KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/309
af 26. februar 2015
om indførelse af en endelig udligningstold og om endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 15, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Midlertidige foranstaltninger
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) indførte en midlertidig udligningstold på importen af visse former for regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 1195/2014 (2) (»forordningen om midlertidig told«).
(2)
Kommissionen indledte undersøgelsen som følge af en klage, der blev indgivet den 3. januar 2014 af Dansk Akvakultur (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse former for regnbueørred, ved offentliggørelse af en meddelelse (3) i Den Europæiske Unions Tidende (»indledningsmeddelelse«). Som nævnt i betragtning 1 i forordningen om midlertidig told blev der offentliggjort en berigtigelse (4) til indledningsmeddelelsen i Den Europæiske Unions Tidende den 4. september 2014 (»berigtigelsen«).
2. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(3)
Som anført i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af subsidiering og skade perioden fra 1. januar 2013 til 31. december 2013 (»undersøgelsesperioden«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 1. januar 2010 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
3. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelsen af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre en midlertidig udligningstold (»foreløbig fremlæggelse af oplysninger«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige redegørelser vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt.
(5)
Aegean Exporters' Association (»AEA«) anmodede om at blive hørt af høringskonsulenten i handelsprocedurer (»høringskonsulent«). Høringen fandt sted den 26. november 2014. Den påståede ændring af varedækningen ved hjælp af en berigtigelse, medtagelsen af røget regnbueørred i varedækningen og beregningen af statusniveauet blev drøftet under høringen. Endnu et møde med høringskonsulenten fandt sted den 8. januar 2015. Ud over de spørgsmål, der var blevet drøftet under høringen den 26. november 2014, drøftedes den metode, der anvendes til skadesanalysen, og den foreslåede fremgangsmåde med hensyn til tilsagn.
(6)
Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(7)
Kommissionen informerede alle parter om de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at den havde til hensigt at indføre en endelig udligningstold på importen af regnbueørred med oprindelse i Tyrkiet og foretage en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse«). Parterne fik en frist til at fremsætte bemærkninger til den endelige fremlæggelse.
(8)
De indkomne bemærkninger fra de interesserede parter blev gennemgået og taget i betragtning, hvor dette var relevant.
4. Stikprøveudtagning
(9)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger henviste AEA til berigtigelsen til indledningsmeddelelsen som nævnt i betragtning 2 og hævdede, at Kommissionen med denne berigtigelse udvidede varedefinitionen. På grund af den påståede udvidelse kunne det ikke udelukkes, at nogle af de tyrkiske eksportører ikke gav sig til kende ved indledningen af undersøgelsen og ikke udfyldte stikprøveskemaet. Derfor er stikprøven af eksporterende producenter muligvis ikke længere repræsentativ. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation eller forklaring.
(10)
18 grupper af eksporterende producenter i Tyrkiet indberettede de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Den samlede oplyste mængde, som disse virksomheder i 2013 eksporterede til Unionen, udgjorde den samlede eksport fra Tyrkiet til Unionen, jf. betragtning 14 i forordningen om midlertidig told. Som nævnt i betragtning 15 i forordningen om midlertidig told udtog Kommissionen i overensstemmelse med artikel 27, stk. 1, i forordning (EF) nr. 597/2009 en stikprøve bestående af fire grupper af eksporterende producenter baseret på den største repræsentative eksportmængde til Unionen. Stikprøven repræsenterer 64 % af eksporten af den pågældende vare til Unionen. Derfor er stikprøven repræsentativ, og partens påstande i den henseende blev afvist.
(11)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende stikprøveudtagning, bekræftes betragtning 9-17 i forordningen om midlertidig told.
5. Individuel undersøgelse
(12)
11 virksomheder eller grupper af virksomheder anmodede om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 27, stk. 3.
(13)
Kommissionen afviste disse anmodninger, da antallet af eksporterende producenter er så stort, at individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
(14)
Som anført i betragtning 24 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g,
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (»den pågældende vare«).
(15)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, hævdede en interesseret part, at Kommissionen havde udvidet undersøgelsens varedækning ved en berigtigelse, der angiveligt blev bekræftet i artikel 1, stk. 1, i forordningen om midlertidig told. Denne part fremførte, at en sådan udvidelse af varedækningen var ulovlig. Endvidere blev det hævdet, at de interesserede parter burde have været hørt om den påståede udvidelse af varedækningen. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation eller forklaring.
