RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1342/2013
af 12. december 2013
om ophævelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse typer af tovværk og kabler af jern og stål med oprindelse i Den Russiske Føderation efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 2, og artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1601/2001 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse typer af tovværk og kabler af jern og stål (SWR) med oprindelse i Den Russiske Føderation, Tyrkiet, Thailand og Tjekkiet. Disse foranstaltninger vil i det følgende blive benævnt »de oprindelige foranstaltninger«, og den undersøgelse, der førte til disse foranstaltninger, vil i det følgende blive benævnt »den oprindelige undersøgelse«.
(2)
Kommissionen havde i august 2001 godtaget et pristilsagn fra en russisk producent (JSC Severstal-Metiz). Denne tilsagnsaftale blev ophævet i oktober 2007 (3), fordi den blev anset for at være ubrugelig på grund af vanskeligheder med den korrekte klassificering af det store antal varetyper, som eksporteres af virksomheden.
(3)
Ved forordning (EF) nr. 1279/2007 (4) opretholdt Rådet efter en delvis interimsundersøgelse og en udløbsundersøgelse de oprindelige foranstaltninger over for Den Russiske Føderation, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Disse foranstaltninger vil i det følgende blive benævnt »de gældende foranstaltninger«, og udløbsundersøgelsen vil det følgende blive benævnt »den sidste undersøgelse«. Forordning (EF) nr. 1279/2007 afsluttede også foranstaltningerne vedrørende importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i Tyrkiet og Thailand.
(4)
Der er i øjeblikket (5) også indført foranstaltninger over for SWR fra Ukraine og Folkerepublikken Kina (»Kina«), der blev udvidet til at omfatte importen af SWR afsendt fra Marokko, Moldova og Republikken Korea (»Sydkorea«).
2. Anmodning om fornyet undersøgelse
(5)
Den 27. oktober 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om indledning af en udløbsundersøgelse (»indledningsmeddelelsen«) (6) af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af SWR med oprindelse i Den Russiske Føderation i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
(6)
Undersøgelsen blev indledt efter en dokumenteret anmodning indgivet af forbindelsesudvalget for European Union Wire Rope Industries (i det følgende benævnt »EWRIS« eller »ansøgeren«) på vegne af EU-producenter, som tegner sig for over 50 % af den samlede EU-produktion af visse typer af tovværk og kabler af jern og stål. Anmodningen blev indgivet med den begrundelse, at der sandsynligvis fortsat ville finde dumping sted og igen blive forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, hvis foranstaltningerne udløb.
3. Undersøgelsen
3.1. Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode
(7)
Undersøgelsen af fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2011 til 30. september 2012 (nuværende undersøgelsesperiode (NUP)). Undersøgelsen af de relevante tendenser for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade omfattede perioden fra 1. januar 2009 til udløbet af NUP (»den betragtede periode«).
3.2. Parter, som er berørt af proceduren
(8)
Kommissionen underrettede officielt de eksporterende producenter, EU-producenter, importører og brugere, som den havde kendskab til, og ansøgeren og myndighederne i eksportlandet. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt inden for tidsfristen i indledningsmeddelelsen.
(9)
På grund af det potentielt store antal eksporterende producenter i Den Russiske Føderation, som var omfattet af undersøgelsen, fremgik det af indledningsmeddelelsen, at det oprindelig påtænktes at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver og i givet fald at udtage en stikprøve, blev eksporterende producenter fra Den Russiske Føderation anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af proceduren og indsende de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, til Kommissionen.
(10)
Da kun to eksporterende producenter i Den Russiske Føderation indgav de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen, og erklærede sig villige til yderligere at samarbejde med Kommissionen, blev det besluttet ikke at anvende stikprøver af eksporterende producenter.
(11)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den foreløbigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter og opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil inden for en frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. Den foreløbige stikprøve bestod af fem EU-producenter, som blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen med hensyn til produktionsmængde og salg af samme vare i Unionen.
(12)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger, blev de foreslåede virksomheder udtaget til at indgå i den endelige stikprøve, og de berørte parter blev informeret herom. En af de endeligt udtagne virksomheder trak sig imidlertid efterfølgende ud af stikprøven. Kommissionen besluttede derfor kun at lade stikprøven bestå af de fire tilbageværende virksomheder, som stadig blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenen med hensyn til produktionsmængde (29,3 %) og salg (20,9 %) af samme vare i Unionen.
(13)
Skønt det påtænktes at anvende stikprøver af ikke forretningsmæssigt forbundne importører i indledningsmeddelelsen, var der hverken ikke forretningsmæssigt forbundne importører eller brugere, der gav sig til kende. Derfor blev der ikke udtaget nogen stikprøve af ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(14)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de fire EU-producenter i stikprøven, de to eksporterende producenter i Den Russiske Føderation og den forretningsmæssigt forbundne importør.
3.3. Spørgeskemabesvarelser
(15)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de fire EU-producenter i stikprøven, fra den forretningsmæssigt forbundne importør og fra en eksporterende producent fra Den Russiske Føderation.
(16)
Skønt der kun var to eksporterende producenter fra Den Russiske Føderation, der oprindelig havde givet sig til kende, havde kun én indsendt en spørgeskemabesvarelse og blev anset for at være samarbejdsvillig i forbindelse med undersøgelsen. Den samarbejdsvillige eksporterende producent har et helejet datterselskab, der er baseret i Italien, og som også fremstiller SWR og importerer den pågældende vare fra Den Russiske Føderation. Den anden eksporterende producent indsendte en redegørelse på tidspunktet for indledningen af undersøgelsen og blev opfordret til at udfylde et spørgeskema, men undlod at gøre det. Den anden eksporterende producent anses derfor ikke for at have samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen.
3.4. Kontrolbesøg
(17)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at fastslå sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade og fastslå Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Tyskland
-
BRIDON International Ltd., Det Forenede Kongerige
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Østrig
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugal
b)
Eksporterende producenter i Den Russiske Føderation:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets
c)
Forretningsmæssigt forbundet importør:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italien.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(18)
Den pågældende vare er den samme som i den oprindelige undersøgelse og i den sidste undersøgelse, der førte til indførelsen af de gældende foranstaltninger, dvs. tovværk og kabler af jern og stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, med og uden kroge (af erhvervsgrenen ofte betegnet »SWR«), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98 (»den pågældende vare«).
2. Samme vare
(19)
Denne udløbsundersøgelse bekræftede, at SWR, der fremstilles i Den Russiske Føderation og eksporteres til Unionen, og SWR, der produceres og sælges i Unionen af EU-producenterne, har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål og derfor betragtes som samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
1. Indledende bemærkninger
(20)
Det blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, undersøgt, om der fandt dumping sted på det pågældende tidspunkt, og i bekræftende fald, om de gældende foranstaltningers udløb sandsynligvis ville føre til fortsat eller fornyet dumping.
(21)
Som forklaret ovenfor i betragtning 10 var det ikke nødvendigt at udtage en stikprøve af eksporterende producenter i Den Russiske Føderation. Den samarbejdsvillige eksporterende producent tegnede sig for 99 % af eksporten af den pågældende vare fra Den Russiske Føderation til Unionen i NUP. På det grundlag blev det konkluderet, at samarbejdsgraden var høj.
(22)
Da to andre kendte producenter i Den Russiske Føderation ikke samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen, måtte konklusionerne vedrørende sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping nedenfor baseres på de bedste tilgængelige oplysninger, herunder oplysninger fra Eurostat, officielle russiske statistikker og begrænsede oplysninger fra en anden producent.
2. Dumpingimport i NUP
(23)
Ifølge anmodningen om fornyet undersøgelse fandt eksporten fra Den Russiske Føderation til Unionen tilsyneladende sted til dumpingpriser med en gennemsnitlig margen på 130,8 %. Som nævnt i indledningsmeddelelsen (punkt 4.1) sammenlignede ansøgeren eksportpriserne fra Den Russiske Føderation til Unionen (ab fabrik) med hjemmemarkedspriserne i Den Russiske Føderation.
2.1. Normal værdi
(24)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om den eksporterende producents samlede hjemmemarkedssalg af samme vare til uafhængige kunder på det russiske hjemmemarked var repræsentativt, dvs. om den samlede salgsmængde udgjorde mindst 5 % af det tilsvarende samlede eksportsalg til Unionen. Hjemmemarkedssalget af samme vare fra den samarbejdsvillige eksporterende producent blev anset for at være repræsentativt.
(25)
Derefter fastlagde Kommissionen, hvilke typer af samme vare, som den eksporterende producent solgte på hjemmemarkedet, der var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, som solgtes til eksport til Unionen.
(26)
Det blev derefter undersøgt, om den samarbejdsvillige eksporterende producents hjemmemarkedssalg var repræsentativt for hver varetype, dvs. om hjemmemarkedssalget af hver varetype udgjorde mindst 5 % af salgsmængden af samme varetype til Unionen. For de varetyper, der blev solgt i repræsentative mængder, undersøgtes det så, om salget havde fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(27)
Undersøgelsen af, hvorvidt hjemmemarkedssalget for hver varetype, der blev solgt på hjemmemarkedet i repræsentative mængder, kunne anses for at have fundet sted i normal handel, blev foretaget ved at fastsætte andelen af rentabelt salg til uafhængige kunder af den pågældende varetype. I alle de tilfælde, hvor salget på hjemmemarkedet af den bestemte varetype skete i tilstrækkelig mængde og i normal handel, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris beregnet som et vejet gennemsnit af alt hjemmemarkedssalg af den varetype i NUP.
