninger, kan Kommissionen anse disse foranstaltninger for ikke at have opfyldt deres formål, nemlig at fjerne alle potentielle trusler mod sikkerheden eller miljøet.
Artikel 11
Procedure for tilbagekaldelse af anerkendelsen på en medlemsstats anmodning
1. Hvis en medlemsstat anmoder Kommissionen om at tilbagekalde anerkendelsen af en organisation, jf. artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009, skal den gøre det skriftligt.
2. Den anmodende medlemsstat forklarer årsagerne til anmodningen nærmere og om nødvendigt under henvisning til kravene i artikel 7, stk. 1, og de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009 og de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 10, stk. 2 og 3, i nærværende forordning.
3. Den anmodende medlemsstat sender Kommissionen al den dokumentation, der er nødvendig for at understøtte anmodningen, behørigt klassificeret og nummereret.
4. Kommissionen anerkender modtagelsen af medlemsstatens anmodning skriftligt.
5. Hvis Kommissionen finder, at det er nødvendigt med yderligere oplysninger, præciseringer eller dokumentation for at træffe afgørelse, informerer den den anmodende medlemsstat herom og opfordrer den til at supplere den allerede indsendte dokumentation inden for en fastsat frist, som ikke må være på under fire uger. Medlemsstatens anmodning anses ikke for fuldstændig, før alle nødvendige oplysninger er fremlagt.
6. Hvis Kommissionen konkluderer, at medlemsstatens anmodning er begrundet, sender den inden et år fra modtagelsen af den fuldstændige anmodning den berørte organisation en klagepunktsmeddelelse, jf. artikel 12, med henblik på tilbagekaldelsen af anerkendelsen i henhold til denne forordning. I så tilfælde skal den anmodende medlemsstat gives den behandling og de rettigheder, som en berørt medlemsstat har ret til i henhold til kapitel IV i nærværende forordning.
Hvis Kommissionen inden for samme frist konkluderer, at medlemsstatens anmodning er uberettiget, informerer den den anmodende medlemsstat med angivelse af årsagerne hertil og opfordrer den til at fremkomme med sine bemærkninger inden for en fastsat frist, som ikke må være på under tre måneder. Inden seks måneder efter modtagelsen af disse bemærkninger bekræfter Kommissionen enten, at anmodningen er ubegrundet, eller udsteder en klagepunktsmeddelelse i henhold til dette stykkes første afsnit.
7. Hvis Kommissionen konkluderer, at medlemsstatens anmodning er ubegrundet, eller den fortsat er ufuldstændig efter udløbet af den frist, der er omhandlet i stk. 5, kan Kommissionen vælge at medtage hele eller dele af anmodningen og den vedlagte dokumentation i den vurdering af den anerkendte organisation, der foretages i henhold til artikel 8 i forordning (EF) nr. 391/2009.
8. Kommissionen rapporterer hvert år til USS om de anmodninger om tilbagekaldelse af anerkendelser, den har modtaget fra medlemsstaterne, samt om de igangværende tilbagekaldelsesprocedurer, som Kommissionens har iværksat.
KAPITEL IV
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 12
Klagepunktsmeddelelse
1. Hvis Kommissionen finder, at der er grund til at pålægge en anerkendt organisation en bøde og tvangsbøder, jf. artikel 6 i forordning (EF) nr. 391/2009, eller at tilbagekalde en organisations anerkendelse, jf. artikel 7 i nævnte forordning, sender den en klagepunktsmeddelelse til organisationen og informerer den berørte medlemsstat.
2. Klagepunktsmeddelelsen skal indeholde:
a)
en detaljeret beskrivelse af den anerkendte organisations foranstaltninger og undladelser, herunder en beskrivelse af de relevante fakta og angivelse af de bestemmelser i forordning (EF) nr. 391/2009, som Kommissionen mener, at den anerkendte organisation har overtrådt
b)
angivelse af den dokumentation, som de relevante resultater er baseret på, bl.a. under henvisning til inspektionsrapporter, vurderingsrapporter eller andre relevante dokumenter, som Kommissionen eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, der handler på Kommissionens vegne, tidligere har videreformidlet til den berørte organisation
c)
en meddelelse om, at Kommissionen kan pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde anerkendelsen, jf. artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 391/2009.
3. Ved fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen opfordrer Kommissionen den anerkendte organisation og de berørte medlemsstater til at fremkomme med skriftlige bemærkninger inden den fastsatte frist, som under ingen omstændigheder må være på under seks uger fra datoen for modtagelsen af klagepunktsmeddelelsen. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til indlæg modtaget efter fristens udløb, jf. dog bestemmelserne i artikel 24, stk. 4, i nærværende forordning.
4. Fremsendelsen af klagepunktsmeddelelsen suspenderer ikke vurderingen af den berørte organisation. Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt forud for vedtagelsen af en afgørelse om at pålægge en bøde og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen i henhold til denne forordning, beslutte at foretage yderligere kontrol af organisationens kontorer og faciliteter, at besøge de skibe, som organisationen har certificeret, eller anmode den anerkendte organisation om skriftligt at fremlægge yderligere oplysninger vedrørende dens opfyldelse af kravene og forpligtelserne i henhold til forordning (EF) nr. 391/2009.
5. Kommissionen kan på et hvilket som helst tidspunkt forud for vedtagelsen af en afgørelse om at pålægge en bøde og tvangsbøder eller at tilbagekalde anerkendelsen i henhold til denne forordning, ændre sin vurdering af den berørte anerkendte organisation. Hvis den nye vurdering er forskellig fra den vurdering, der gav anledning til klagepunktsmeddelelsen, fordi nye faktuelle oplysninger er kommet for dagen, eller fordi det er blevet fastslået, at der er sket nye overtrædelser eller er nye omstændigheder omkring overtrædelsens grovhed eller dens virkninger for sikkerheden og sundheden, udarbejder Kommissionen en ny klagepunktsmeddelelse.
Artikel 13
Anmodninger om oplysninger
For at få præciseret de faktuelle oplysninger med henblik på artikel 12 kan Kommissionen skriftligt anmode den anerkendte organisation om at fremkomme med skriftlige eller mundtlige forklaringer eller oplysninger eller dokumenter inden for en bestemt frist, som under ingen omstændigheder må være på under fire uger. I så tilfælde informerer Kommissionen den anerkendte organisation om de tvangsbøder og bøder, den kan pålægges for ikke at efterkomme anmodningen eller uden gyldig grund at forsinke fremsendelsen af oplysninger eller forsætligt at fremsende ukorrekte, ufuldstændige eller vildledende oplysninger til Kommissionen.
Artikel 14
Mundtlig høring
1. På anmodning af den anerkendte organisation, som klagepunktsmeddelelsen er blevet sendt til, giver Kommissionen den pågældende organisation mulighed for at fremsætte sine argumenter under den mundtlige høring.
2. Kommissionen indkalder de berørte medlemsstaters kompetente myndigheder og kan på eget initiativ eller på de berørte medlemsstaters anmodning indkalde alle andre personer med en legitim interesse i overtrædelserne til at deltage i den mundtlige høring. Kommissionen kan vælge at lade sig bistå af Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur.