(16)
Som nævnt i betragtning 25 i forordningen om midlertidig told var varedækningen ikke berørt af berigtigelsen, som var ren redaktionel. Varedækningen omfattede således fra starten alle forskellige fremstillinger af regnbueørred i portionsstørrelse. I løbet af undersøgelsen blev det klart, at beskrivelsen af de forskellige fremstillinger inden for varedækningen var tvetydig, og at der var visse uoverensstemmelser mellem forskellige sprogversioner offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, som krævede afklaring. For eksempel ville en ordlydsfortolkning af varedækningen have medført, at der ville blive renset levende fisk. Det viste sig imidlertid, at alle interesserede parter, som blev anmodet om at udfylde de relevante spørgeskemaer, indberettede om alle varetyper på trods af fejlen, og det blev derfor konkluderet, at der fra indledningen af den foreliggende procedure var en fælles opfattelse af, at alle typer var omfattet af varedækningen. De interesserede parter blev underrettet umiddelbart efter offentliggørelsen af berigtigelsen pr. e-mail, men ingen af dem fremsatte bemærkninger eller påberåbte sig en tilsidesættelse af deres ret til forsvar. I forbindelse med undersøgelsen var alle fremstillinger, der var omfattet af varedefinitionen, desuden blevet indberettet til Kommissionen af de eksporterende producenter. Den pågældende parts påstande i den henseende blev derfor afvist.
(17)
To interesserede parter gentog, at røget ørred bør udelukkes fra varedækningen. De gjorde indsigelse mod Kommissionens konklusion, som blev fremsat i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told om, at de forskellige fremstillinger - »levende«, »kølede«, »frosne« eller »røgede« - der er omfattet af definitionen af den pågældende vare, havde samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber, og henviste igen til to tidligere antidumpingundersøgelser vedrørende andre fiskevarer (stor regnbueørred og laks), der blev gennemført i henholdsvis 2004 (5) og 2005 (6), hvor røgede varer ikke var omfattet af varedækningen. Parterne fremlagde oplysninger om virkningerne af røgningen, som angiveligt ændrede de ovennævnte egenskaber. De gentog desuden, at omkostningsstrukturen for røgede fileter og andre fremstillinger ville være væsentligt anderledes, og at produktionsprocessen for røgede fileter omfattede betydelige omkostninger i forbindelse med røgning.
(18)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede AEA, at Kommissionen ikke havde præciseret, hvilke grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber der blev anset for at være ens hos røget og ikke røget ørred. AEA hævdede endvidere, at de havde fremlagt bevis for, at røget ørred eksempelvis havde en anderledes kemisk struktur, forskellige sensoriske egenskaber og en anden ernæringsværdi end ikke røget ørred.
(19)
Trods virkningerne af røgningen fandt Kommissionen, at de væsentligste grundlæggende egenskaber, som forklaret i betragtning 29 i forordningen om midlertidig told, forbliver ensartede og ikke kunne berettige, at de røgede varer blev udelukket fra varedækningen. I modsætning til AEA's påstand bevarer varen, dvs. forskellige fremstillinger af ørred bestemt til konsum, sine egenskaber og grundlæggende kemiske og ernæringsmæssige kvaliteter, også ved røgning. Oplysningerne om virkningerne af røgeprocessen, som parterne havde fremlagt, gav ikke nogen dokumentation for, at ovennævnte grundlæggende egenskaber ville blive væsentligt ændret under røgningen. Spørgsmålet blev også drøftet under høringen med høringskonsulenten som nævnt i betragtning 5. Desuden er alle kategorier af den pågældende vare, herunder røget ørred, omfattet af kapitel 3 i den kombinerede nomenklatur (7), og er klart adskilt fra fremstillinger af fisk, der er omfattet af kapitel 16 i samme nomenklatur. For så vidt angår forskellige omkostningsstrukturer underbyggede de berørte parter ikke deres påstand yderligere. Endvidere viste undersøgelsen, som allerede nævnt i betragtning 30 i forordningen om midlertidig told, at omkostningsstrukturen for røgede fileter og andre fremstillinger faktisk var ens. Den væsentligste omkostningsfaktor, som udgjorde over 50 % af de samlede omkostninger for hver enkel fremstilling, var opdrætsomkostningerne, der hovedsageligt omfatter foder (fiskemel og fiskeolie), og energiomkostningerne og udgifterne til æg og yngel. Under alle omstændigheder er der gennemført en underbudsberegning, som forklaret i betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told, ved at sammenligne priserne pr. varetype. Endelig blev det i forbindelse med tidligere undersøgelser ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede produkter burde udelukkes fra varedækningen, jf. betragtning 31 i forordningen om midlertidig told. Påstandene i den forbindelse blev derfor afvist.
