KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 12. december 2014
om ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013
(EØS-relevant tekst)
(2014/908/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 107, stk. 4, artikel 114, stk. 7, artikel 115, stk. 4, artikel 116, stk. 5, og artikel 142, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Institutter skal opfylde kapitalkrav, der i tilstrækkelig grad afspejler de risici, herunder kreditrisici, som de pågældende institutter har påtaget sig, under hensyntagen til de forskellige geografiske kontekster, som de driver virksomhed i. Den kreditrisiko, som institutter, der har eksponeringer mod enheder uden for Unionen, er udsat for, er alt andet lige bestemt af kvaliteten af de relevante reguleringsmæssige rammer og af det gennemførte tilsyn i det relevante tredjeland.
(2)
I henhold til artikel 107, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 må institutter kun behandle eksponeringer mod investeringsselskaber, kreditinstitutter og børser i tredjelande som eksponeringer mod institutter, hvis tredjelandet anvender tilsynsmæssige krav til sådanne enheder, der som minimum svarer til de krav, der anvendes i Unionen.
(3)
Ved artikel 114, stk. 7, artikel 115, stk. 4, og artikel 116, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes der særlige risikovægte for eksponeringer mod centralregeringer, centralbanker, regionale myndigheder, lokale myndigheder og offentlige enheder i tredjelande, der anvender tilsyns- og lovregler, der som minimum svarer til dem, der anvendes i Unionen.
(4)
Ved artikel 153 i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes formlerne for beregning af de risikovægtede eksponeringsbeløb for erhvervseksponeringer og eksponeringer mod institutter, centralregeringer og centralbanker efter IRB-metoden, og de parametre, der skal anvendes ved beregningen, herunder korrelationskoefficienten, fastsættes ligeledes. Ved artikel 153, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 fastsættes korrelationskoefficienten for store enheder i den finansielle sektor. I henhold til artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i nævnte forordning skal den pågældende enhed i den finansielle sektor eller et af dens datterselskaber for at falde ind under definitionen på en »stor enhed i den finansielle sektor« være omfattet af lovgivningen i et tredjeland, der anvender tilsyns- og reguleringskrav, der som minimum svarer til de krav, der anvendes i Unionen.
(5)
For at bestemme de passende risikovægtede eksponeringer med henblik på beregningen af kapitalkrav for kreditrisiko i tilknytning til eksponeringer mod visse kategorier af enheder i tredjelande har Kommissionen vurderet ækvivalensen af tilsyns- og lovreglerne i tredjelande i forhold til de tilsvarende tilsyns- og lovregler i Unionen.
(6)
Ækvivalensen er blevet fastslået ved en resultatbaseret analyse af tredjelandets tilsyns- og lovregler, ved hvilken deres evne til at opnå de samme generelle mål som Unionens tilsyns- og lovregler testes. Målene vedrører navnlig stabiliteten og integriteten af både det indenlandske og det globale finansielle system i dets helhed, effektiviteten og tilstrækkeligheden af beskyttelsen af investorer og andre forbrugere af finansielle tjenesteydelser, samarbejdet mellem forskellige aktører i det finansielle system, herunder regulerings- og tilsynsmyndigheder, tilsynets uafhængighed og effektivitet og den effektive gennemførelse og håndhævelse af relevante internationalt vedtagne standarder. For at opnå samme generelle mål som Unionens tilsyns- og lovregler bør tredjelandets tilsyns- og lovregler leve op til en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og reguleringsmæssige krav, der gælder for de relevante kategorier af finansielle institutioner. Under hensyntagen til uafhængige vurderinger foretaget af internationale organisationer, bl.a. Baselkomitéen for Banktilsyn, Den Internationale Valutafond og Den Internationale Børstilsynsorganisation, har Kommissionen vurderet visse tredjelandes tilsyns- og lovregler for kreditinstitutter, investeringsselskaber og børser. På baggrund af denne analyse har Kommissionen kunnet foretage en evaluering af ækvivalensen af tredjelandes regler med henblik på at vurdere behandlingen af de relevante kategorier af eksponeringer, der er nævnt i artikel 107, 114, 115, 116 og 142 i forordning (EU) nr. 575/2013.