3. Fysiske eller juridiske personer, der indkaldes til at deltage, møder enten frem personligt eller lader sig repræsentere af retlige eller bemyndigede repræsentanter. Medlemsstaterne repræsenteres af den pågældende medlemsstats embedsmænd.
4. Den mundtlige høring er ikke offentlig. Hver enkelt person, der opfordres til at deltage, kan høres alene eller i overværelse af andre personer, der er indkaldt til at deltage, idet der tages hensyn til den legitime interesse, som den anerkendte organisation og andre parter måtte have i, at deres forretningshemmeligheder og andre fortrolige oplysninger beskyttes.
5. Alle de hørte personers udtalelser føres til protokols. De personer, der deltog i høringen, og de berørte medlemsstater skal have adgang til at gøre sig bekendt med de registrerede udtalelser fra høringen, såfremt de anmoder herom.
Artikel 15
Tvangsbøder for manglende samarbejde
1. Hvis Kommissionen har til hensigt at vedtage en afgørelse om at pålægge en anerkendt organisation tvangsbøder, jf. artikel 7, stk. 1, som ikke har truffet eller uden gyldig grund ikke rettidigt har truffet de forebyggende og afhjælpende foranstaltninger, som Kommissionen har anmodet om, informerer den først den anerkendte organisation herom skriftligt.
2. I Kommissionens meddelelse i henhold til stk. 1 skal der henvises til den specifikke forebyggende og afhjælpende foranstaltning, som den anerkendte organisation ikke har truffet, og dokumentationen herfor, og den anerkendte organisation skal informeres om de tvangsbøder, Kommissionen overvejer at pålægge den.
3. Kommissionen fastsætter en frist, inden for hvilken den anerkendte organisation kan indgive skriftlige bemærkninger til Kommissionen. Kommissionen er ikke forpligtet til at tage hensyn til skriftlige bemærkninger, der modtages efter fristens udløb.
Artikel 16
Aktindsigt
1. På anmodning af den anerkendte organisation, som klagepunktsmeddelelsen er blevet sendt til, giver Kommissionen aktindsigt i den sagsmappe, der indeholder dokumenter, bilag m.m. vedrørende den påståede overtrædelse, som Kommissionen har samlet.
2. Kommissionen fastsætter datoen og træffer de relevante praktiske foranstaltninger til den anerkendte organisations aktindsigt, som kun kan gives i elektronisk form.
3. Kommissionen stiller på anmodning en liste over alle de dokumenter, der er i sagsmappen, til rådighed for den berørte anerkendte organisation.
4. Den berørte anerkendte organisation har ret til aktindsigt i de dokumenter og oplysninger, der er i sagsmappen. Når Kommissionen giver aktindsigt, tager den hensyn til forretningshemmeligheder, fortrolige oplysninger eller dokumenter af intern art, som den eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur har udarbejdet.
5. Med henblik på anvendelsen af stk. 4 kan Kommissionens og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs interne dokumenter omfatte:
a)
dokumenter eller dele af dokumenter vedrørende interne drøftelser i Kommissionen eller dens tjenestegrene og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur, herunder Det Europæiske Søfartssikkerhedsagenturs udtalelser og henstillinger til Kommissionen
b)
dokumenter eller dele af dokumenter, der udgør en del af korrespondancen mellem Kommissionen og Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur eller mellem Kommissionen og medlemsstaterne.
Artikel 17
Advokatbistand
Den anerkendte organisation har ret til juridisk bistand i alle faser af procedurerne i henhold til denne forordning.
Artikel 18
Tavshedspligt, fortrolighed og ret til ikke at udtale sig
1. Procedurerne i henhold til denne forordning skal gennemføres på grundlag af principperne om fortrolighed og tavshedspligt.
2. Kommissionen, Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og medlemsstaternes myndigheder samt deres embedsmænd og øvrige ansatte og enhver anden person, der arbejder under deres tilsyn, må ikke videregive oplysninger, som de har indhentet eller udvekslet i medfør af denne forordning, og som er undergivet fortroligheds- og tavshedspligt.
3. Alle anerkendte organisationer og personer, der afgiver oplysninger eller bemærkninger i henhold til denne forordning, skal klart angive, hvilket materiale der i givet fald betragtes som fortroligt, og begrunde dette samt levere en særskilt ikkefortrolig version heraf inden den af Kommissionen fastsatte dato.
4. Kommissionen kan også kræve, at de anerkendte organisationer og andre berørte parter meddeler, hvilke dele af en rapport, en klagepunktsmeddelelse eller en kommissionsafgørelse, der i deres øjne indeholder forretningshemmeligheder.
5. Hvis de i stk. 3 og 4 omhandlede oplysninger eller bemærkninger ikke angives, kan Kommissionen gå ud fra, at de pågældende dokumenter eller bemærkninger ikke indeholder fortrolige oplysninger.
6. Anerkendte organisationer har ret til ikke at udtale sig i situationer, hvor de ellers ville være tvunget til at afgive svar, som kunne indebære en tilståelse af, at de er impliceret i en overtrædelse, jf. dog artikel 9 i forordning (EF) nr. 391/2009.
Artikel 19
Afgørelse
1. En afgørelse om at pålægge bøder og tvangsbøder eller tilbagekalde en anerkendelse i henhold til denne forordning skal udelukkende tage udgangspunkt i de årsager, som den berørte anerkendte organisation har kunnet anføre i sine bemærkninger.
2. I afgørelsen om at pålægge en bøde eller en tvangsbøde og fastsættelsen af et passende beløb skal der tages hensyn til principperne om, at sanktionen skal være effektiv, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
3. Når der træffes foranstaltninger i henhold til denne forordning, og der træffes afgørelse om grovheden og virkningerne af de relevante foranstaltninger eller undladelser for sikkerheden og miljøet, tager Kommissionen hensyn til de nationale foranstaltninger, der allerede er truffet på grundlag af de samme faktuelle oplysninger vedrørende den berørte anerkendte organisation, navnlig når organisationen allerede har været genstand for retssager eller retshåndhævelsesprocedurer.
4. En anerkendt organisations handlinger eller undladelser, på grundlag af hvilke der er truffet foranstaltninger i henhold til denne forordning, skal ikke være genstand for yderligere foranstaltninger. Der kan dog tages hensyn til disse foranstaltninger eller undladelser i forbindelse med efterfølgende afgørelser, der vedtages i henhold til denne forordning, for derved at vurdere, om der sker gentagelser.
5. En afgørelse om at pålægge tvangsbøder eller en afgørelse om at pålægge bøder eller tvangsbøder skal vedtages af Kommissionen i henhold til den procedure, der finder anvendelse i medfør af artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 391/2009.
6. En afgørelse om at tilbagekalde en anerkendt organisations anerkendelse skal vedtages af Kommissionen i henhold til den procedure, der finder anvendelse i medfør af artikel 12, stk. 3, i forordning (EF) nr. 391/2009.