(20)
Efter den endelige fremlæggelse gentog AEA og den tyrkiske regering, at det ville være i modstrid med tidligere praksis at lade røget ørred falde ind under varedækningen i den igangværende undersøgelse, og at Kommissionen ikke i tilstrækkelig grad forklarede den påståede afvigelse fra tidligere praksis.
(21)
Som allerede forklaret i betragtning 31 i forordningen om midlertidig told blev det i forbindelse med tidligere undersøgelser ikke fundet eller specifikt konkluderet, at røgede varer burde udelukkes fra varedækningen. Da de røgede varer ikke var omfattet af klagerne i forbindelse med disse tidligere undersøgelser, havde Kommissionen ikke undersøgt, om de kunne have været omfattet af undersøgelserne i den hypotetiske situation, hvor de ville have været nævnt i klagen. Således er påstanden om, at den nuværende undersøgelse afviger fra tidligere praksis, ukorrekt og afvises derfor.
(22)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger vedrørende den pågældende vare eller samme vare, bekræftes betragtning 24-32 i forordningen om midlertidig told.
C. SUBSIDIER
1. Statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren
(23)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende statsstøtte til investeringer inden for akvakultursektoren, bekræftes betragtning 38-49 i forordningen om midlertidig told.
2. Direkte og indirekte subsidier til ørredproducenter
(24)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger satte en eksporterende producent, der indgik i stikprøven, og den tyrkiske regering spørgsmålstegn ved Kommissionens metode til beregning af det gennemsnitlige indirekte subsidiebeløb, hvor der kun tages hensyn til den ørredproduktion, der modtager direkte betalinger. De anmodede om, at Kommissionen anvender dataene om den samlede ferskvandsørredproduktion, som blev offentliggjort af det tyrkiske statistiske institut (8) i september 2014. Efter den endelige fremlæggelse gentog begge parter deres påstand. Kommissionen finder de fremlagte data om den samlede ferskvandsørredproduktion i Tyrkiet i undersøgelsesperioden pålidelige, selv om de er indgivet efter kontrolbesøgene, og godkendte derfor denne påstand.
(25)
Følgelig ændredes det gennemsnitlige indirekte subsidiebeløb, som er beregnet med hensyn til indkøb fortaget af to stikprøveudvalgte eksporterende producenter fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører, fra 0,60 TRY til 0,51 TRY pr. kg beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, baseret på følgende beregning:
-
Det samlede landsdækkende subsidiebeløb, som er ydet i henhold til oplysningerne i den tyrkiske regerings spørgeskemabesvarelse
-
minus det direkte subsidiebeløb, der er modtaget af de eksporterende producenter, som indgik i stikprøven (Özpekler, Kilic, GMS)
-
minus det gebyr på 0,2 %, som blev overført til fagforeningerne, som en retlig forudsætning for modtagelse af direkte subsidier.
Dette beløb blev derefter divideret med den samlede ferskvandsørredproduktion minus de stikprøveudvalgte eksporterende producenters ørredproduktion (Özpekler Kilic, GMS) som oplyst i den tyrkiske regerings spørgeskemabesvarelse.
(26)
Derfor blev det gennemsnitlige subsidiebeløb pr. kg, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, baseret på det direkte subsidiebeløb, der blev modtaget til opdrætsvirksomhed, og det gennemsnitlige subsidiebeløb, som den tyrkiske regering ydede, dvs. 0,51 TRY pr. kg beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter for eventuelle varekøb fra ikke forretningsmæssigt forbundne leverandører. Den samlede fordel blev derefter udtrykt som en procentdel af cif-værdien.
(27)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger foreslog en af de eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, en let ændret beregningsmetode for så vidt angår subsidiebeløbet for råmaterialer indkøbt fra en anden eksporterende producent i stikprøven. Kommissionen accepterede dette forslag og opdaterede tabellen i betragtning 33 i overensstemmelse hermed.