(28)
For de resterende varetyper, hvis hjemmemarkedssalg ikke var repræsentativt eller ikke fandt sted i normal handel, blev den normale værdi beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3. Den normale værdi blev beregnet som produktionsomkostningerne for de eksporterede typer (om nødvendigt justeret) plus en rimelig procentsats til dækning af salgs-, administrations- og generalomkostninger samt en rimelig fortjenstmargen baseret på faktiske oplysninger vedrørende produktion og salg af samme vare i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 6, første punktum.
2.2. Eksportpris
(29)
For eksportsalg til EU-markedet fra den samarbejdsvillige russiske eksporterende producent direkte til uafhængige kunder blev eksportprisen fastsat på grundlag af de priser, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(30)
For den eksporttransaktion, hvor eksporten til Unionen skete gennem en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen for denne forretningsmæssigt forbundne forhandlers første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. Der blev foretaget justeringer for at tage hensyn til alle de omkostninger, der påløb mellem importen og videresalget, og til fortjeneste med henblik på at fastsætte en realistisk eksportpris. Da der ikke forelå oplysninger fra uafhængige importører vedrørende niveauet for den fortjeneste, der opnåedes i NUP, blev der anvendt en gennemsnitlig fortjenstmargen på 5 %.
2.3. Sammenligning
(31)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris blev foretaget på grundlag af prisen ab fabrik og i samme handelsled.
(32)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvistes at påvirke priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Således blev der indrømmet justeringer for forskelle i transport- og forsikringsomkostninger, håndtering, lastning og dermed forbundne omkostninger, finansielle omkostninger og pakningsomkostninger, provisioner og rabatter, når dette var relevant og velbegrundet.
2.4. Dumpingmargen
(33)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. Denne sammenligning viste, at der fandt dumping sted, som udgjorde 4,7 % for den eksporterende producent.
3. Importens udvikling i tilfælde af foranstaltningernes ophævelse
3.1. Indledende bemærkninger
(34)
I forlængelse af undersøgelsen af, om der fandt dumping sted i NUP, blev sandsynligheden for fortsat dumping i tilfælde af ophævelse af foranstaltningerne også undersøgt. I den forbindelse blev følgende elementer undersøgt: mængden af og priserne på dumpingimporten fra Den Russiske Føderation, EU-markedets og andre tredjelandsmarkeders tiltrækningskraft, produktionskapacitet og overkapacitet til eksport i Den Russiske Føderation.
3.2. Mængden af og priserne på dumpingimporten fra Den Russiske Føderation
(35)
Ifølge Eurostat voksede importen fra Den Russiske Føderation i den betragtede periode fra 2 005 ton i 2009 til 2 343 ton i NUP svarende til omkring 1 % af EU-forbruget i NUP og i den betragtede periode. Som nævnt ovenfor i betragtning 33 fandt importen fra den samarbejdsvillige eksporterende producent sted til dumpingpriser (4,7 %) på trods af den gældende antidumpingtold.
3.3. EU-markedets og andre tredjelandsmarkeders tiltrækningskraft
(36)
Eksporten til Unionen udgjorde 3 % af den samarbejdsvillige producents samlede salg, hvorimod hovedparten af salget (85 %) fandt sted på det russiske hjemmemarked. Hjemmemarkedet voksede med 38 % i den betragtede periode (7) og kan vokse yderligere, hvis Den Russiske Føderations BNP fortsætter med at vokse, jf. prognoser fra offentligt tilgængelige kilder med speciale i økonomiske analyser. Endvidere afslørede oplysninger indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, at den samarbejdsvillige producent ikke producerer alle typer af den pågældende vare, og at dennes konkurrencepres på EU-producenterne derfor er begrænset. Dette er sandsynligvis også tilfældet for de to andre producenter, for hvem der ikke er tilgængelige oplysninger om investeringer i nye maskiner, som f.eks. kunne skabe mulighed for produktion af den pågældende vare med en større diameter. Desuden lader det begrænsede konkurrencepres fra de eksporterende producenter fra Den Russiske Føderation også til at blive bekræftet af tilstedeværelsen af EU-producenter på det russiske marked. Ifølge de officielle russiske toldstatistikker tegnede EU-producenternes eksport af samme vare til Den Russiske Føderation sig for 30 % af al import af samme vare til det russiske marked i NUP, hvilket gør EU-producenterne til den største eksportør på det russiske marked.
(37)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte ansøgeren, at den forventede vækst i BNP i Rusland (på omkring 3 %) er ret beskeden og ikke giver mulighed for yderligere udvikling af det russiske SWR-marked. Følgelig er det russiske marked muligvis ikke i stand til at absorbere yderligere mængder af samme vare. I den forbindelse bemærkes det, at væksten i det russiske BNP i den betragtede periode, dvs. fra 2009 til udgangen af UP, var lavere end den forventede vækst i 2014 og alligevel muliggjorde vækst på SWR-markedet i Rusland med 38 %. Derfor blev argumentet afvist.
(38)
Samme part pegede også på de nye varetyper, som den samarbejdsvillige eksporterende producent for nylig har udviklet (i samarbejde med sit datterselskab, der er hjemmehørende i Unionen), og påstod, at dette bekræfter de investeringer, som denne producent foretog i den betragtede periode. Dette er dog ikke i strid med konklusionen vedrørende den samarbejdsvillige producents manglende evne til at producere alle typer tovværk (især SWR i højprissegmentet). Derfor blev argumentet afvist.
(39)
EU-markedets tiltrækningskraft bør også ses i sammenhæng med de russiske eksporterende producenters overtagelse af en række EU-producenter. Faktisk ejer to russiske producenter på nuværende tidspunkt datterselskaber, der er hjemmehørende i Unionen. Kontrolbesøget hos den samarbejdsvillige eksportørs EU-baserede datterselskab viste, at dets salg hovedsagelig fandt sted på det europæiske marked, og at det dermed forbundne salg mellem den samarbejdsvillige producent og dette datterselskab var begrænset i NUP.
(40)
På grundlag af oplysningerne fra den samarbejdsvillige eksportør skal det bemærkes, at den russiske eksportmængde af den pågældende vare til tredjelande var fire gange højere end eksportmængden til Unionen i NUP. Den samarbejdsvillige eksporterende producents eksportpriser til tredjelande var i gennemsnit lavere end dennes hjemmemarkedssalgspris i Den Russiske Føderation, men i gennemsnit på et højere niveau end eksportpriserne til EU-markedet. Dette muliggør en konklusion om, at eksportsalget til tredjelandes markeder er mere attraktivt end salget til EU-markedet. I den sammenhæng bemærkes også de etablerede salgskanaler til markederne i Fællesskabet af Uafhængige Stater (SNG).
(41)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger fremførte ansøgeren, at de russiske producenters eksportpriser til tredjelandes markeder faktisk er lavere end eksportpriserne til Unionen. En sammenligning mellem gennemsnitlige eksportpriser til Ukraine og til en række europæiske lande angiveligt baseret på de russiske toldstatistikker blev benyttet. Der blev ikke fremlagt nogen oprindelige oplysninger som dokumentation for sammenligningen. I den forbindelse skal det bemærkes, at den sammenligning af prisforskellen mellem russiske priser ved eksport til Unionen og til tredjelandsmarkeder, der blev foretaget i undersøgelsen, byggede på verificerede spørgeskemaoplysninger fra den samarbejdsvillige eksporterende producent. En sådan prissammenligning fandt sted ab fabrik under hensyntagen til forskellene mellem varetyper og handelsled. Ansøgerens gennemsnitspriser afspejler ikke kompleksiteten i priskomponenterne og -intervallerne på SWR-markedet på grund af det betydelige antal forskellige varer og forskellige handelsled. Derfor blev argumentet afvist.
(42)
Den samme part hævdede, at niveauet for EU-erhvervsgrenens eksportmængde til Den Russiske Føderation er irrelevant i dette tilfælde, og pegede i stedet på den øgede import fra Folkerepublikken Kina til Den Russiske Føderation og behovet for at tage denne i betragtning i forbindelse med undersøgelsen, da den udgør en konkurrencetrussel mod tilstedeværelsen af russiske producenter på det russiske marked og på SNG-markederne. I den forbindelse er det relevant, at EU-producenterne er ledende eksportører på det russiske marked, da dette bl.a. bekræfter, at de russiske producenter ikke er i stand til at producere alle de typer af SWR, som der er efterspørgsel efter på det russiske marked. For så vidt angår den kinesiske eksport til Den Russiske Føderation, skal det bemærkes, at den voksede sideløbende med den hurtige vækst i efterspørgslen på det russiske marked. Der blev ikke fremlagt oplysninger f.eks. vedrørende niveauerne for de kinesiske eksportpriser til Rusland og SNG-landene eller den undersøgte importerede vares egenskaber for at muliggøre en yderligere analyse. Endelig skal det bemærkes, at ifølge de russiske toldstatistikker forblev de russiske producenter af den pågældende vare ledende på deres SWR-hjemmemarked i NUP, og den samlede import til dette marked tegnede sig kun for omkring 15 % af det russiske SWR-marked. Derfor blev argumentet afvist.
3.4. Produktionskapacitet og overkapacitet til eksport i Den Russiske Føderation
(43)
Ifølge anmodningen om en fornyet undersøgelse var produktionskapaciteten for samtlige russiske eksporterende producenter på 115 000 ton. I løbet af undersøgelsen revurderede ansøgeren den russiske produktionskapacitet til at være på mellem 220 000 og 250 000 ton, hvilket imidlertid ikke blev dokumenteret. På grundlag af de efterprøvede oplysninger fra den samarbejdsvillige eksportør, oplysninger fra en anden kendt producent og oplysningerne i anmodningen om den tredje producent blev samtlige russiske producenters produktionskapacitet i forbindelse med den pågældende vare fastsat til at være på omkring 158 000 ton. I den forbindelse skal det bemærkes, at den samarbejdsvillige producents produktionskapacitet undergik strukturelle tilpasninger i den betragtede periode, som førte til, at en produktionsworkshop blev lukket.