Artikel 20
Retsmidler, informering og offentliggørelse
1. Kommissionen informerer den berørte anerkendte organisation om de retsmidler, der står til dens rådighed.
2. Kommissionen orienterer Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur og medlemsstaterne om sin afgørelse.
3. Når det er begrundet, navnlig af hensyn til sikkerheden eller miljøbeskyttelsen, kan Kommissionen offentliggøre sin afgørelse. Kommissionen tager ved offentliggørelsen af de nærmere oplysninger om sin afgørelse og informeringen af medlemsstaterne hensyn til den berørte anerkendte organisations og andre berørte personers legitime interesser.
Artikel 21
Inddrivelse af bøder og tvangsbøder
Kommissionen foretager inddrivelsen af bøder og tvangsbøder ved at etablere en indtægtsordre og udstede en debetnota stilet til den anerkendte organisation efter bestemmelserne i artikel 78 til 80 samt 83 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 966/2012 (6) og artikel 80 til 92 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 22
Forældelsesfrister for pålæggelse af bøder og tvangsbøder
1. Kommissionens ret til at pålægge en anerkendt organisation bøder og/eller tvangsbøder i henhold til denne forordning udløber efter fem år at regne fra datoen for den anerkendte organisations handling eller undladelse, som giver anledning til en overtrædelse, der er fastslået i henhold til nærværende forordnings artikel 3. Ved vedvarende eller gentagne handlinger eller undladelser, der giver anledning til overtrædelser, regnes fristen dog først fra den dag, hvor handlingen eller undladelsen bringes til ophør.
Kommissionens ret til at pålægge en anerkendt organisation tvangsbøder i henhold til denne forordnings artikel 15 udløber efter tre år at regne fra datoen for den anerkendte organisations handling eller undladelse, i forbindelse med hvilken Kommissionen anmodede om, at der blev truffet hensigtsmæssige forebyggende og afhjælpende foranstaltninger.
2. Enhver foranstaltning, som Kommissionen eller Det Europæiske Søfartssikkerhedsagentur træffer med henblik på vurderingen eller overtrædelsesproceduren i forbindelse med den anerkendte organisations handling eller undladelse, afbryder den relevante forældelsesfrist, jf. stk. 1. Forældelsesfristen afbrydes med virkning fra den dag, hvor Kommissionens eller agenturets foranstaltning meddeles den anerkendte organisation.
3. Efter hver afbrydelse løber forældelsesfristen forfra. Forældelsesfristen må dog ikke overstige en periode svarende til to gange den oprindelige forældelsesfrist, medmindre forældelsesfristen suspenderes i henhold til stk. 4.
4. Forældelsen for pålæggelse af tvangsbøder stilles i bero, så længe en sag om Kommissionens afgørelse verserer ved EU-Domstolen.
Artikel 23
Forældelsesfrister for inddrivelse af bøder og tvangsbøder
1. Retten til at indlede en inddrivelsesprocedure i forbindelse med bøder og/eller tvangsbøder udløber et år efter, at afgørelsen i medfør af artikel 19 er blevet endelig.
2. Den i stk. 1 omhandlede forældelsesfrist afbrydes ved ethvert skridt, der tages af Kommissionen eller af en medlemsstat på Kommissionens anmodning, med henblik på tvangsinddrivelse af bøder og/eller tvangsbøder.
3. Efter hver afbrydelse løber forældelsesfristen forfra.
4. Den i stk. 1 og 2 omhandlede forældelsesfrist suspenderes så længe:
a)
der er givet en betalingsfrist
b)
tvangsfuldbyrdelsen er stillet i bero i henhold til Den Europæiske Unions Domstols afgørelse.
Artikel 24
Anvendelse af frister
1. Fristerne i denne forordning løber fra dagen efter modtagelsen af Kommissionens meddelelse eller afleveringen heraf på modtagerens adresse.
2. I tilfælde af meddelelser, der sendes til Kommissionen, anses den relevante frist for at være opfyldt, hvis meddelelsen er sendt anbefalet inden udløbet af den relevante frist.
3. Ved fastsættelsen af frister tager Kommissionen hensyn til både retten til en retfærdig rettergang og de specifikke omstændigheder omkring hver beslutningsprocedure i medfør af denne forordning.
4. Fristerne kan eventuelt forlænges, hvis der fremsættes en begrundet anmodning herom inden udløbet af den oprindelige frist.
Artikel 25
Samarbejde med de nationale kompetente myndigheder
Kommissionen må kun bruge oplysninger fra de nationale kompetente myndigheder, der er indsendt på Kommissionens anmodning, til følgende formål:
a)
til at udføre de opgaver, der er pålagt den, hvad angår anerkendelse af og tilsyn med anerkendte organisationer i medfør af forordning (EF) nr. 391/2009
b)
som dokumentation med henblik på beslutningstagning i medfør af denne forordning, jf. dog artikel 16 og 18 i nærværende forordning.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 26
Anvendelse
Begivenheder, der indtræffer før datoen for ikrafttrædelsen af forordning (EF) nr. 391/2009, ikke giver anledning til foranstaltninger i henhold til denne forordning.
Artikel 27
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. juli 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 788/2014,
annettu 18 päivänä heinäkuuta 2014,
sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä sekä alusten tarkastamis- ja katsastamislaitosten hyväksynnän peruuttamista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan mukaisesti koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklassa annetaan komissiolle valtuudet määrätä sakkoja ja uhkasakkoja kyseisen asetuksen 2 artiklassa määritellyille hyväksytyille laitoksille tai peruuttaa niiden hyväksyntä kyseisen asetuksen vaatimusten ja velvollisuuksien täyttämisen varmistamiseksi, jotta turvallisuuteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuvat uhkat voidaan poistaa.
(2)
Avoimuuden vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 391/2009 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöksentekomenettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä komission käyttämä sakkojen ja uhkasakkojen laskentamenetelmä, jotta asianomaiset laitokset tuntisivat laskentamenetelmän etukäteen, mukaan lukien erityisperusteet, joita komissio käyttää arvioidessaan tapauksen vakavuutta ja sitä, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.
(3)
Sakkojen ja uhkasakkojen käyttöönotolla on tarkoitus tarjota komissiolle yksi lisäkeino, jonka ansiosta komissio voi reagoida hyväksytyn laitoksen suorittamaan asetuksen (EY) N:o 391/2009 sääntöjen rikkomiseen kohdistetummin, joustavammin ja porrastetummin sen sijaan, että se peruuttaisi laitoksen hyväksynnän.
(4)
Uhkasakkojen olisi oltava tehokkaita, jotta varmistetaan, että asetuksessa (EY) N:o 391/2009 säädettyjen velvollisuuksien ja vaatimusten rikkomiset korjataan nopeasti ja asianmukaisesti. Jos hyväksytty laitos ei ole toteuttanut komission pyytämiä ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia, komissiolle annetaan asetuksessa (EY) N:o 391/2009 valtuudet määrätä uhkasakkoja kohtuullisen ajanjakson kuluttua aina siihen asti kun asianomainen hyväksytty laitos on toteuttanut pyydetyt toimenpiteet. Uhkasakkojen päiväkohtaista määrää voidaan pyydettyjen toimenpiteiden kiireellisyyden vuoksi tarvittaessa korottaa asteittain tapauksen olosuhteet huomioon ottaen.