(7)
For så vidt angår artikel 114, 115 og 116 i forordning (EU) nr. 575/2013 bør ækvivalensen vurderes i forhold til de tilsyns- og lovregler, der gælder for kreditinstitutter, idet disse regler almindeligvis fastsætter risikovægtene til brug ved beregningen af kapitalkrav i tilknytning til kreditrisiko.
(8)
For så vidt angår artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013 er ækvivalensvurderingen begrænset til de tilsyns- og lovregler, der gælder for tredjelandsvirksomheder, hvis hovedvirksomhed svarer til et kreditinstituts eller et investeringsselskabs virksomhed, jf. definitionen i artikel 4, stk. 1, nr. 27), i nævnte forordning.
(9)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Australien, Brasilien, Canada, Guernsey, Hongkong, Indien, Isle of Man, Japan, Jersey, Kina, Mexico, Monaco, Saudi-Arabien, Schweiz, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for kreditinstitutter. Derfor bør de tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende kreditinstitutter i disse tredjelande og territorier anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, og artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
(10)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Australien, Brasilien, Canada, Kina, Mexico, Saudi-Arabien, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle, organisatoriske og tilsynsmæssige standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for investeringsselskaber. Derfor bør de tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende investeringsselskaber i disse tredjelande anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, og artikel 142, stk. 1, nr. 4), litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013.
(11)
På baggrund af vurderingen kan det konkluderes, at Brasilien, Canada, Indien, Japan, Kina, Mexico, Saudi-Arabien, Singapore, Sydafrika og USA har tilsyns- og lovregler, der opfylder en række operationelle standarder, der afspejler de væsentlige elementer i Unionens tilsyns- og lovregler, der gælder for børser. Derfor bør disse tredjelandes tilsyns- og reguleringsmæssige krav vedrørende børser anses for som minimum at svare til dem, der anvendes i Unionen, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013, men kun i det omfang, der er tale om eksponeringer mod børser, der er hjemmehørende i disse tredjelande.
(12)
Denne afgørelse har alene til formål at fastslå ækvivalens med henblik på tildeling af risikovægte i henhold til artikel 107, 114, 115, 116 og 142 i forordning (EU) nr. 575/2013.
(13)
Listen over tredjelande og territorier, for hvilke der anses at være ækvivalens med henblik på denne afgørelse, er ikke definitiv. Kommissionen vil med bistand af Den Europæiske Banktilsynsmyndighed fortsat løbende overvåge udviklingen i tredjelandes og territoriers tilsyns- og lovregler med henblik på efter behov og mindst hvert femte år at ajourføre de i denne afgørelse fastsatte lister over tredjelande og territorier, navnlig i lyset af den konstante udvikling i tilsyns- og lovreglerne, i Unionen og på globalt plan, idet der tages hensyn til nye tilgængelige kilder til relevant information.
(14)
Den løbende gennemgang af de tilsynsmæssige krav, der gælder i de tredjelande og territorier, der er anført i bilagene, bør ikke berøre Kommissionens mulighed for at foretage en særlig gennemgang vedrørende et bestemt tredjeland eller territorium på et hvilket som helst tidspunkt uden for den generelle gennemgang, hvis den relevante udvikling nødvendiggør, at Kommissionen revurderer den anerkendelse, som er blevet tilkendt ved denne afgørelse. En sådan revurdering kan medføre, at anerkendelsen af ækvivalens trækkes tilbage.