(44)
Som reaktion på den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en part, at visse maskiner fra den lukkede produktionsworkshop blev overført til et andet af den samarbejdsvillige producents produktionssteder. Denne påstand blev imidlertid ikke dokumenteret. I den forbindelse bekræftes det, at de beviser, der blev indsamlet i forbindelse med undersøgelsen, bekræfter, at den samarbejdsvillige producent undergik strukturelle tilpasninger i den betragtede periode, som bl.a. omfattede skrotning af nogle maskiner på alle tre produktionssteder og nedlæggelse af en produktionsworkshop. Samtidig kan det ikke udelukkes, at visse maskiner fra den lukkede produktionsworkshop blev overført til de øvrige. Under alle omstændigheder ændrer dette ikke beregningen af denne producents produktionskapacitet og produktionskapaciteten i Rusland som helhed, som parten ikke anfægtede. Derfor blev argumentet afvist.
(45)
Med hensyn til spørgsmålet om kapacitetsudnyttelse og overkapacitet blev det ud fra oplysningerne fra to producenter, da der ikke forelå præcise oplysninger om den tredje producents kapacitetsudnyttelse, antaget, at dennes kapacitetsudnyttelse lå på niveau med de to andre producenters, nemlig på 90 % i NUP. I betragtning af ovenstående blev det konkluderet, at den samlede overkapacitet i Den Russiske Føderation var i størrelsesordenen 17 000 ton. Dette svarede til omkring 8 % af EU-forbruget i NUP.
3.5. Konklusion
(46)
I betragtning af konklusionerne om, at eksporten fra Den Russiske Føderation stadig dumpes i NUP, er der en sandsynlighed for fortsat dumping på EU-markedet, hvis de gældende antidumpingforanstaltninger ophæves.
(47)
Følgende punkter bør imidlertid fremhæves: For det første er der kun begrænset overkapacitet i Den Russiske Føderation, som kan absorberes af den hurtigt voksende efterspørgsel på hjemmemarkedet. For det andet har de russiske producenter ikke kapacitet til at levere alle typer af tovværk, og derfor er deres konkurrencepres på EU-markedet begrænset. For det tredje har to af de tre kendte eksporterende producenter helejede datterselskaber i Unionen, som producerer samme vare. Ud fra oplysninger modtaget fra den samarbejdsvillige eksporterende producents datterselskab fremgår det, at samme vare produceret af datterselskabet hovedsagelig sælges på EU-markedet, hvorimod den eksporterende producent producerer og sælger samme vare hovedsagelig til det russiske marked. Desuden har de russiske eksporterende producenter stærke handelsforbindelser til tredjelandes markeder, navnlig SNG-markederne, som er mere attraktive for russiske eksportører, fordi priserne til disse markeder i gennemsnit er højere end priserne til Unionen. På dette grundlag blev det konkluderet, at importen af den pågældende vare fra Den Russiske Føderation sandsynligvis ikke vokser betydeligt, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(48)
I NUP blev SWR fremstillet af over 30 EU-producenter. Disse producenters produktion (fastsat på grundlag af oplysninger indsamlet hos de samarbejdsvillige producenter og for de øvrige EU-producenters vedkommende fastsat på grundlag oplysninger i klagen) anses derfor for at udgøre EU-produktionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(49)
Som forklaret i betragtning 12 blev der på grund af det store antal EU-producenter udtaget en stikprøve. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktion, kapacitet, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, gennemsnitlige enhedspriser, dumpingmargenens størrelse) blev vurderet for EU-produktionen som helhed på grundlag af oplysninger fra de samarbejdsvillige producenter og fra Eurostat, og for de øvrige EU-producenters vedkommende blev der foretaget en beregning på grundlag af oplysningerne fra ansøgeren.
-
Analysen af mikroøkonomiske elementer (lagre, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evne til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger, som blev efterprøvet.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(50)
EU-forbruget voksede med 8 % fra 195 426 ton til 211 380 ton mellem 2009 og NUP.
2009
2010
2011
NUP
EU-forbruget (ton)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indeks
100
106
109
108
2. Den nuværende import fra Den Russiske Føderation
2.1. Mængde, markedsandel og priser for importen fra Den Russiske Føderation
(51)
Ifølge oplysninger fra Eurostat er importmængden af den pågældende vare med oprindelse i Den Russiske Føderation vokset fra 2 005 ton til 2 343 ton mellem 2009 og NUP. Trods denne vækst er disse mængder lavere end importen fra Den Russiske Føderation i den sidste undersøgelse, hvor importen var på 2 908 ton for 2005 og 3 323 ton for perioden fra 1. juli 2005 til 30. juni 2006 (sidste NUP). Endvidere udviser importen fra Rusland siden udgangen af undersøgelsesperioden en faldende tendens (- 20 %).
(52)
Den russiske imports markedsandel var på 1,03 % i 2009 og på 1,11 % i NUP.
(53)
Med hensyn til importpriserne voksede de støt med 12 % i den betragtede periode.
2009
2010
2011
NUP
Import (i ton)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indeks
100
110
127
117
Markedsandel
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indeks
100
103
116
108
Importpris
1 054
1 084
1 171
1 178
Indeks
100
103
111
112
2.2. Prisunderbud
(54)
Der blev konstateret prisunderbud ved at anvende eksportpriserne fra den samarbejdsvillige russiske producent uden antidumpingtold, og det viste sig at ligge på mellem 54,7 % og 69,0 % afhængigt af varetyper med en vejet gennemsnitlig underbudsmargen på 63,4 %. I betragtning af de små importmængder fra Den Russiske Føderation og de talrige forskellige typer af SWR, der findes, kunne prisunderbuddet imidlertid kun fastsættes på grundlag af meget få identiske varetyper med små mængder (19,9 ton). Underbudsmargenen kan derfor kun betragtes som vejledende.
3. Import fra andre lande
3.1. Mængde, markedsandel og priser ved import fra andre lande
(55)
Importen fra andre lande end Den Russiske Føderation voksede med 10,6 % i den betragtede periode, hvilket er mere end stigningen i forbruget på EU-markedet (+ 8 %). Til trods for Unionens øgede markedsandel til andre lande end Den Russiske Føderation kan de respektive markedsandele betragtes som værende stabile.
(56)
De vigtigste eksportlande i NUP var Sydkorea med en markedsandel på 16 % efterfulgt af Kina (1,78 %), Thailand med en markedsandel på omkring 1,65 % og Den Russiske Føderation (se ovenfor, med en markedsandel på 1,11 %), mens EU-erhvervsgrenens markedsandel lå tæt på 60 %.
Lande/Import i ton
2009
2010
2011
NUP
Sydkorea
32 027
23 926
28 906
34 798
Kina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thailand
3 673
3 815
5 348
3 499
Andre lande
34 938
38 974
39 376
42 444
Subtotal
(undtagen fra Den Russiske Føderation)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusland
2 005
2 197
2 548
2 343
Samlet import
(inkl. fra Den Russiske Føderation)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2. Prisunderbud
(57)
De samlede gennemsnitlige importpriser for samme vare fra andre lande forblev stabile og uændrede i den betragtede periode og underbød EU-erhvervsgrenens priser med gennemsnitligt 57 %.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(58)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
4.1. Indledende bemærkninger
(59)
I betragtning af, at der blev anvendt stikprøveudtagning, for så vidt angår EU-erhvervsgrenen, blev skadens omfang vurderet ud fra oplysninger indsamlet på niveauet for hele EU-erhvervsgrenen (makroøkonomiske elementer som defineret i betragtning 49) og ud fra oplysninger indsamlet på niveauet for de stikprøveudtagne EU-producenter (mikroøkonomiske elementer som defineret i betragtning 49).
a) Produktion
(60)
EU-erhvervsgrenens produktion voksede med 6 % mellem 2009 og NUP, dvs. fra 214 475 ton til 228 368 ton. I en situation med voksende forbrug (+ 8 %), som nævnt i betragtning 52, øgede EU-erhvervsgrenen sin produktionsmængde med 6 %.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Produktionsmængde (i ton)
214 475
223 385
224 559
228 368
Indeks
100
104
105
106
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(61)
Væksten i EU-forbruget (+ 8 %) udløste også en vækst i EU-erhvervsgrenens produktion med 6 %.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Kapacitet
348 852
371 187
366 976
369 134
Indeks
100
106
105
106
Kapacitetsudnyttelse
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indeks
100
98
100
101
c) Salgsmængde
(62)
EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet voksede med 7 % mellem 2009 og NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Salg til ikke forretningsmæssigt forbundne parter i Unionen (i ton)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indeks
100
114
112
107
d) Markedsandel
(63)
Det lykkedes EU-erhvervsgrenen at bevare sin markedsandel relativt stabilt i den betragtede periode, dvs. på 60 % i 2009 og på 59 % i NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Markedsandel
60 %
65 %
61 %
59 %
Indeks
100
108
102
98
e) Vækst
(64)
Mellem 2009 og NUP, hvor EU-forbruget voksede med 8 %, voksede EU-erhvervsgrenens salgsmængde også med 7 %. EU-erhvervsgrenens markedsandel kan derfor betragtes som værende stabil, skønt den tabte en smule markedsandel, hvorimod importen fra Den Russiske Føderation kun voksede lidt.