(5)
Sakkojen ja uhkasakkojen laskeminen tiettynä osuutena laitoksen liikevaihdosta - ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisesti vahvistettu enimmäismäärä - on yksinkertainen menetelmä, jota noudatettaessa sakot ja uhkasakot ovat varoittavia ja oikeassa suhteessa tapauksen vakavuuteen ja asianomaisen laitoksen taloudelliseen asemaan nähden ottaen huomioon, että hyväksyttyjen laitosten koko vaihtelee huomattavasti.
(6)
Määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlaskettu enimmäismäärä olisi avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi vahvistettava selkeästi ottaen huomioon eri tilanteet, joissa tällaista enimmäismäärää voitaisiin soveltaa. Samasta syystä olisi säädettävä myös tavasta, jolla lasketaan kunkin hyväksytyn laitoksen kolmen edellisen tilikauden keskimääräinen kokonaisliikevaihto asetuksen (EY) N:o 391/2009 soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa.
(7)
On aiheellista, että päätöksessä peruuttaa hyväksytyn laitoksen hyväksyntä asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten perusteella otetaan huomioon tekijät, jotka liittyvät hyväksytyn laitoksen toiminnan seurantaa ja toiminnan laadun seurantaa koskevaan yleistavoitteeseen, mukaan lukien kyseisen asetuksen toistuvista ja vakavista rikkomisista aiemmin määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen tehokkuus.
(8)
Sen lisäksi, että komissiolla on valtuudet arvioida hyväksyttyjä laitoksia ja määrätä sakkoja ja uhkasakkoja tässä asetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen, olisi säädettävä erityismenettelystä, jotta komissio voisi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä peruuttaa laitoksen hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisesti.
(9)
On tärkeää, että päätös, joka koskee sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista tämän asetuksen mukaisesti, perustuu yksinomaan sellaisiin perusteisiin, joita asianomaisella hyväksytyllä laitoksella on ollut mahdollisuus kommentoida.
(10)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet, erityisesti yleisten oikeusperiaatteiden sekä Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisten puolustautumisoikeuden sekä luottamuksellisuuden ja ne bis in idem -periaatteiden osalta.
(11)
Tämän asetuksen mukaisten sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevien päätösten olisi oltava täytäntöönpanokelpoisia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 299 artiklan mukaisesti, ja ne voidaan saattaa Euroopan unionin tuomioistuimen tarkasteltaviksi.
(12)
Jotta menettelyssä varmistettaisiin oikeudenmukaisuus ja oikeusvarmuus, on tarpeen säätää yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat komission menettelyn aikana vahvistamien määräaikojen laskemista sekä komissioon sovellettavien, sakkojen ja uhkasakkojen määräämisen ja täytäntöönpanon vanhentumisaikojen laskemista ottaen lisäksi huomioon asetuksen (EY) N:o 391/2009 voimaantulopäivä.
(13)
Tämän asetuksen täytäntöönpano edellyttää asianomaisten jäsenvaltioiden, komission ja Euroopan meriturvallisuusviraston tehokasta yhteistyötä. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää kyseisten osapuolten oikeudet ja velvollisuudet tässä asetuksessa säädetyssä menettelyssä, jotta voidaan varmistaa tutkinta-, päätöksenteko- ja seurantamenettelyn tehokas toteuttaminen asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan nojalla.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (2) perustetun meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat komission toteuttamaa asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan täytäntöönpanoa.
Siinä säädetään sakkojen ja uhkasakkojen määrän vahvistamisperusteet sekä päätöksentekomenettelyt, jotka koskevat sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä ja komission omasta aloitteesta tai jäsenvaltion pyynnöstä tehtävää hyväksytyn laitoksen hyväksynnän peruuttamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 391/2009 2 artiklan määritelmiä.
Lisäksi sovelletaan seuraavaa määritelmää:
’asianomaisella jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, joka on antanut hyväksytyn laitoksen tehtäväksi vastata lippunsa alla purjehtivien alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta kansainvälisten yleissopimusten noudattamisen osalta alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/15/EY (3) mukaisesti, ja myös jäsenvaltiota, joka on esittänyt komissiolle pyynnön hyväksyä kyseinen laitos asetuksen (EY) N:o 391/2009 3 artiklan mukaisesti.
II LUKU
SAKOT JA UHKASAKOT
3 artikla
Rikkomisten toteaminen
1. Komissio toteaa rikkomisen asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 1 kohdan nojalla, jos
a)
hyväksytyn laitoksen vakava tai toistuva kyvyttömyys täyttää asetuksen (EY) N:o 391/2009 liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset tai sille asetuksen (EY) N:o 391/2009 8 artiklan 4 kohdan, 9, 10 ja 11 artiklan nojalla kuuluvat velvollisuudet on paljastanut vakavia puutteita sen rakenteissa, järjestelmissä, menettelyissä tai sisäisessä valvonnassa;
b)
hyväksytyn laitoksen toiminnan laadun heikkeneminen - ottaen huomioon komission päätös 2009/491/EY (4) - paljastaa vakavia puutteita laitoksen rakenteissa, järjestelmissä, menettelyissä tai sisäisessä valvonnassa;
c)
hyväksytty laitos on tarkoituksella antanut arvioinnin yhteydessä komissiolle virheellisiä, epätäydellisiä tai harhaanjohtavia tietoja tai muulla tavoin haitannut arviointia.
2. Tämän asetuksen mukaisissa rikkomusmenettelyissä komissiolla on todistustaakka osoittaa rikkomus.
4 artikla
Sakkojen laskeminen
1. Jokaisesta asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 1 kohdan perusteella todetusta rikkomisesta määrätään perussakko, joka on 0,6 prosenttia hyväksytyn laitoksen keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta, joka vahvistetaan 9 artiklan mukaisesti.
2. Jokaiseen rikkomiseen liittyvän yksittäisen sakon laskemiseksi 1 kohdassa tarkoitettua perussakkoa korotetaan tai lasketaan 5 ja 6 artiklan mukaisesti rikkomisen vakavuuden ja vaikutusten perusteella ja erityisesti sen perusteella, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.
3. Yksittäinen sakko voi olla enintään 1,8 prosenttia hyväksytyn laitoksen keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta.
4. Jos hyväksytyn laitoksen jokin toimi tai laiminlyönti on ainoa perusta kahdelle tai useammalle asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaiselle rikkomiselle, joka on todettu tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, kaikista näistä rinnakkaisista rikkomuksista johtuva sakko on suurin niistä yksittäisistä sakoista, jotka kullekin kyseiselle rikkomiselle on laskettu.
5. Hyväksytylle laitokselle yhdessä päätöksessä määrätty kokonaissakko on kaikkien tämän artiklan 1-4 kohdan soveltamisesta johtuvien yksittäisten sakkojen summa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä, tämän asetuksen 8 artiklassa vahvistettua enimmäismäärää.