(15)
Bestemmelserne i denne afgørelse hænger nøje sammen, idet de vedrører ækvivalensen af visse tredjelandes og territoriers tilsyns- og reguleringsmæssige krav med henblik på behandling af eksponeringer i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013. Af hensyn til sammenhængen mellem disse bestemmelser, som bør træde i kraft samtidig, og for at de institutter, som er omfattet af disse forpligtelser, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem er det hensigtsmæssigt at samle visse af de i forordning (EU) nr. 575/2013 krævede gennemførelsesretsakter i én enkelt afgørelse.
(16)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Bankudvalg.
(17)
For at undgå en pludselig forhøjelse af kapitalkravene for kreditinstitutter og investeringsselskaber i Unionen bør denne afgørelse træde i kraft den 1. januar 2015 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ækvivalens af krav, der anvendes på kreditinstitutter, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag I til denne afgørelse, for på kreditinstitutter at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 2
Ækvivalens af krav, der anvendes på investeringsselskaber, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande, der er opført i bilag II til denne afgørelse, for på investeringsselskaber at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 3
Ækvivalens af krav, der anvendes på børser, for så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 107, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande, der er opført i bilag III til denne afgørelse, for på børser at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 4
Ækvivalens af krav, der anvendes på eksponeringer mod centralregeringer, centralbanker, regionale eller lokale myndigheder og offentlige enheder, for så vidt angår artikel 114, 115 og 116 i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 114, stk. 7, artikel115, stk. 4, og artikel 116, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag IV til denne afgørelse, for at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes på kreditinstitutter i Unionen.
Artikel 5
Ækvivalens af krav, der anvendes på kreditinstitutter og investeringsselskaber, for så vidt angår artikel 142 i forordning (EU) nr. 575/2013
For så vidt angår artikel 142, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 anses de tredjelande og territorier, der er opført i bilag V til denne afgørelse, for at anvende tilsyns- og lovregler, der svarer til dem, der anvendes i Unionen.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2015.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 12 päivänä joulukuuta 2014,
tiettyjen kolmansien maiden ja alueiden valvonta- ja sääntelyvaatimusten vastaavuudesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisen vastuiden kohtelun soveltamiseksi
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/908/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) ja erityisesti sen 107 artiklan 4 kohdan, 114 artiklan 7 kohdan, 115 artiklan 4 kohdan, 116 artiklan 5 kohdan ja 142 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Laitosten on täytettävä ottamiensa riskien, myös luottoriskin, mukaan asianmukaisesti mitoitetut pääomavaatimukset, joissa otetaan huomioon kyseisten laitosten erilaiset maantieteelliset toimintapuitteet. Laitoksiin kohdistuva luottoriski, joka aiheutuu unionin ulkopuolella sijaitseviin yhteisöihin liittyvistä vastuista, määräytyy kyseisessä kolmannessa maassa sovelletun asiaa koskevan sääntelykehyksen ja valvonnan laadun mukaan, jos kaikki muut tekijät ovat samat.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 3 kohdan mukaan laitokset voivat kohdella kolmansien maiden sijoituspalveluyrityksiin, luottolaitoksiin ja pörsseihin liittyviä vastuita samoin kuin saamisia laitoksilta vain, jos kolmannen maan kyseiseen sijoituspalveluyritykseen, luottolaitokseen tai pörssiin soveltamat vakavaraisuuden valvonta- ja sääntelyvaatimukset vastaavat vähintään unionin soveltamia vaatimuksia.
(3)
Asetuksen (EU) N:o 575/2013 114 artiklan 7 kohdassa, 115 artiklan 4 kohdassa ja 116 artiklan 5 kohdassa vahvistetaan erityiset riskipainot, joita sovelletaan saamisiin valtioilta ja keskuspankeilta, aluehallinnoilta, paikallisviranomaisilta sekä julkisyhteisöiltä ja julkisoikeudellisilta laitoksilta, jotka sijaitsevat sellaisissa kolmansissa maissa, jotka soveltavat vähintään unionissa sovellettavia järjestelyjä vastaavia valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä.