f) Beskæftigelse
(65)
EU-producenterne i stikprøven udviste en vækst på 5 % i den betragtede periode, mens ansøgerens beregning af den samlede EU-erhvervsgrens beskæftigelsesniveau er forskellig og viser en negativ tendens i form af et fald på 6 % mellem 2009 og NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Beskæftigelse
3 763
3 776
3 688
3 544
Indeks
100
100
98
94
g) Dumpingmargenens størrelse
(66)
Med hensyn til indvirkningen på EU-erhvervsgrenen af de faktiske dumpingmargeners størrelse (4,7 %), kan denne indvirkning ikke anses for at være betydelig i betragtning af den lille samlede importmængde fra Den Russiske Føderation og den relativt lave dumpingmargen.
h) Lagerbeholdninger
(67)
EU-erhvervsgrenens slutlagre faldt mellem 2009 og NUP.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Slutlagre (i ton)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indeks
100
87
84
89
i) Salgspriser og faktorer, som påvirker hjemmemarkedspriserne
(68)
EU-erhvervsgrenens enhedssalgspriser voksede med 8 % mellem 2009 og NUP. Denne prisudvikling hænger sammen med, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at vælte stigningen i produktionsomkostningerne (på 8 %) over på brugerne. Den hænger også sammen med EU-erhvervsgrenens gradvise omlægning i retning af SWR med en større diameter og større fokus på tovværk til særlig brug.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i EU (EUR/ton)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indeks
100
101
105
108
j) Lønninger
(69)
Mellem 2009 og NUP steg gennemsnitslønnen pr. fuldtidsækvivalent (FTÆ) med 20 % i den betragtede periode. Efter omstruktureringen af visse stikprøveudtagne virksomheder voksede antallet af ansatte funktionærer i forhold til arbejdere i den betragtede periode, hvilket afspejles i den øgede gennemsnitlige lønomkostning pr. ansat.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Løn pr. FTÆ (EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indeks
100
107
115
120
k) Produktivitet
(70)
EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrkes produktivitet målt som resultat pr. fuldtidsækvivalent (FTÆ) ansat pr. år var flygtig i den betragtede periode, da den faldt i 2010, inden den voksede igen i 2011 og i NUP.
EU-erhvervsgrenen
2009
2010
2011
NUP
Produktivitet
58
52
53
55
Indeks
100
88
90
94
l) Investeringer og evne til at rejse kapital
(71)
Investeringerne i SWR voksede med 271 % i den betragtede periode, var betydelige og beløb sig til næsten 16 mio. EUR i NUP. Producenterne i stikprøven havde ikke svært ved at rejse kapital i den betragtede periode. Endvidere kunne en stor del af investeringerne finansieres gennem egengenererede pengestrømme.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Investeringer (1 000 EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indeks
100
103
217
271
m) Rentabilitet på EU-markedet
(72)
Det lykkedes producenterne i stikprøven at opnå fortjenester i hele den betragtede periode. Fortjenesten fra 2009 til NUP lå - trods faldet i forhold til 2009 - et godt stykke over målfortjenesten på 5 % i den oprindelige undersøgelse.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Rentabilitet på EU-markedet
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indeks
100
68
72
72
n) Investeringsafkast
(73)
Investeringsafkastet udtrykt som den samlede fortjeneste ved SWR-aktivitet i procent af den bogførte nettoværdi af de aktiver, der direkte og indirekte er knyttet til fremstillingen af SWR, fulgte i det store hele ovennævnte rentabilitetstendens i hele den betragtede periode. Trods faldet er denne indikator fortsat meget høj.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Investeringsafkast
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Indeks
100
62
66
61
o) Likviditet
(74)
Likviditetssituationen er fortsat generelt meget positiv, trods en vis forværring mellem 2009 og NUP: den følger i et vist omfang rentabilitetstendenserne i hele den betragtede periode.
Producenter i stikprøven
2009
2010
2011
NUP
Likviditet (1 000 EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indeks
100
71
67
75
p) Genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping
(75)
De fleste indikatorer viser, at EU-erhvervsgrenen tilpassede sit produktionsudstyr for bedre at tage højde for det nye økonomiske miljø og være i stand til at udnytte mulighederne på EU-markedet og ikke-EU-markeder i segmenter, hvor der kan opnås høje margener. Forbedringen i EU-erhvervsgrenens økonomiske og finansielle situation efter indførelsen af antidumpingforanstaltningerne i 2001 viser, at foranstaltningerne er effektive, og at EU-erhvervsgrenen kom sig efter virkningerne af tidligere tiders dumpingpraksis.
4.2. Konklusion
(76)
I den betragtede periode lykkedes det EU-erhvervsgrenen mere eller mindre at bevare sin markedsandel, priserne voksede med 8 %, lagerbeholdningerne forblev på et fornuftigt niveau, mens produktionsmængden og forbruget voksede. EU-erhvervsgrenen var rentabel i hele den betragtede periode, selv om fortjenesten var på et lavere niveau i NUP end i 2009. Ud fra ovenstående kan det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen ikke led væsentlig skade i den betragtede periode.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
(77)
Det blev også undersøgt, om der var sandsynlighed for fornyet væsentlig skade, hvis foranstaltningerne fik lov at udløbe. Det vurderes, at det ikke er tilfældet, af de årsager, som er forklaret nedenfor.
(78)
Som nævnt i betragtning 54 blev det konstateret, at importpriserne fra den Russiske Føderation underbød EU-priserne. Men i betragtning af de lave mængder af tilsvarende varetyper kan den nuværende underbudsmargen kun betragtes som vejledende.
(79)
Som forklaret i betragtning 51 var importmængden af den pågældende vare med oprindelse i Den Russiske Føderation 2 005 ton i 2009 og 2 343 ton i NUP, og den tegner sig for en markedsandel på henholdsvis 1,03 % og 1,11 %.
(80)
Som forklaret i betragtning 43 og 45 skønnes den samlede russiske kapacitet at være på omkring 158 000 ton, hvorimod den i forbindelse med den sidste undersøgelse blev skønnet til at være på omkring niveauet for det samlede EU-forbrug, nemlig på 220 000 ton. Desuden synes overkapaciteten i øjeblikket at være begrænset.
(81)
I den sidste undersøgelse blev det russiske marked vurderet til ikke at være i stand til at absorbere forsyningsniveauet. Som forklaret i betragtning 36 oplevede hjemmemarkedsforbruget af SWR i Rusland en betydelig vækst på 38 % i den betragtede periode. Desuden forudsiger offentligt tilgængelige økonomiske prognoser en stærk vækst i BNP i Den Russiske Føderation i de kommende år. Overkapaciteten i Rusland, jf. betragtning 45, absorberes derfor sandsynligvis af det stærkt voksende russiske marked, fordi de russiske priser er omkring 11 % højere end priserne ved eksport til EU. Desuden er de russiske eksportpriser til andre markeder, især SNG-landene, i gennemsnit 5,6 % højere end priserne ved eksport til EU. Det er derfor ikke sandsynligt, at betydelige mængder enten af overkapacitet eller af deres nuværende salg på det gunstigere hjemmemarked og/eller på markeder i SNG-lande vil blive omdirigeret til EU-markedet.
(82)
I lyset af ovenstående konkluderes det, at ophævelsen af foranstaltningerne over for importen med oprindelse i den Russiske Føderation efter al sandsynlighed ikke ville føre til fornyet væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen som helhed.
G. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(83)
På baggrund af ovenstående bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af SWR fra Den Russiske Føderation ophæves og denne procedure afsluttes i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 2, og artikel 11, stk. 2.
(84)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger ophæves, for så vidt angår importen med oprindelse i Den Russiske Føderation. De fik også en frist, inden for hvilken de kunne fremsætte bemærkninger til fremlæggelsen af disse oplysninger. Der blev modtaget bemærkninger fra en interesseret part, som også anmodede om og blev indrømmet en høring under overværelse af høringskonsulenten -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af tovværk og kabler af stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, med og uden kroge, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98, ophæves, og proceduren vedrørende denne import afsluttes.
Artikel 2
Udløbsundersøgelsen af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af tovværk og kabler af stål, herunder lukkede tove, undtagen tovværk og kabler af rustfrit stål, med største tværmål over 3 mm, med og uden kroge, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 og ex 7312 10 98, med oprindelse i Den Russiske Føderation, der blev indledt i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009, afsluttes.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1342/2013,
annettu 12 päivänä joulukuuta 2013,
polkumyyntitoimenpiteiden kumoamisesta tiettyjen Venäjän federaatiosta peräisin olevien rauta- tai teräsköysien ja -kaapelien tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1601/2001 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Venäjän federaatiosta, Turkista, Thaimaasta ja Tšekistä peräisin olevien rauta- tai teräsköysien ja -kaapelien tuonnissa. Kyseisistä toimenpiteistä käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäiset toimenpiteet’ ja tutkimuksesta, joka johti toimenpiteisiin, käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäinen tutkimus’.
(2)
Komissio hyväksyi elokuussa 2001 venäläisen tuottajan (JSC Severstal-Metiz) tekemän hintasitoumustarjouksen. Tämä sitoumussopimus kumottiin lokakuussa 2007 (3); sen ei katsottu toimivan, koska useiden yrityksen viemien tuotelajien asianmukaisessa luokittelussa oli vaikeuksia.
(3)
Neuvosto piti asetuksella (EY) N:o 1279/2007 (4) voimassa asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaiset Venäjän federaatioon kohdistuvat alkuperäiset toimenpiteet osittaisten välivaiheen tarkastelujen ja voimassaolon päättymistä koskevien tarkastelujen jälkeen. Näitä toimenpiteitä kutsutaan jäljempänä ’voimassa oleviksi toimenpiteiksi’ ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tutkimusta kutsutaan jäljempänä ’viime tutkimukseksi’. Asetuksella (EY) N:o 1279/2007 päätettiin Turkista ja Thaimaasta peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuontia koskevat toimenpiteet.