5 artikla
Rikkomisen vakavuuden arviointi
Komissio ottaa kunkin rikkomisen vakavuutta arvioidessaan huomioon kaikki asiaankuuluvat raskauttavat ja lieventävät olosuhteet, erityisesti seuraavat:
a)
onko laitos toiminut huolimattomasti tai tahallisesti;
b)
rikkomisen aiheuttaneiden hyväksytyn laitoksen toimien tai laiminlyöntien lukumäärä;
c)
koskeeko rikkominen yksittäisiä toimistoja, maantieteellisiä alueita vai koko laitosta;
d)
rikkomisen aiheuttaneiden hyväksytyn laitoksen toimien tai laiminlyöntien toistuvuus;
e)
rikkomisen kesto;
f)
alusten tosiasiallista kuntoa koskevien tietojen vääristely taikka väärien tai harhaanjohtavien tietojen antaminen hyväksytyn laitoksen antamissa vaatimustenmukaisuutta osoittavissa todistuksissa ja asiakirjoissa;
g)
aiemmat samalle hyväksytylle laitokselle määrätyt seuraamukset, mukaan lukien sakot;
h)
onko rikkominen seurausta hyväksyttyjen laitosten välisestä sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jonka tavoitteena tai vaikutuksena on asetuksessa (EY) N:o 391/2009 säädettyjen vaatimusten ja velvoitteiden rikkominen;
i)
missä määrin hyväksytty laitos on osoittanut huolellisuutta ja toiminut yhteistyössä asianomaisten toimien tai laiminlyöntien havaitsemisen ja komission toteuttaman rikkomisten toteamisen osalta.
6 artikla
Rikkomisen vaikutusten arviointi
Komissio ottaa arvioidessaan kunkin rikkomisen vakavuutta ja erityisesti sitä, missä määrin turvallisuus ja ympäristön suojelu on vaarantunut, huomioon kaikki asiaankuuluvat raskauttavat ja lieventävät olosuhteet, erityisesti seuraavat:
a)
laitoksen sertifioimaan laivastoon tosiasiallisesti tai potentiaalisesti vaikuttavien sellaisten puutteiden luonne ja laajuus, joita kyseinen laitos ei rikkomisen seurauksena ole havainnut tai ei mahdollisesti kykene havaitsemaan tai ei ole vaatinut korjaamaan ajoissa tai ei mahdollisesti kykene vaatimaan korjaamaan ajoissa, ottaen huomioon erityisesti satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY (5) liitteessä X vahvistetut aluksen pysäyttämiseen liittyvät perusteet;
b)
se osuus laitoksen sertifioimasta laivastosta, johon rikkominen tosiasiallisesti tai potentiaalisesti vaikuttaa;
c)
muut olosuhteet, jotka aiheuttavat havaittavissa olevia riskejä, kuten niiden alusten tyyppi, joihin rikkominen tosiasiallisesti tai potentiaalisesti vaikuttaa.
7 artikla
Uhkasakot
1. Sen varmistamiseksi, että komission tekemässä hyväksytyn laitoksen arvioinnissa vaaditut ennalta ehkäisevät ja korjaavat toimet toteutetaan, komissio voi määrätä asianomaiselle laitokselle asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja uhkasakkoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan mukaisesti määrättävien sakkojen soveltamista.
2. Kun komissio tekee 3 artiklan nojalla päätöksen sakkojen määräämisestä, se voi määrätä hyväksytylle laitokselle myös uhkasakkoja sille ajanjaksolle, jona laitos ei toteuta korjaavia toimia tai viivästyttää rikkomisen lopettamista perusteettomasti.
3. Uhkasakkojen määräämistä koskevassa päätöksessä on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa hyväksytyn laitoksen on toteutettava vaaditut toimet.
4. Uhkasakkoja sovelletaan 3 kohdan mukaisesti vahvistetun määräajan päättymistä seuraavasta päivästä siihen päivään asti, jona laitos on toteuttanut asianmukaiset korjaavat toimet, edellyttäen että komissio pitää korjaavia toimia tyydyttävänä.
5. Päiväkohtainen perusuhkasakko on kunkin rikkomisen osalta 0,0033 prosenttia hyväksytyn laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta. Jokaiseen rikkomiseen liittyvän yksittäisen uhkasakon laskemiseksi perusuhkasakkoa mukautetaan tämän asetuksen 5 ja 6 artiklan mukaisesti rikkomisen vakavuuden perusteella ja erityisesti sen perusteella, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.
6. Komissio voi tapauksen olosuhteet huomioon ottaen ja erityisesti asianomaiselta laitokselta vaadittavien korjaavien toimien kiireellisyyden vuoksi korottaa uhkasakon päiväkohtaista määrää seuraavasti:
a)
jos hyväksytty laitos ylittää 3 kohdan mukaisesti vahvistetun määräajan yli 120 päivällä, 0,005 prosenttia hyväksytyn laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta päivässä 121. päivästä alkaen 300. päivään asti määräajan päättymisestä laskettuna;
b)
jos hyväksytty laitos ylittää 3 kohdan mukaisesti vahvistetun määräajan yli 300 päivällä, 0,01 prosenttia hyväksytyn laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta päivässä 301. päivästä alkaen määräajan päättymisestä laskettuna.
7. Tämän artiklan mukaisesti määrättyjen uhkasakkojen kokonaismäärä ei voi yksinään tai sakkoihin yhdistettynä ylittää asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä, tämän asetuksen 8 artiklassa vahvistettua enimmäismäärää.
8 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlasketun enimmäismäärän vahvistaminen
Asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdassa säädetty, hyväksytylle laitokselle määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlaskettu enimmäismäärä vahvistetaan seuraavasti:
a)
Hyväksytylle laitokselle 4 artiklan mukaisesti kyseisen laitoksen yhdellä tilikaudella määrättyjen sakkojen yhteenlaskettu määrä - ottaen huomioon sakkojen määräämistä koskevan päätöksen päivämäärä ja, silloin kun kyseiselle laitokselle määrätty sakkoja useammalla kuin yhdellä päätöksellä, ensimmäisen sakkojen määräämistä koskevan päätöksen päivämäärä - ei saa ylittää 5:tä prosenttia kyseisen laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta.
b)
Hyväksytylle laitokselle 4 artiklan mukaisesti määrättyjen sakkojen määrän kyseisen laitoksen yhdellä tilikaudella ja samoissa päätöksissä 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrättyjen uhkasakkojen, jotka kertyvät kunnes laitos toteuttaa asianmukaisia korjaavia toimia, määrän 1 kohdan mukaisesti vahvistettu yhteenlaskettu määrä ei saa ylittää 5:tä prosenttia kyseisen laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta. Rajoittamatta 21 artiklan soveltamista komission perimien uhkasakkojen määrä ei saa ylittää 5 prosentin enimmäismäärää.
c)
Hyväksytylle laitokselle 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrättyjen uhkasakkojen, jotka kertyvät kunnes laitos toteuttaa asianmukaisia ennalta ehkäiseviä tai korjaavia toimia, yhteenlaskettu määrä ei saa ylittää 5:tä prosenttia kyseisen laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta. Rajoittamatta 21 artiklan soveltamista komission perimien uhkasakkojen määrä ei saa ylittää 5 prosentin enimmäismäärää.