(4)
Asetuksen (EU) N:o 575/2013 153 artiklassa vahvistetaan sisäisten luottoluokitusten menetelmään (IRB-menetelmään) perustuva riskipainotettujen vastuuerien yhteismäärän laskukaava saamisille yrityksiltä, laitoksilta, valtioilta ja keskuspankeilta sekä täsmennetään laskennassa käytettävät parametrit, mukaan luettuna korrelaatiokerroin. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 153 artiklan 2 kohdassa vahvistetaan suuriin finanssialan yhteisöihin sovellettava korrelaatiokerroin. Jotta finanssialan yhteisön voidaan katsoa täyttävän ’suuren finanssialan yhteisön’ määritelmän ehdot, sen tai yhden sen tytäryhtiöistä on kyseisen asetuksen 142 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohdan mukaan oltava sellaisen kolmannen maan lakien alainen, jonka soveltamat vakavaraisuuden valvontajärjestelyt vastaavat vähintään unionissa sovellettavia järjestelyjä.
(5)
Määrittääkseen asianmukaiset riskipainotetut vastuut kolmansissa maissa sijaitsevien yhteisöjen tiettyihin luokkiin liittyvistä vastuista johtuvaa luottoriskiä koskevien pääomavaatimusten laskentaa varten komissio on arvioinut, vastaavatko kolmansien maiden valvonta- ja sääntelyjärjestelyt unionin vastaavia valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä.
(6)
Vastaavuus on määritetty tekemällä kolmannen maan sääntely- ja valvontajärjestelyjä koskeva tuloksiin perustuva analyysi, jossa on tarkasteltu, pystytäänkö kyseisillä järjestelyillä saavuttamaan samat yleiset tavoitteet kuin unionin valvonta- ja sääntelyjärjestelyillä. Tavoitteisiin kuuluvat ennen kaikkea sekä kotimaisen että maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän vakaus ja eheys kokonaisuudessaan, tehokas ja riittävä suoja tallettajille ja muille rahoituspalvelujen kuluttajille, yhteistyö rahoitusjärjestelmän eri toimijoiden välillä, sääntely- ja valvontaviranomaiset mukaan lukien, valvonnan riippumattomuus ja tehokkuus sekä asiaa koskevien kansainvälisesti sovittujen standardien tosiasiallinen täytäntöönpano ja noudattamisen valvonta. Jotta kolmannen maan valvonta- ja sääntelyjärjestelyillä saavutettaisiin samat yleiset tavoitteet kuin unionin valvonta- ja sääntelyjärjestelyillä, niiden on täytettävä useita toimintaan, organisaatioon ja valvontaan liittyviä vaatimuksia, joissa otetaan huomioon asianomaisiin rahoituslaitosten luokkiin sovellettavien unionin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjen keskeiset näkökohdat. Ottaen huomioon kansainvälisten järjestöjen, kuten Baselin pankkivalvontakomitean, Kansainvälisen valuuttarahaston ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön, toteuttamat riippumattomat arvioinnit komissio on arvioinut tiettyjen kolmansien maiden valvonta- ja sääntelyjärjestelyt, joita sovelletaan luottolaitoksiin, sijoituspalveluyrityksiin ja pörsseihin. Analyysin avulla komissio on pystynyt arvioimaan kolmannen maan järjestelyjen vastaavuutta asetuksen (EU) N:o 575/2013 107, 114, 115, 116 ja 142 artiklassa mainittujen asianomaisten vastuiden alaryhmien kohtelun määrittämiseksi.
(7)
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 114, 115 ja 116 artiklaa vastaavuus olisi määritettävä käyttämällä vertailukohtana luottolaitoksiin sovellettavia valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä, sillä kyseisissä järjestelyissä asetetaan yleensä riskipainot luottoriskiä koskevien pääomavaatimusten laskentaa varten.