(4)
Tällä hetkellä (5) on voimassa myös Ukrainasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien teräsvaijereiden tuonnin vastaisia toimenpiteitä, jotka laajennettiin koskemaan myös Marokosta, Moldovasta ja Korean tasavallasta lähetettyjen teräsvaijereiden tuontia.
2. Tarkastelupyyntö
(5)
Komissio ilmoitti 27. lokakuuta 2012Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’ (6), Venäjän federaatiosta peräisin olevien teräsvaijereiden tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan, perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepanosta.
(6)
Tarkastelu pantiin vireille Liaison Committee of European Union Wire Rope Industries -järjestön, jäljempänä ’EWRIS’ tai ’pyynnön esittäjä’, esittämästä perustellusta pyynnöstä, joka tehtiin sellaisten unionin tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 50 prosenttia tiettyjen rauta- tai teräsköysien ja -kaapelien kokonaistuotannosta unionissa. Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.
3. Tutkimus
3.1 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(7)
Polkumyynnin ja vahingon jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2011 ja 30 päivän syyskuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu alkoi 1 päivänä tammikuuta 2009 ja kesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun saakka, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3.2 Menettelyn osapuolet
(8)
Komissio ilmoitti asiasta virallisesti tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, unionin tuottajille, tuojille ja käyttäjille sekä pyynnön esittäjälle ja viejämaan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(9)
Koska tutkimuksessa oli osallisena mahdollisesti suuri määrä vientiä harjoittavia tuottajia Venäjän federaatiosta, vireillepanoilmoituksessa esitettiin alun perin perusasetuksen 17 artiklan mukaista otantaa. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia Venäjän federaatiosta ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa menettelyn vireillepanosta sekä toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.
(10)
Koska ainoastaan kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa Venäjän federaatiosta toimitti vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot ja ilmaisi halukkuutensa yhteistyön jatkamiseen komission kanssa, komissio päätti olla soveltamatta otantaa vientiä harjoittaviin tuottajiin.
(11)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista, ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään ilmoitusta koskevia huomautuksia vireillepanoilmoituksessa mainitun määräajan kuluessa. Alustavaan otokseen kuului viisi unionin tuottajaa, joiden todettiin edustavan unionin tuotannonalaa samankaltaisen tuotteen tuotantomäärän ja myynnin osalta unionissa.
(12)
Koska huomautuksia ei esitetty, ehdotetut yritykset valittiin lopulliseen otokseen ja asiasta ilmoitettiin asianomaisille osapuolille. Yksi lopullisesti valituista yrityksistä vetäytyi sittemmin otoksesta. Komissio päätti sen vuoksi pienentää otosta neljään jäljellä olevaan yritykseen, joiden katsottiin vielä edustavan unionin tuotannonalaa samankaltaisen tuotteen tuotantomäärän (29,3 prosenttia) ja myyntimäärän (20,9 prosenttia) osalta unionissa.
(13)
Vaikka vireillepanoilmoituksessa suunniteltiin sovellettavan otantaa etuyhteydettömiin tuojiin, yksikään etuyhteydetön tuoja tai käyttäjä ei ilmoittautunut. Tämän vuoksi etuyhteydettömiin tuojiin ei sovellettu otantaa.
(14)
Kyselylomakkeet lähetettiin neljälle otokseen valitulle unionin tuottajalle, kahdelle Venäjän federaatiossa vientiä harjoittavalle tuottajalle ja etuyhteydessä olevalle tuojalle.
3.3 Kyselylomakevastaukset
(15)
Kyselyihin saatiin vastauksia neljältä otokseen valitulta unionin tuottajalta, etuyhteydessä olevalta tuojalta ja yhdeltä vientiä harjoittavalta tuottajalta Venäjän federaatiosta.
(16)
Vaikka kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa Venäjän federaatiosta oli alun perin ilmoittautunut, vain yksi niistä toimitti vastauksen kyselyyn, ja sen katsotaan siten toimineen yhteistyössä tutkimuksessa. Yhteistyössä toimineella vientiä harjoittavalla tuottajalla on Italiassa sen täysin omistama tytäryhtiö, joka myös tuottaa teräsvaijereita ja harjoittaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Venäjän federaatiosta. Toinen vientiä harjoittava tuottaja toimitti tietoja tutkimuksen vireillepanon yhteydessä, muttei pyynnöstä huolimatta täyttänyt kyselylomaketta. Näin ollen katsotaan, että toinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
3.4 Tarkastuskäynnit
(17)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
unionin tuottajat:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Saksa,
-
BRIDON International Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Itävalta,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, SA, Portugali;
b)
vientiä harjoittava tuottaja Venäjän federaatiossa:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets;
c)
etuyhteydessä oleva tuoja:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italia.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(18)
Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa ja viime tutkimuksessa, joka johti voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönottoon, eli nykyisin CN-koodeihin ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ja ex 7312 10 98 kuuluvat rauta- ja teräsköydet ja -vaijerit, myös lukitut köydet, ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä valmistetut köydet ja kaapelit, joiden poikkileikkauksen suurin läpimitta on yli kolme millimetriä ja joissa voi olla liitos- ja muita osia (tuotannonalalla käytetään usein termiä ”teräsvaijerit”), jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
2. Samankaltainen tuote
(19)
Tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa vahvistettiin, että Venäjän federaatiossa tuotetuilla ja unioniin viedyillä teräsvaijereilla sekä unionissa unionin tuottajien valmistamilla ja myymillä teräsvaijereilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja samat loppukäyttötarkoitukset, minkä vuoksi niitä on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Alustavat huomautukset
(20)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, esiintyikö polkumyyntiä kyseisellä hetkellä ja johtaisiko voimassa olevien toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.
(21)
Kuten edellä johdanto-osan 10 kappaleessa todetaan, Venäjän federaatiossa vientiä harjoittavien tuottajien joukosta ei ollut tarpeen valita otosta. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osuus tarkasteltavana olevan tuotteen Venäjän federaatiosta unioniin suuntautuvasta viennistä oli 99 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämän perusteella katsottiin, että yhteistyössä toimimisen taso oli korkea.
(22)
Koska kaksi muuta tiedossa olevaa tuottajaa Venäjän federaatiosta ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä, seuraavassa esitetyt päätelmät polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyydestä oli tehtävä parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella, mukaan luettuina Eurostatin tiedot, Venäjän viralliset tilastot ja toiselta tuottajalta saadut vähäiset tiedot.
2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana
(23)
Tarkastelupyynnössä väitettiin, että Venäjän federaatiosta unioniin suuntautuvan viennin keskimääräinen polkumyyntimarginaali on 130,8 prosenttia. Kuten vireillepanoilmoituksessa mainittiin (4.1 kohta), pyynnön esittäjä vertasi Venäjän federaatiosta unioniin suuntautuvan viennin hintoja (”noudettuna lähettäjältä” -tasolla) Venäjän federaation kotimarkkinahintoihin.
2.1 Normaaliarvo
(24)
Aluksi tutkittiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko se myynyt samankaltaista tuotetta Venäjän kotimarkkinoilla riippumattomille asiakkaille edustavassa määrin eli oliko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia vastaavasta unioniin suuntautuneesta vientimyynnistä. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin todettiin olevan edustavaa.
(25)
Komissio yksilöi tämän jälkeen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoilla myymät samankaltaisen tuotteen lajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin viedyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa.
(26)
Tämän jälkeen tutkittiin, oliko yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynti ollut edustavaa kunkin tuotelajin osalta eli oliko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynti ollut vähintään 5 prosenttia saman tuotelajin unioniin suuntautuneen vientimyynnin määrästä. Näiden edustavassa määrin myytyjen tuotelajien osalta tutkittiin sitten, oliko kyseinen myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(27)
Se, voitiinko kunkin edustavassa määrin kotimarkkinoilla myydyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, selvitettiin määrittämällä, kuinka suuri osuus asianomaisen tuotelajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kaikissa tapauksissa, joissa tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynti tapahtui riittävässä määrin ja tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo perustui tosiasialliseen kotimarkkinahintaan, joka laskettiin kyseisen tuotelajin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen koko kotimarkkinamyynnin painotettuna keskiarvona.
(28)
Niille lopuille tuotelajeille, joiden kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa tai ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallisesti. Normaaliarvo muodostettiin lisäämällä vietyjen tuotelajien tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali, joiden määrittämisessä käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja, jotka pohjautuivat samankaltaisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä.
2.2 Vientihinta
(29)
Yhteistyössä toimineen venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan unioniin suoraan riippumattomille asiakkaille suuntautuneen vientimyynnin osalta vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(30)
Sellaisen vientitapahtuman osalta, jossa vienti unioniin tapahtui etuyhteydessä olevan kauppayhtiön välityksellä, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen jälleenmyyntihinnan perusteella, jonka kyseinen etuyhteydessä oleva kauppias veloitti ensimmäisiltä riippumattomilta asiakkailta unionissa. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisuja, jotta kaikki tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneet kustannukset sekä voittomarginaali otettaisiin huomioon luotettavan vientihinnan määrittämiseksi. Koska riippumattomilta tuojilta ei saatu tietoja kertyneiden voittojen määristä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, käytettiin 5 prosentin keskimääräistä voittomarginaalia.
2.3 Vertailu
(31)
Normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihinnan painotetun keskiarvon vertailu tehtiin noudettuna lähettäjältä -hinnoin samassa kaupan portaassa.
(32)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, siinä otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti huomioon erot niissä tekijöissä, joiden osoitettiin vaikuttaneen hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Tästä syystä otettiin oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon erot kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannuksissa, rahoitus- ja pakkauskuluissa, palkkioissa ja hyvityksissä, kun se oli aiheellista ja perusteltua.