9 artikla
Liikevaihdon laskeminen
1. Tämän asetuksen soveltamiseksi asianomaisen hyväksytyn laitoksen keskimääräinen kokonaisliikevaihto on yksi kolmannes siitä määrästä, joka saadaan laskemalla yhteen komission päätöstä edeltävien kolmen tilivuoden ajalta hyväksynnän saaneen emoyhteisön ja kaikkien kyseiseen hyväksyntään sisältyvien oikeudellisten yhteisöjen liikevaihtojen yhteissumma kunkin vuoden lopussa.
2. Jos kyseessä on ryhmä, jolla on tarkastettu konsolidoitu tilinpäätös, 1 kohdassa tarkoitettu liikevaihto on emoyhteisön ja kaikkien kunkin vuoden lopussa kyseiseen ryhmään kuuluvien, hyväksyntään sisältyvien oikeudellisten yhteisöjen osalta niiden konsolidoitu liikevaihto.
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa huomioon otetaan vain asetuksen (EY) N:o 391/2009 soveltamisalaan kuuluvat toimet.
III LUKU
HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
10 artikla
Hyväksynnän peruuttaminen
1. Komissio voi asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tehdä omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä päätöksen laitoksen hyväksynnän peruuttamisesta.
2. Sen määrittelemiseksi, aiheuttaako toistuva ja vakava kyvyttömyys asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä, otetaan huomioon seuraavat seikat:
a)
asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot ja olosuhteet erityisesti tämän asetuksen 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut olosuhteet huomioon ottaen;
b)
päätöksessä 2009/491/EY määritellyt perusteet ja tapauksen mukaan kynnykset.
3. Jos hyväksytylle laitokselle määrätyt sakot ja uhkasakot saavuttavat asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistetun enimmäismäärän eikä hyväksytty laitos ole toteuttanut asianmukaisia korjaavia toimia, komissio voi katsoa, ettei kyseisillä toimenpiteillä ole saavutettu niiden tavoitetta, joka on turvallisuuteen tai ympäristöön kohdistuvien uhkien poistaminen.
11 artikla
Menetelmä hyväksynnän peruuttamiseen jäsenvaltion pyynnöstä
1. Jäsenvaltio voi pyytää komissiota peruuttamaan laitoksen hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tekemällä kirjallisen pyynnön komissiolle.
2. Pyynnön tekevän jäsenvaltion on esitettävä pyynnössään yksityiskohtaiset perustelut ja viitattava tapauksen mukaan asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdassa lueteltuihin perusteisiin ja 2 kohdassa lueteltuihin olosuhteisiin sekä tämän asetuksen 10 artiklan 2 ja 3 kohdassa lueteltuihin olosuhteisiin.
3. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on toimitettava komissiolle pyyntönsä tueksi kaikki tarvittavat asiakirjatodisteet asianmukaisesti luokiteltuina ja numeroituina.
4. Komissio antaa jäsenvaltion pyynnölle kirjallisen vastaanottoilmoituksen.
5. Jos komissio katsoo tarvitsevansa päätöksentekoa varten lisätietoja, -selvityksiä tai -todisteita, se ilmoittaa siitä pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle ja pyytää tätä täydentämään pyyntöään tarpeen mukaan tietyssä määräajassa, joka on vähintään neljä viikkoa. Jäsenvaltion pyyntöä ei pidetä täydellisenä ennen kuin kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu.
6. Jos komissio katsoo jäsenvaltion pyynnön olevan perusteltu, se osoittaa vuoden kuluessa täydellisen pyynnön vastaanottamisesta asianomaiselle laitokselle 12 artiklan mukaisesti väitetiedoksiannon, jonka tarkoituksena on peruuttaa hyväksyntä tämän asetuksen mukaisesti. Tällöin pyynnön esittänyt jäsenvaltio saa asianomaisen jäsenvaltion kohtelun ja oikeudet tämän asetuksen IV luvun mukaisesti.
Jos komissio katsoo samassa määräajassa, että jäsenvaltion pyyntö on perusteeton, se ilmoittaa siitä pyynnön tehneelle jäsenvaltiolle perusteluineen ja pyytää tätä jättämään huomautuksensa tietyssä määräajassa, joka on vähintään kolme kuukautta. Kuuden kuukauden kuluessa huomautusten saamisesta komissio joko vahvistaa, että pyyntö on perusteeton, tai tekee väitetiedoksiannon ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
7. Jos komissio katsoo 5 kohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä, että jäsenvaltion pyyntö on perusteeton tai puutteellinen, se voi päättää sisällyttää pyynnön todisteineen kokonaan tai osittain asetuksen (EY) N:o 391/2009 8 artiklan mukaisesti tehtävään hyväksytyn laitoksen arviointiin.
8. Komissio raportoi vuosittain COSS-komitealle jäsenvaltioiden jättämistä hyväksynnän peruuttamista koskevista pyynnöistä sekä komission aloitteesta käynnistetyistä hyväksynnän peruuttamismenettelyistä, joita ei ole vielä saatettu päätökseen.
IV LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
12 artikla
Väitetiedoksianto
1. Jos komissio katsoo, että hyväksytylle laitokselle on perusteltua määrätä sakkoja ja uhkasakkoja asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan mukaisesti tai peruuttaa hyväksytyn laitoksen hyväksyntä kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaisesti, se osoittaa laitokselle väitetiedoksiannon ja antaa asian tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle.
2. Väitetiedoksiantoon on sisällyttävä:
a)
yksityiskohtainen kuvaus hyväksytyn laitoksen toimista ja laiminlyönneistä, mukaan lukien asiaankuuluvien tosiseikkojen kuvaus ja maininta asetuksen (EY) N:o 391/2009 säännöksistä, joita komissio katsoo hyväksytyn laitoksen rikkoneen;
b)
tiedot todisteista, joihin asianomaiset havainnot perustuvat, mukaan lukien viittaukset tarkastus- ja arviointikertomuksiin tai muihin asianmukaisiin asiakirjoihin, jotka komissio tai komission puolesta toimiva Euroopan meriturvallisuusvirasto on aiemmin toimittanut asianomaiselle laitokselle;
c)
ilmoitus, jonka mukaan komissio voi määrätä sakkoja ja uhkasakkoja tai peruuttaa hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 tai 7 artiklan mukaisesti.
3. Väitetiedoksiantoa antaessaan komissio pyytää hyväksyttyä laitosta ja asianomaisia jäsenvaltioita toimittamaan kirjalliset huomautuksensa tietyssä määräajassa, joka ei voi missään tapauksessa olla lyhyempi kuin kuusi viikkoa väitetiedoksiannon vastaanottopäivästä. Komissiolla ei ole velvollisuutta ottaa huomioon kyseisen määräajan jälkeen vastaanotettuja huomautuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 24 artiklan 4 kohdan säännösten soveltamista.
4. Väitetiedoksiannon antaminen ei keskeytä asianomaisen laitoksen arviointia. Komissio voi milloin tahansa ennen tämän asetuksen mukaista sakon tai uhkasakon määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista koskevan päätöksen tekemistä päättää tehdä lisätarkastuksia laitoksen toimistoihin ja tiloihin, käydä laitoksen sertifioimilla aluksilla tai pyytää kirjallisesti hyväksyttyä laitosta toimittamaan lisätietoja, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisten vaatimusten ja velvollisuuksien noudattamiseen.