(8)
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 142 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohtaa vastaavuuden arviointi rajoittuu sellaisia kolmannen maan yrityksiä koskeviin valvonta- ja sääntelyjärjestelyihin, joiden päätoimiala on verrattavissa luottolaitoksen tai sijoituspalveluyrityksen toimialaan kyseisen asetuksen 4 artiklan 1 kohdan 27 alakohtaan sisältyvän määritelmän mukaisesti.
(9)
Arvioinnin perusteella vaikuttaa siltä, että Amerikan yhdysvaltojen, Australian, Brasilian, Etelä-Afrikan, Guernseyn, Hongkongin, Intian, Japanin, Jerseyn, Kanadan, Kiinan, Mansaaren, Meksikon, Monacon, Saudi-Arabian, Singaporen ja Sveitsin valvonta- ja sääntelyjärjestelyt täyttävät joukon toimintaan, organisaatioon ja valvontaan liittyviä vaatimuksia, joissa otetaan huomioon luottolaitoksiin sovellettavien unionin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjen keskeiset näkökohdat. Siksi on aiheellista katsoa, että kyseisissä kolmansissa maissa ja niiden alueilla sijaitsevia luottolaitoksia koskevat valvonta- ja sääntelyvaatimukset vähintään vastaavat unionissa sovellettavia vaatimuksia asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa ja 142 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohtaa sovellettaessa.
(10)
Arvioinnin perusteella vaikuttaa siltä, että Amerikan yhdysvaltojen, Australian, Brasilian, Etelä-Afrikan, Kanadan, Kiinan, Meksikon, Saudi-Arabian ja Singaporen valvonta- ja sääntelyjärjestelyt täyttävät joukon toimintaan, organisaatioon ja valvontaan liittyviä vaatimuksia, joissa otetaan huomioon sijoituspalveluyrityksiin sovellettavien unionin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjen keskeiset näkökohdat. Siksi on aiheellista katsoa, että kyseisissä kolmansissa maissa sijaitsevia sijoituspalveluyrityksiä koskevat valvonta- ja sääntelyvaatimukset vähintään vastaavat unionissa sovellettavia vaatimuksia asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa ja 142 artiklan 1 kohdan 4 alakohdan b alakohtaa sovellettaessa.
(11)
Arvioinnin perusteella vaikuttaa siltä, että Amerikan yhdysvaltojen, Brasilian, Etelä-Afrikan, Intian, Japanin, Kanadan, Kiinan, Meksikon, Saudi-Arabian ja Singaporen valvonta- ja sääntelyjärjestelyt täyttävät joukon toimintaan liittyviä vaatimuksia, joissa otetaan huomioon pörsseihin sovellettavien unionin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjen keskeiset näkökohdat. Siksi on aiheellista katsoa, että pörssejä koskevat kyseisten kolmansien maiden valvonta- ja sääntelyvaatimukset vähintään vastaavat unionissa sovellettavia vaatimuksia asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa, kun tarkastelu rajoittuu kyseisissä kolmansissa maissa sijaitseviin pörsseihin liittyviin vastuisiin.
(12)
Tämän päätöksen yksinomaisena tarkoituksena on vastaavuuden määrittäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 107, 114, 115, 116 ja 142 artiklan mukaisen riskipainotuksen soveltamiseksi.
(13)
Tätä päätöstä sovellettaessa vastaaviksi katsottujen kolmansien maiden ja alueiden luettelo ei ole lopullinen. Komissio seuraa Euroopan pankkiviranomaisen avustuksella edelleen säännöllisesti kolmansien maiden ja alueiden valvonta- ja sääntelyjärjestelyjen kehitystä päivittääkseen tässä päätöksessä vahvistettua kolmansien maiden ja alueiden luetteloa tarpeen mukaan ja vähintään viiden vuoden välein ottaen erityisesti huomioon unionissa ja maailmanlaajuisesti tapahtuvan valvonta- ja sääntelyjärjestelyjen jatkuvan kehityksen sekä asiaa koskevien tietojen uudet käytettävissä olevat lähteet.