2.4 Polkumyyntimarginaali
(33)
Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Vertailussa kävi ilmi, että esiintyi polkumyyntiä, jonka suuruus oli 4,7 prosenttia vientiä harjoittavan tuottajan osalta.
3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
3.1 Alustavat huomautukset
(34)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen polkumyynnin lisäksi tarkasteltiin myös polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan. Tässä yhteydessä tarkasteltiin seuraavia tekijöitä: Venäjän federaatiosta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja hinnat, unionin markkinoiden ja muiden kolmansien maiden markkinoiden houkuttavuus, tuotantokapasiteetti ja vientiä varten käytettävissä oleva ylikapasiteetti Venäjän federaatiossa.
3.2 Venäjän federaatiosta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja hinnat
(35)
Eurostatin mukaan tarkastelujakson aikana tuonti Venäjän federaatiosta kasvoi 2 005 tonnista (vuonna 2009) 2 343 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mikä vastaa noin yhtä prosenttia unionin kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja tarkastelujaksolla. Kuten johdanto-osan 33 kappaleessa todetaan, yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tuonti oli tapahtunut polkumyyntihinnoin (4,7 prosenttia) voimassa olleesta polkumyyntitullista huolimatta.
3.3 Unionin markkinoiden ja muiden kolmansien maiden markkinoiden houkuttavuus
(36)
Unioniin suuntautunut vienti muodosti 3 prosenttia yhteistyössä toimineen tuottajan kokonaismyynnistä, ja suurin osa myynnistä (85 prosenttia) tapahtui Venäjän kotimarkkinoilla. Kotimarkkinat kasvoivat 38 prosenttia tarkastelujaksolla (7) ja voivat edelleen kasvaa, jos Venäjän federaation bruttokansantuotteen kasvu jatkuu, kuten julkisesti saatavilla olevissa, taloudelliseen analyysiin erikoistuneissa lähteissä todetaan. Tutkimuksen aikana kerätyistä tiedoista kävi lisäksi ilmi, että yhteistyössä toiminut tuottaja ei tuota kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja, minkä vuoksi sen unionin tuottajiin kohdistama kilpailupaine on vähäinen. Tämä pätee todennäköisesti myös kahteen muuhun tuottajaan, koska ei ole saatavilla tietoja investoinneista uusiin koneisiin, joilla voitaisiin tuottaa esimerkiksi halkaisijaltaan suurempaa tarkasteltavana olevaa tuotetta. Venäjän federaatiossa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kilpailupaineen vähäisyyttä vahvistaa myös se, että unionin tuottajat toimivat Venäjän markkinoilla. Venäjän virallisten tullitilastojen mukaan unionin tuottajien samankaltaisen tuotteen Venäjän federaatioon suuntautuvan viennin osuus oli 30 prosenttia samankaltaisen tuotteen kaikesta tuonnista Venäjän markkinoille tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, eli unionin tuottajat ovat suurin viejä Venäjän markkinoilla.
(37)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että ennustettu Venäjän bruttokansantuotteen kasvu (3 prosenttia) on melko maltillinen eikä se mahdollista Venäjän teräsvaijerimarkkinoiden kehittymistä edelleen. Venäjän markkinat eivät siten ehkä voisi ottaa vastaan samankaltaisen tuotteen lisämääriä. Tässä yhteydessä on todettava, että Venäjän bruttokansantuotteen kasvu tarkastelujakson aikana (vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun) oli pienempi kuin vuodelle 2014 ennustettu kasvu, mutta se mahdollisti kuitenkin Venäjän teräsvaijerimarkkinoiden 38 prosentin kasvun. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(38)
Sama osapuoli mainitsi myös yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan hiljattain (yhteistyössä unionissa sijaitsevan tytäryhtiönsä kanssa) kehittämät uudet tuotelajit ja väitti, että tämä osoittaa kyseisen tuottajan tehneen investointeja tarkastelujaksolla. Tämä tieto ei kuitenkaan ole ristiriidassa sen havainnon kanssa, että yhteistyössä toimineella tuottajalla ei ole valmiuksia tuottaa kaikkia vaijerityyppejä (erityisesti markkinoiden laadukkaimpiin kuuluvia teräsvaijereita). Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(39)
Unionin markkinoiden houkuttavuutta tarkasteltaessa on otettava huomioon myös, että jotkin venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat ostivat unionin tuottajien yritystoiminnan. Kahdella venäläisellä tuottajalla on itse asiassa tällä hetkellä unionissa toimivat tytäryhtiöt. Yhteistyössä toimineen viejän EU:ssa sijaitsevaan tytäryhtiöön tehdyllä tarkastuskäynnillä kävi ilmi, että sen myynti tapahtuu pääasiassa Euroopan markkinoilla ja että yhteistyössä toimineen tuottajan ja kyseisen tytäryhtiön välinen etuyhteydellinen myynti oli vähäistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(40)
Yhteistyössä toimineen viejän tietojen perusteella on huomioitava, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tarkasteltavana olevan tuotteen vientimäärä Venäjältä kolmansiin maihin oli neljä kertaa suurempi kuin unioniin suuntautuva vientimäärä. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnat olivat keskimäärin alempia kuin sen kotimarkkinoiden myyntihinnat Venäjän federaatiossa mutta keskimäärin korkeampia kuin unionin markkinoille suuntautuvan viennin hinnat. Tämän perusteella voidaan päätellä, että kolmansien maiden markkinoille suuntautuva vientimyynti on houkuttavampaa kuin unionin markkinoille suuntautuva myynti. Tässä yhteydessä on otettava huomioon myös Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) markkinoiden kanssa vakiinnutetut myyntikanavat.
(41)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että venäläisten tuottajien kolmansien maiden markkinoille suuntautuvan viennin hinnat ovat itse asiassa alhaisemmat kuin unioniin suuntautuvan viennin hinnat. Tähän liittyen esitettiin Ukrainaan ja joihinkin Euroopan maihin suuntautuvan viennin keskimääräisten hintojen vertailu, jonka väitettiin perustuvan Venäjän tullitilastoihin. Vertailun pohjana olevia alkuperäisiä tietoja ei toimitettu. Tässä yhteydessä on todettava, että tutkimuksessa toteutettu Venäjältä unioniin ja kolmansille markkinoille suuntautuvan viennin hintaerojen vertailu perustui yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kyselystä saatuihin tarkastettuihin tietoihin. Kyseinen hintavertailu tehtiin ”noudettuna lähettäjältä” -tasolla ottaen huomioon erot tuotelajeissa ja kaupan portaassa. Pyynnön esittäjän toimittamat keskimääräisissä hinnoissa eivät tule esiin teräsvaijerimarkkinoilla voimassa olevien hintojen monimutkaiset osatekijät ja vaihteluvälit, jotka johtuvat erilaisten tuotteiden suuresta määrästä ja eri kaupan portaasta. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(42)
Sama osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan Venäjän federaatioon suuntautuvan viennin määrä on tässä tapauksessa epäolennainen, ja korosti ennemminkin Kiinan kansantasavallasta Venäjän federaatioon suuntautuvaa kasvanutta tuontia ja tarvetta tämän huomioon ottamiselle analyysissa, koska kyseinen tuonti muodostaa kilpailu-uhkan venäläisten tuottajien toimimiselle Venäjän ja IVY:n markkinoilla. Tässä yhteydessä on olennaista, että unionin tuottajat ovat edelleen suurimmat viejät Venäjän markkinoilla, koska se vahvistaa muun muassa sen tosiasian, että venäläisillä tuottajilla ei ole valmiuksia tuottaa kaikkia teräsvaijerilajeja, joille on kysyntää Venäjän markkinoilla. Kiinasta Venäjän federaatioon suuntautuvasta viennistä on todettava, että se kasvoi samalla, kun kysyntä kasvoi nopeasti Venäjän markkinoilla. Tietoja ei toimitettu esimerkiksi Kiinasta Venäjän federaatioon tai IVY-maihin suuntautuvan viennin hintatasoista tai tutkimuksen kohteena olevan tuontituotteen ominaisuuksista, joiden avulla olisi ollut mahdollista tehdä jatkoanalyysia. Lopuksi on todettava, että Venäjän tullitilastojen mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen venäläiset tuottajat olivat edelleen johtavassa asemassa kotimarkkinoillaan teräsvaijerien osalta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja että kokonaistuonti näille markkinoille muodosti vain noin 15 prosenttia Venäjän teräsvaijerimarkkinoista. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
3.4 Venäjän federaation tuotantokapasiteetti ja vientiin käytettävissä oleva ylikapasiteetti
(43)
Tarkastelupyynnön mukaan kaikkien venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti oli 115 000 tonnia. Tutkimuksen aikana pyynnön esittäjä arvioi uudelleen Venäjän tuotantokapasiteetin olevan 220 000-250 000 tonnia, minkä tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Yhteistyössä toimineelta viejältä saatujen tarkistettujen tietojen, toisen tiedossa olevan tuottajan toimittamien tietojen sekä pyyntöön sisältyvien kolmatta tuottajaa koskevien tietojen perusteella kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen venäläisten tuottajien tuotantokapasiteetti oli vakiintunut noin 158 000 tonnin tasolle. Tässä yhteydessä on huomioitava, että yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tuotantokapasiteetti oli tarkastelujakson aikana rakennemuutosten kohteena, joiden seurauksena yksi tuotantolaitos suljettiin.