5. Komissio voi milloin tahansa ennen tämän asetuksen mukaista sakon tai uhkasakon määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista koskevan päätöksen tekemistä muuttaa asianomaista hyväksyttyä laitosta koskevaa arviointiaan. Jos uusi arviointi on erilainen kuin väitetiedoksiantoon johtanut arviointi, koska on havaittu uusia tosiseikkoja, uusia rikkomisia tai uusia olosuhteita, jotka liittyvät rikkomisen vakavuuteen tai vaikutuksiin turvallisuuden ja ympäristönsuojelun osalta, komissio tekee uuden väitetiedoksiannon.
13 artikla
Tietopyynnöt
Tosiseikkojen täsmentämiseksi 12 artiklan soveltamista varten komissio voi pyytää kirjallisesti hyväksyttyä laitosta toimittamaan kirjallisia tai suullisia selvityksiä, tietoja tai asiakirjoja tietyssä määräajassa, joka ei missään tapauksessa voi olla lyhempi kuin neljä viikkoa. Tällöin komissio ilmoittaa hyväksytylle laitokselle uhkasakoista ja sakoista, joita sille saatetaan määrätä, jos pyyntöä ei täytetä, jos tietojen toimitus viivästyy perusteettomasti tai komissiolle toimitetaan tahallisesti vääriä, puutteellisia tai harhaanjohtavia tietoja.
14 artikla
Suullinen käsittely
1. Komissio antaa hyväksytylle laitokselle, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, sen pyynnöstä mahdollisuuden esittää kantansa suullisessa käsittelyssä.
2. Komissio kutsuu suulliseen käsittelyyn asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ja voi omasta aloitteestaan tai asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä kutsua suulliseen käsittelyyn muita henkilöitä, joilla on rikkomisen osalta oikeutettuja etuja. Komissio voi pyytää Euroopan meriturvallisuusvirastoa avustamaan sitä.
3. Käsittelyyn kutsutut luonnolliset tai yksityiset oikeushenkilöt voivat esiintyä itse tai olla laillisten tai valtuutettujen edustajien edustamina. Jäsenvaltiota edustavat sen virkamiehet.
4. Suullinen käsittely ei ole julkinen. Jokaista käsittelyyn kutsuttua henkilöä voidaan kuulla erikseen tai muiden käsittelyyn kutsuttujen henkilöiden ollessa läsnä ottaen huomioon hyväksyttyjen laitosten ja muiden osapuolten oikeutetut edut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja paljasteta.
5. Jokaisen kuullun henkilön lausuma tallennetaan. Kuulemisesta tehty tallenne toimitetaan pyynnöstä kuulemiseen osallistuneille henkilöille ja asianomaisille jäsenvaltioille.
15 artikla
Uhkasakot yhteistyöstä kieltäytymisen tapauksessa
1. Jos komissio aikoo tehdä päätöksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uhkasakkojen määräämisestä hyväksytylle laitokselle, joka ei ole toteuttanut komission pyytämiä ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia tai aiheuttaa perusteetonta viivästystä niiden toteuttamisessa, se ilmoittaa tästä ensin hyväksytylle laitokselle kirjallisesti.
2. Komission 1 kohdan mukaisesti antamassa ilmoituksessa on viitattava siihen ennalta ehkäisevään ja korjaavaan toimeen, jota hyväksytty laitos ei ole toteuttanut, ja asiaa tukeviin todisteisiin, sekä ilmoitettava hyväksytylle laitokselle uhkasakoista, joita komissio sille harkitsee.
3. Komissio asettaa määräajan, jonka kuluessa hyväksytty laitos voi jättää komissiolle kirjalliset huomautuksensa. Komissio ei ole velvollinen ottamaan huomioon määräajan jälkeen vastaanotettuja kirjallisia huomautuksia.
16 artikla
Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon
1. Komissio myöntää hyväksytylle laitokselle, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, sen pyynnöstä oikeuden tutustua tiedostoon, joka sisältää asiakirjat ja muut todisteet, jotka komissio on väitetyn rikkomisen osalta kerännyt.
2. Komissio vahvistaa päivämäärän ja toteuttaa tarvittavat käytännön järjestelyt, jotta hyväksytty laitos voi tutustua tiedostoon, joka voidaan antaa käyttöön ainoastaan sähköisessä muodossa.
3. Komissio antaa asianomaisen hyväksytyn laitoksen saataville sen pyynnöstä luettelon kaikista tiedoston asiakirjoista.
4. Asianomaisella hyväksytyllä laitoksella on oikeus tutustua tiedoston sisältämiin asiakirjoihin ja tietoihin. Pääsyn myöntäessään komissio ottaa asianmukaisesti huomioon liikesalaisuudet, luottamukselliset tiedot tai komission tai Euroopan meriturvallisuusviraston laatimien asiakirjojen sisäisen luonteen.
5. Komission tai Euroopan meriturvallisuusviraston sisäisillä asiakirjoilla tarkoitetaan 4 kohdan soveltamiseksi muun muassa seuraavia asiakirjoja:
a)
asiakirjat tai asiakirjojen osat, jotka koskevat komission ja sen yksiköiden sekä Euroopan meriturvallisuusviraston sisäisiä pohdintoja, mukaan lukien Euroopan meriturvallisuusviraston komissiolle esittämät kannat ja suositukset;
b)
asiakirjat tai asiakirjojen osat, jotka ovat osa komission ja Euroopan meriturvallisuusviraston tai komission ja jäsenvaltioiden välistä kirjeenvaihtoa.
17 artikla
Oikeudellinen edustus
Hyväksytyllä laitoksella on kaikissa tämän asetuksen mukaisissa menettelyissä oikeus oikeudelliseen edustukseen.
18 artikla
Luottamuksellisuus, salassapito ja oikeus vaieta
1. Tämän asetuksen mukaiset menettelyt toteutetaan noudattaen luottamuksellisuuteen ja salassapitoon liittyviä periaatteita.
2. Komissio, Euroopan meriturvallisuusvirasto sekä asianomaisten jäsenvaltioiden viranomaiset, virkamiehet ja muut niiden alaisuudessa työskentelevät henkilöt eivät saa paljastaa tämän asetuksen nojalla saamiaan tai vaihtamiaan tietoja eivätkä muita luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja.
3. Jokaisen hyväksytyn laitoksen tai muun henkilön, joka antaa tietoja tai huomautuksia tämän asetuksen mukaisesti, on merkittävä selvästi kaikki luottamukselliseksi katsottava aineisto, ilmoitettava luottamuksellisuuden syyt sekä toimitettava aineistosta komission asettamaan määräaikaan mennessä erillinen ei-luottamuksellinen toisinto.
4. Komissio voi myös pyytää hyväksyttyä laitosta tai muuta asianomaista osapuolta merkitsemään kertomuksen, väitetiedoksiannon tai komission päätöksen osat, joiden tämä katsoo sisältävän liikesalaisuuksia.
5. Jos 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua merkintää ei tehdä, komissio voi katsoa, etteivät asianomaiset asiakirjat tai huomautukset sisällä luottamuksellisia tietoja.