(14)
Liitteissä lueteltujen kolmansien maiden ja alueiden soveltamien vakavaraisuuden valvonta- ja sääntelyvaatimusten säännöllinen uudelleentarkastelu ei saisi rajoittaa komission mahdollisuutta toteuttaa yksittäiseen kolmanteen maahan tai alueeseen kohdistuva erityinen uudelleentarkastelu milloin tahansa yleisen uudelleentarkastelun ulkopuolella, jos vaatimusten olennaiset muutokset antavat komissiolle aiheen arvioida tällä päätöksellä myönnettyä tunnustusta uudelleen. Tällainen uudelleenarviointi voisi johtaa vastaavuuden tunnustamisen peruuttamiseen.
(15)
Tämän päätöksen säännökset ovat tiiviisti sidoksissa toisiinsa, koska ne koskevat tiettyjen kolmansien maiden ja alueiden valvonta- ja sääntelyvaatimusten vastaavuutta asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisen vastuiden kohtelun soveltamiseksi. Jotta varmistettaisiin, että nämä säännökset, joiden pitäisi tulla voimaan samaan aikaan, ovat linjassa keskenään ja jotta asianomaisten velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvien laitosten olisi helpompi saada näistä säännöksistä kattava käsitys keskitetysti, on suotavaa, että tietyt asetuksessa (EU) N:o 575/2013 edellytetyt tekniset sääntelystandardit sisällytetään yhteen päätökseen.
(16)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan pankkikomitean lausunnon mukaiset.
(17)
Jotta unionissa vältyttäisiin luottolaitoksia ja sijoituspalveluyrityksiä koskevien pääomavaatimusten äkilliseltä nousulta, tämän päätöksen olisi tultava voimaan 1 päivänä tammikuuta 2015,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Luottolaitoksiin sovellettavien vaatimusten vastaavuus asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa tämän päätöksen liitteessä I lueteltujen kolmansien maiden ja alueiden katsotaan soveltavan luottolaitoksiin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä, jotka vastaavat unionissa sovellettavia järjestelyjä.
2 artikla
Sijoituspalveluyrityksiin sovellettavien vaatimusten vastaavuus asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa tämän päätöksen liitteessä II lueteltujen kolmansien maiden katsotaan soveltavan sijoituspalveluyrityksiin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä, jotka vastaavat unionissa sovellettavia järjestelyjä.
3 artikla
Pörsseihin sovellettavien vaatimusten vastaavuus asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa sovellettaessa
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 107 artiklan 4 kohtaa tämän päätöksen liitteessä III lueteltujen kolmansien maiden katsotaan soveltavan pörsseihin valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä, jotka vastaavat unionissa sovellettavia järjestelyjä.
4 artikla
Valtioilta, keskuspankeilta, aluehallinnoilta, paikallisviranomaisilta sekä julkisyhteisöiltä ja julkisoikeudellisilta laitoksilta oleviin saamisiin sovellettavien vaatimusten vastaavuus asetuksen (EU) N:o 575/2013 114, 115 ja 116 artiklaa sovellettaessa
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 114 artiklan 7 kohtaa, 115 artiklan 4 kohtaa ja 116 artiklan 5 kohtaa tämän päätöksen liitteessä IV lueteltujen kolmansien maiden ja alueiden katsotaan soveltavan valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä, jotka vastaavat unionissa luottolaitoksiin sovellettavia järjestelyjä.
5 artikla
Luottolaitoksiin ja sijoituspalveluyrityksiin sovellettavien vaatimusten vastaavuus asetuksen (EU) N:o 575/2013 142 artiklaa sovellettaessa
Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 142 artiklan 2 kohtaa tämän päätöksen liitteessä V lueteltujen kolmansien maiden ja alueiden katsotaan soveltavan valvonta- ja sääntelyjärjestelyjä, jotka vastaavat unionissa sovellettavia järjestelyjä.
6 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2015.
Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2014.