(44)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että suljetusta tuotantolaitoksesta siirrettiin joitakin koneita yhteistyössä toimineen tuottajan toiseen tuotantopaikkaan. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Tässä yhteydessä voidaan vahvistaa, että tutkimuksen aikana kerätyn näytön perusteella yhteistyössä toiminut tuottaja toteutti tarkastelujaksolla rakennemuutoksia, joihin kuului joidenkin koneiden romuttaminen kaikissa kolmessa tuotantopaikassa sekä yhden tuotantolaitoksen sulkeminen. Ei voida kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta, että suljetusta tuotantolaitoksesta olisi siirretty tiettyjä koneita muihin tuotantolaitoksiin. Tämä ei kuitenkaan muuta kyseisen tuottajan ja koko Venäjän tuotantokapasiteetin arviota, jota osapuoli ei kiistänyt. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(45)
Kun tarkastellaan kapasiteetin käyttöastetta ja ylikapasiteettia, kolmannen tuottajan kapasiteetin käyttöastetta koskevien tarkkojen tietojen puuttuessa oletettiin kahden tuottajan tietojen perusteella, että sen kapasiteetin käyttöaste oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suunnilleen sama kuin kahden muun tuottajan eli 90 prosenttia. Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että käyttämätön kapasiteetti Venäjän federaatiossa on kokonaisuudessaan 17 000 tonnia. Tämä on noin 8 prosenttia unionin kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
3.5 Päätelmät
(46)
Koska havaittiin, että Venäjän federaatiosta tuleva vienti tapahtuu edelleen polkumyynnillä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, polkumyynnin jatkuminen unionin markkinoilla on todennäköistä, jos nykyiset polkumyyntitoimenpiteet poistetaan.
(47)
Seuraavia seikkoja olisi kuitenkin korostettava. Ensinnäkin Venäjän federaatiossa on vain vähän käyttämätöntä kapasiteettia, joka voidaan ohjata kotimarkkinoille, joilla kysyntä kasvaa nopeasti. Toiseksi venäläisillä tuottajilla ei ole valmiuksia toimittaa kaikentyyppisiä vaijereita, ja näin ollen ne saavat aikaan vain vähäistä kilpailupainetta unionin markkinoilla. Kolmanneksi kolmesta tiedossa olevasta vientiä harjoittavasta tuottajasta kahdella on unionissa täydessä omistuksessa olevat tytäryhtiöt, joissa tuotetaan samankaltaista tuotetta. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tytäryhtiöstä saatujen tietojen perusteella on havaittavissa, että tytäryhtiössä tuotettua samankaltaista tuotetta myydään pääasiassa unionin markkinoilla, ja vientiä harjoittava tuottaja tuottaa ja myy samankaltaista tuotetta lähinnä Venäjän markkinoita varten. Lisäksi venäläisillä vientiä harjoittavilla tuottajilla on tiiviit liikeyhteydet kolmansien maiden markkinoilla, erityisesti IVY-maiden markkinoilla, jotka ovat venäläisten viejien kannalta houkuttelevampia, koska näillä markkinoilla saatavat hinnat ovat keskimäärin korkeammat kuin unionissa saatavat hinnat. Tämän perusteella pääteltiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Venäjän federaatiosta ei todennäköisesti kasva merkittävästi, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
D. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(48)
Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana teräsvaijereita valmisti yli 30 unionin tuottajaa. Näiden tuottajien tuotannon (joka määritettiin yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella ja muiden unionin tuottajien osalta pyynnön esittäjältä saatujen tietojen perusteella) katsotaan siten muodostavan unionin tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(49)
Kuten johdanto-osan 12 kappaleessa todetaan, unionin tuottajien suuren määrän takia valittiin otos. Vahinkoindikaattorit määritettiin vahingon tarkastelua varten kahdella tasolla:
-
makrotaloudelliset tekijät (tuotanto, kapasiteetti, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, keskimääräiset yksikköhinnat ja polkumyynnin merkittävyys) arvioitiin koko unionin tuotannon tasolla yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen ja Eurostatin tietojen perusteella, ja muiden unionin tuottajien osalta käytettiin pyynnön esittäjältä saatuihin tietoihin pohjautuvaa arviota;
-
mikrotaloudelliset tekijät (varastot, palkat, kannattavuus, investointien tuotto, kassavirta, pääoman saanti ja investoinnit) tutkittiin otokseen valittujen unionin tuottajien osalta kyseisiltä tuottajilta saatujen ja tarkastettujen tietojen perusteella.
E. TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA
1. Unionin kulutus
(50)
Unionin kulutus kasvoi 8 prosenttia eli 195 426 tonnista 211 380 tonniin vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin kulutus (tonnia)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indeksi
100
106
109
108
2. Nykyinen tuonti Venäjän federaatiosta
2.1 Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat
(51)
Eurostatin tietojen mukaan Venäjän federaatiosta tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä kasvoi 2 005 tonnista 2 343 tonniin vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Kasvusta huolimatta nämä tuotantomäärät ovat alhaisemmat kuin Venäjän federaatiosta tuleva tuonti viime tutkimuksen aikana, jolloin tuonti oli 2 908 tonnia vuonna 2005 ja 3 323 tonnia ajanjaksolla 1.7.2005-30.6.2006 (edellinen tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso). Lisäksi Venäjältä tulevan tuonnin määrä laski tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymisestä lähtien (20 prosentin lasku).
(52)
Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus oli 1,03 prosenttia vuonna 2009 ja 1,1 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(53)
Tuontihinnat puolestaan ovat nousseet tarkastelujaksolla tasaisesti 12 prosenttia.
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indeksi
100
110
127
117
Markkinaosuus
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indeksi
100
103
116
108
Tuontihinta
1 054
1 084
1 171
1 178
Indeksi
100
103
111
112
2.2 Hintojen alittavuus
(54)
Hintojen alittavuus määritettiin käyttäen yhteistyössä toimineen venäläisen tuottajan vientihintoja ilman polkumyyntitullia, ja se oli 54,7-69,0 prosenttia riippuen tuotelajista, ja hinnan alittavuuden painotettu keskimääräinen marginaali oli 63,4 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin vähäinen määrä ja lukuisten erilaisten teräsvaijerilajien olemassaolo, hinnan alittavuus voitiin määrittää ainoastaan sellaisten hyvin harvojen täysin samanlaisten tuotelajien perusteella, joiden määrät ovat pienet (19,9 tonnia). Sen vuoksi hinnan alittavuuden marginaali on ainoastaan suuntaa-antava.
3. Tuonti muista maista
3.1 Muista maista tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat
(55)
Muista maista kuin Venäjän federaatiosta tuleva tuonti kasvoi 10,6 prosenttia tarkastelujakson aikana, mikä on enemmän kuin kulutuksen kasvu unionin markkinoilla (8 prosenttia). Siitä huolimatta, että muut maat kuin Venäjän federaatio kasvattivat markkinaosuuttaan unionissa, niiden markkinaosuuksia voidaan pitää vakaina.
(56)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tärkeimmät viejämaat olivat Etelä-Korea, jonka markkinaosuus oli 16 prosenttia, Kiina (1,78 prosenttia), Thaimaa (noin 1,65 prosenttia) ja Venäjän federaatio (ks. edellä, 1,11 prosenttia), ja unionin tuotannonalan markkinaosuus oli lähes 60 prosenttia.
Maat / Tuonti (tonnia)
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Etelä-Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Kiina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thaimaa
3 673
3 815
5 348
3 499
Muut maat
34 938
38 974
39 376
42 444
Välisumma
(lukuun ottamatta Venäjän federaatiota)
76 435
70 782
78 804
84 506
Venäjä
2 005
2 197
2 548
2 343
Tuonti yhteensä
(mukaan luettuna Venäjän federaatio)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Hintojen alittavuus
(57)
Muista maista tuotujen samankaltaisten tuotteiden keskimääräiset tuontihinnat pysyivät kaiken kaikkiaan vakaina ja ennallaan tarkastelujakson aikana ja alittivat unionin tuotannonalan hinnat keskimäärin 57 prosentilla.
4. Unionin tuotannonalan tilanne
(58)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
4.1 Alustavat huomautukset
(59)
Koska unionin tuotannonalan osalta käytettiin otantaa, vahingon arviointi tapahtui koko unionin tuotannonalalta (johdanto-osan 49 kappaleessa määritellyt makrotaloudelliset tekijät) ja otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella (johdanto-osan 49 kappaleessa määritellyt mikrotaloudelliset tekijät).
a) Tuotanto
(60)
Unionin tuotannonalan tuotanto kasvoi vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana 6 prosenttia eli 214 475 tonnista 228 368 tonniin. Samaan aikaan, kun kulutus kasvoi (8 prosenttia) johdanto-osan 52 kappaleessa todetun mukaisesti, unionin tuotannonalan tuotanto lisääntyi 6 prosenttia.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
214 475
223 385
224 559
228 368
Indeksi
100
104
105
106
b) Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(61)
Unionin kulutuksen kasvu (8 prosenttia) sai aikaan myös unionin tuotannonalan tuotannon 6 prosentin kasvun.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kapasiteetti
348 852
371 187
366 976
369 134
Indeksi
100
106
105
106
Kapasiteetin käyttöaste
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indeksi
100
98
100
101
c) Myyntimäärä
(62)
Unionin tuotannonalan myynti unionin markkinoilla kasvoi 7 prosenttia vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Myynti etuyhteydettömille osapuolille unionissa (tonnia)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indeksi
100
114
112
107
d) Markkinaosuus
(63)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi tarkastelujaksolla suhteellisen vakaana: se oli 60 prosenttia vuonna 2009 ja 59 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Markkinaosuus
60 %
65 %
61 %
59 %
Indeksi
100
108
102
98
e) Kasvu
(64)
Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun unionin kulutus kasvoi 8 prosenttia, myös unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 7 prosenttia. Unionin tuotannonalan markkinaosuutta voidaan siten pitää vakaana, joskin se hieman menetti markkinaosuuttaan, ja tuonti Venäjän federaatiosta lisääntyi hieman.