6. Hyväksytyllä laitoksella on oikeus vaieta tilanteissa, joissa sen olisi annettava vastauksia, joissa se joutuisi omalta osaltaan myöntämään sääntöjen rikkomisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 391/2009 9 artiklan soveltamista.
19 artikla
Päätös
1. Päätöksen, joka koskee sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista tämän asetuksen mukaisesti, on perustuttava yksinomaan sellaisiin perusteisiin, joihin asianomaisella hyväksytyllä laitoksella on ollut mahdollisuus jättää huomautuksensa.
2. Päätöksessä, joka koskee sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä ja asianmukaisen määrän määrittämistä, on otettava huomioon tehokkuuden, oikeasuhteisuuden ja varoittavuuden periaatteet.
3. Toteuttaessaan tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä ja päättäessään kyseisten toimien tai laiminlyöntien vakavuudesta ja vaikutuksesta turvallisuuteen ja ympäristöön komissio ottaa huomioon kansalliset toimenpiteet, jotka on jo toteutettu asianomaisen laitoksen suhteen samojen tosiseikkojen perusteella, erityisesti jos kyseiseen laitokseen on jo sovellettu oikeudenkäynti- tai täytäntöönpanomenettelyjä.
4. Hyväksytyn laitoksen toimiin tai laiminlyönteihin, joiden perusteella on toteutettu tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä, ei sovelleta lisätoimenpiteitä. Kyseiset toimet tai laiminlyönnit voidaan kuitenkin ottaa toistuvuuden arvioimiseksi huomioon myöhemmissä tämän asetuksen mukaisesti tehtävissä päätöksissä.
5. Komissio tekee uhkasakkojen määräämistä tai sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevan päätöksen asetuksen (EY) N:o 391/2009 12 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä noudattaen.
6. Komissio tekee hyväksytyn laitoksen hyväksynnän peruuttamista koskevan päätöksen asetuksen (EY) N:o 391/2009 12 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen.
20 artikla
Muutoksenhakukeinot, ilmoitus ja julkaiseminen
1. Komissio ilmoittaa asianomaiselle hyväksytylle laitokselle käytettävissä olevista oikeudellisista muutoksenhakukeinoista.
2. Komissio ilmoittaa päätöksestään Euroopan meriturvallisuusvirastolle ja jäsenvaltioille.
3. Komissio voi perustelluissa tapauksissa julkaista päätöksensä, erityisesti turvallisuuden ja ympäristönsuojelun vuoksi. Julkaistessaan päätöksen tai ilmoittaessaan päätöksestä jäsenvaltioille komissio ottaa huomioon asianomaisen hyväksytyn laitoksen ja muiden asianomaisten osapuolten oikeutetut edut.
21 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen perintä
Komissio toteuttaa sakkojen ja uhkasakkojen perinnän laatimalla perintämääräyksen ja osoittamalla asianomaiselle hyväksytylle laitokselle veloitusilmoituksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) 78-80 ja 83 artiklan ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (7) 80-92 artiklan mukaisesti.
22 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevat vanhentumisajat
1. Komission oikeus määrätä hyväksytylle laitokselle sakkoja ja/tai uhkasakkoja tämän asetuksen mukaisesti raukeaa viiden vuoden kuluttua päivästä, jona hyväksytyn laitoksen toimi tai laiminlyönti, joka aiheutti tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti todetun rikkomisen, suoritettiin. Jos rikkomuksen aiheuttava toimi tai laiminlyönti on kuitenkin jatkuva tai toistuva, määräaika alkaa päivästä, jona toimi tai laiminlyönti lakkaa.
Komission oikeus määrätä hyväksytylle laitokselle uhkasakkoja tämän asetuksen 15 artiklan mukaisesti raukeaa kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona toteutettiin hyväksytyn laitoksen toimi tai laiminlyönti, jota varten komissio vaati toteuttamaan asianmukaisia ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia.
2. Toimet, jotka komissio ja Euroopan meriturvallisuusvirasto toteuttaa hyväksytyn laitoksen toimea tai laiminlyöntiä koskevaa arviointia tai rikkomismenettelyä varten, keskeyttävät 1 kohdassa säädetyn vanhentumisajan. Vanhentumisajan keskeytyminen lasketaan päivästä, jona hyväksytylle laitokselle ilmoitetaan komission ja Euroopan meriturvallisuusviraston toimesta.
3. Vanhentumisaika alkaa uudelleen kunkin keskeytyksen jälkeen. Vanhentumisaika ei saa kuitenkaan olla pitempi kuin kaksi kertaa alkuperäinen vanhentumisaika, ellei vanhentumisaikaa ole keskeytetty 4 kohdan mukaisesti.
4. Uhkasakkojen määräämistä koskeva vanhentumisaika keskeytetään ajaksi, jonka komission päätös on Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä.
23 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen perimistä koskevat vanhentumisajat
1. Oikeus ryhtyä sakkojen ja/tai uhkasakkojen perintämenettelyyn lakkaa yhden vuoden kuluttua siitä kun 19 artiklan nojalla annettu päätös on lopullinen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu vanhentumisaika keskeytyy jokaisesta toimesta, jonka komissio tai komission pyynnöstä toimiva jäsenvaltio toteuttaa sakkojen ja/tai uhkasakkojen maksun täytäntöönpanemiseksi.
3. Vanhentumisaika alkaa uudelleen kunkin keskeytyksen jälkeen.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut vanhentumisajat keskeytetään ajaksi,
a)
joksi on myönnetty maksuaikaa;
b)
joksi maksun täytäntöönpano on Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksen nojalla keskeytetty.
24 artikla
Määräaikojen soveltaminen
1. Tässä asetuksessa säädetyt määräajat alkavat kulua seuraavana päivänä siitä, kun tiedonanto on vastaanotettu tai toimitettu henkilökohtaisesti perille.
2. Kun kyseessä on komissiolle osoitettu tiedoksianto, asianomaisia määräaikoja katsotaan noudatetun, kun tiedoksianto on lähetetty rekisteröitynä lähetyksenä ennen kyseisen määräajan päättymistä.
3. Komissio ottaa määräaikoja vahvistaessaan huomioon sekä oikeuden puolueettomaan menettelyyn että jokaisen tämän asetuksen mukaisen päätöksentekomenettelyn erityisolosuhteet.
4. Määräaikaa voidaan tarvittaessa jatkaa, jos perusteltu jatkamispyyntö esitetään ennen alkuperäisen määräajan päättymistä.
25 artikla
Yhteistyö kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa
Komissio käyttää tietoja, jotka kansalliset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat komission pyynnöstä, ainoastaan seuraaviin tarkoituksiin:
a)
hyväksyttyjen laitosten hyväksynnän ja seurannan osalta sille uskottujen asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisten tehtävien toteuttaminen;
b)
käyttö todisteena tämän asetuksen mukaisen päätöksenteon yhteydessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 ja 18 artiklan soveltamista.
V LUKU
LOPPUMÄÄRÄYKSET
26 artikla
Soveltaminen
Tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä ei sovelleta ennen asetuksen (EY) N:o 391/2009 voimaantuloa tapahtuneisiin tapahtumiin.
27 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 2014.