f) Työllisyys
(65)
Vaikka otokseen valittujen unionin tuottajien työllisyyden kasvu oli 5 prosenttia tarkastelujakson aikana, pyynnön esittäjän tekemä arvio koko tuotannonalan työllisyyden tasosta on erilainen ja kehityssuuntaus on negatiivinen, sillä vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä on tapahtunut 6 prosentin lasku.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Työllisyys
3 763
3 776
3 688
3 544
Indeksi
100
100
98
94
g) Polkumyyntimarginaalin merkittävyys
(66)
Havaitun polkumyynnin tosiasialliset marginaalit olivat 4,7 prosenttia, eikä niiden vaikutusta unionin tuotannonalaan voida pitää merkittävänä, kun otetaan huomioon Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin vähäinen kokonaismäärä ja suhteellisen alhainen polkumyyntimarginaali.
h) Varastot
(67)
Unionin tuotannonalan loppuvarastot vähenivät vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indeksi
100
87
84
89
i) Myyntihinnat ja kotimarkkinahintoihin vaikuttavat tekijät
(68)
Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinnat nousivat 8 prosenttia vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Tämä hintakehitys liittyy siihen, että unionin tuotannonala pystyi siirtämään tuotantokustannusten nousun (8 prosenttia) käyttäjille. Hintojen kehitys johtuu myös siitä, että unionin tuotannonalalla siirrytään asteittain halkaisijaltaan suurempiin teräsvaijereihin ja keskitytään yhä enemmän erikoiskäyttöön tarkoitettuihin köysiin.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Keskimääräinen yksikkömyyntihinta EU:ssa (euroa/tonni)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indeksi
100
101
105
108
j) Palkat
(69)
Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana keskipalkka kokoaikaista työntekijää kohti (FTE) nousi 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Joidenkin otokseen valittujen yritysten rakenneuudistusten jälkeen korkeasti koulutettujen työntekijöiden osuus verrattuna vähän koulutettuihin lisääntyi tarkastelujaksolla, mikä näkyy myös kohonneissa keskimääräisissä palkkakustannuksissa työntekijää kohden.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Palkka (FTE) (euroa)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indeksi
100
107
115
120
k) Tuottavuus
(70)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus ilmaistuna kokoaikaiseksi muutettuna työmääränä henkilöä kohti vuodessa oli tarkastelujaksolla vaihtelevaa, sillä se laski vuonna 2010 ja nousi jälleen vuonna 2011 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuottavuus
58
52
53
55
Indeksi
100
88
90
94
l) Investoinnit ja pääoman saanti
(71)
Investoinnit teräsvaijereihin lisääntyivät 271 prosenttia tarkastelujaksolla ja olivat merkittäviä: ne olivat lähes 16 miljoonaa euroa tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Otokseen valituilla tuottajilla ei ollut vaikeuksia pääoman saannissa tarkastelujakson aikana. Lisäksi suuri osa investoinneista voitiin rahoittaa omasta kassavirrasta.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Investoinnit (tuhatta euroa)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indeksi
100
103
217
271
m) Kannattavuus unionin markkinoilla
(72)
Otokseen valitut tuottajat onnistuivat tekemään voittoa koko tarkastelujakson ajan. Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana saadut voitot ylittivät alkuperäisessä tutkimuksessa asetetun 5 prosentin tavoitteen - siitä huolimatta, että voitot vähenivät vuoteen 2009 verrattuna.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kannattavuus unionin markkinoilla
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indeksi
100
68
72
72
n) Investointien tuotto
(73)
Investointien tuotto (teräsvaijeritoiminnan synnyttämä kokonaisvoitto prosentteina teräsvaijereiden tuotantoon suoraan tai välillisesti liittyvän omaisuuden nettokirjanpitoarvosta) noudatti suunnilleen kannattavuuden kehitystä koko tarkastelujakson ajan. Laskusta huolimatta tämä indikaattori on edelleen melko merkittävä.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Investointien tuotto
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Indeksi
100
62
66
61
o) Kassavirta
(74)
Kassavirtatilanne on edelleen kokonaisuudessaan hyvin positiivinen huolimatta sen heikkenemisestä vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä: se noudattaa kannattavuussuuntauksia tietyssä määrin koko tarkastelujakson ajan.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kassavirta (tuhatta euroa)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indeksi
100
71
67
75
p) Aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen
(75)
Suurin osa indikaattoreista osoittaa, että unionin tuotannonala mukautti tuotantovälineitään pystyäkseen vastaamaan uuden talousympäristön vaatimuksiin ja tarttumaan unionissa ja unionin ulkopuolella tarjoutuviin mahdollisuuksiin niillä segmenteillä, joilla voi saavuttaa suuria voittoja. Unionin tuotannonalan talous- ja rahoitustilanteen paraneminen vuonna 2001 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden johdosta on todisteena siitä, että toimenpiteet ovat tehokkaita ja että unionin tuotannonala on toipunut aiemman polkumyynnin vaikutuksista.
4.2 Päätelmät
(76)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonala pystyi jokseenkin säilyttämään markkinaosuutensa, hinnat nousivat 8 prosenttia, varastot pysyivät kohtuullisella tasolla ja tuotantomäärät ja kulutus kasvoivat. Unionin tuotannonala oli kannattava koko tarkastelujakson ajan, vaikka voitot olivat pienemmät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuin vuonna 2009. Edellä mainittu huomioon ottaen voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle ei aiheutunut merkittävää vahinkoa tarkastelujaksolla.
F. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(77)
Tarkastelun kohteena oli myös se, olisiko merkittävän vahingon toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Näin ei todennäköisesti tapahdu, mikä johtuu jäljempänä esitetyistä syistä.
(78)
Kuten johdanto-osan 54 kappaleessa korostetaan, Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin hintojen todetaan alittavan EU:n hinnat. Vastaavien tuotelajien vähäisten määrien vuoksi nykyistä hinnan alittavuuden marginaalia voidaan kuitenkin pitää ainoastaan suuntaa-antavana.
(79)
Kuten johdanto-osan 51 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana olevan tuotteen Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin määrä oli 2 005 tonnia vuonna 2009 ja 2 343 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja sen markkinaosuus oli vastaavasti 1,03 ja 1,11 prosenttia.
(80)
Kuten johdanto-osan 43 ja 45 kappaleessa todetaan, Venäjän kokonaiskapasiteetin arvioidaan olevan noin 158 000 tonnia, kun taas viime tutkimuksen aikana sen arvioitiin olevan suunnilleen samalla tasolla EU:n kokonaiskulutuksen kanssa eli 220 000 tonnia. Lisäksi käyttämätön kapasiteetti näyttää tällä hetkellä olevan vähäinen.
(81)
Viime tutkimuksen aikana arvioitiin, että Venäjän markkinat eivät pysty ottamaan vastaan tarjonnan määrää. Kuten johdanto-osan 36 kappaleessa todetaan, teräsvaijereiden kulutus Venäjän kotimarkkinoilla kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti eli 38 prosenttia. Lisäksi julkisissa talousennusteissa arvioidaan, että Venäjän federaation bruttokansantuote kasvaa voimakkaasti tulevina vuosina. Kuten johdanto-osan 45 kappaleessa todetaan, Venäjän käyttämätön kapasiteetti ohjataan sen vuoksi todennäköisesti kasvaville Venäjän markkinoille, koska hinnat Venäjällä ovat noin 11 prosenttia korkeammat kuin EU:hun suuntautuvan viennin hinnat. Lisäksi Venäjän muille markkinoille, erityisesti IVY-maihin, suuntautuvan viennin hinnat ovat keskimäärin 5,6 prosenttia korkeammat kuin EU:hun suuntautuvan viennin hinnat. Sen vuoksi unionin markkinoille ei todennäköisesti suunnata merkittäviä määriä käyttämättömästä kapasiteetista tai nykyisestä myynnistä, joka suuntautuu tuottavammille kotimarkkinoille ja/tai IVY-maiden markkinoille.
(82)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Venäjän federaatiosta peräisin olevaa tuontia koskevien toimenpiteiden kumoaminen ei kaiken todennäköisyyden mukaan johtaisi koko unionin tuotannonalalle aiheutuvan merkittävän vahingon toistumiseen.
G. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(83)
Edellä esitetyn perusteella Venäjän federaatiosta tulevaan teräsvaijereiden tuontiin sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet olisi kumottava ja nykyinen menettely päätettävä perusasetuksen 9 artiklan 2 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(84)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiotaan suositella, että Venäjän federaatiosta peräisin olevassa tuonnissa nykyisin voimassa olevat toimenpiteet päätetään. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Huomautuksia saatiin yhdeltä asianomaiselta osapuolelta, joka myös pyysi kuulemista. Kuuleminen myönnettiin osapuolelle kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan läsnä ollessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kumotaan polkumyyntitoimenpiteet, jotka koskevat Venäjän federaatiosta peräisin olevia ja nykyisin CN-koodeihin ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ja ex 7312 10 98 kuuluvia teräsköysiä ja -kaapeleita, myös lukittuja köysiä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä valmistettuja köysiä ja kaapeleita), joiden poikkileikkauksen suurin läpimitta on suurempi kuin 3 millimetriä ja joissa voi olla liitos- ja muita osia, ja päätetään kyseistä tuontia koskeva menettely.
2 artikla
Päätetään polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu, joka aloitettiin asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka koskee Venäjän federaatiosta tuotavia ja nykyisin CN-koodeihin ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ja ex 7312 10 98 kuuluvia teräsköysiä ja -kaapeleita, myös lukittuja köysiä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä valmistettuja köysiä ja kaapeleita), joiden poikkileikkauksen suurin läpimitta on suurempi kuin 3 millimetriä ja joissa voi olla liitos- ja muita osia.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2013.