(28)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede to eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at Kommissionen havde udlignet det direkte subsidiebeløb, som de havde fået udbetalt, men ikke den faktiske fordel. De modtagne beløb ville imidlertid udgøre skattepligtig indkomst. Den gældende selskabsskat på 20 % i Tyrkiet bør derfor fratrækkes det samlede direkte subsidiebeløb, som er modtaget. Ifølge grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a), antages det, at »ethvert ansøgningsgebyr eller andre omkostninger, der nødvendigvis påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier«, burde fratrækkes ydelsesbeløbet. De eksporterende producenter var af den opfattelse, at betaling af gældende selskabsskat er en forudsætning for modtagelsen af de midler, de får udbetalt, og derfor bør betragtes som en »anden omkostning«, der påløber for at blive subsidieberettiget eller opnå subsidier.
(29)
Kommissionen afviste denne påstand. Grundforordningen indeholder ikke noget retsgrundlag for at støtte den foreslåede metode. Skatter kan ikke betragtes som omkostninger, jf. grundforordningens artikel 7, stk. 1, litra a). Betaling af selskabsskat er en forpligtelse i henhold til tyrkisk skattelovgivning, som gælder for alle virksomheder, uanset om de modtager subsidier eller ej. I modsætning til, hvad de eksporterende producenter mener, er betalingen af selskabsskat ikke en forudsætning for modtagelsen af midler, men snarere den faktiske produktion af den pågældende vare.
(30)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede to eksporterende producenter, der indgik i stikprøven, at der på grund af den lange ventetid, inden subsidierne udbetales, i mellemtiden påløber betydelige finansielle udgifter. De forventer derfor, at Kommissionen foretager en nedjustering af det modtagne beløb for at afspejle sådanne finansieringsudgifter. I den forbindelse henviser de stikprøveudvalgte eksporterende producenter til betragtning 42 i forordningen om midlertidig told, hvori Kommissionen fandt, at der kunne nydes fordel af momsfritagelsen i forbindelse med køb af maskiner, og kvantificerede denne fordel som »den rente, der betales til en forretningsbank i den periode, indtil momsen refunderes«.
(31)
Denne påstand er ubegrundet. Faktisk er de ansvarlige administrative organer nødt til at etablere de nødvendige procedurer og overvågningsmekanismer for at forvalte en så omfattende subsidieordning. Det er derfor normalt, at det under en sådan ordning, som et stort antal opdrættere i akvakultursektoren i Tyrkiet er omfattet af, kan vare et stykke tid, inden subsidierne tildeles. Det er vildledende at drage en parallel til betragtning 42 i forordningen om midlertidig told. Fordelen af momsfritagelsen, som er beskrevet heri, er en ordning med subsidier ydet af den tyrkiske regering, hvorimod eventuelle finansieringsudgifter er typisk påløbne ekstraomkostninger, som den tyrkiske regering ikke har til hensigt at godtgøre.
(32)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger vedrørende direkte og indirekte subsidier til producenter, bekræftes betragtning 50-64 i forordningen om midlertidig told.
(33)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger er de direkte og indirekte subsidiemargener følgende:
Direkte og indirekte subsidier
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,4 %
Ternaeben
8,0 %
3. Subsiderede lån
(34)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner hævdede en eksporterende producent, at Kommissionen havde betragtet et lån som et udligningsberettiget subsidie, selv om det var bestemt til en investering, der ikke var forbundet med den pågældende vare.
(35)
Kommissionen afviste denne påstand. I løbet af undersøgelsen blev det fastslået, at den eksporterende producent af regnbueørred modtog et sådant lån, der er udligningsberettiget, da det er specifikt for akvakultursektoren. Det blev anset for irrelevant, at den pågældende ordning ikke er specifik for den retlige enhed, der producerer den undersøgte vare, så længe programmet som sådan er specifikt, og fordelene derved har forbindelse med produktionen af den pågældende vare. Sidstnævnte forhold er tilfældet, da det subsidierede lån nedbragte producentens samlede finansieringsomkostninger, hvilket også er til fordel for den pågældende vare. Der blev ikke fremlagt beviser for, at de pågældende eksporterende producenters forvaltning af finansielle ressourcer fandt sted på en sådan måde, at virksomhedens samlede finansieringsomkostninger ikke ville blive påvirket af ydelsen af lånet.
(36)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremførte en anden eksporterende producent, der indgik i stikprøven, at Kommissionen ikke på korrekt vis havde fordelt et subsidieret lån mellem to forskellige retlige enheder, der tilhører samme gruppe, hvor kun én retlig enhed producerer den pågældende vare.
(37)
Kommissionen accepterede påstanden og tildelte fordelen baseret på omsætningen i de respektive retlige enheder. Den tildelte fordel i forbindelse med den pågældende vare er stort set lig med nul og bør derfor ikke være afspejlet i det samlede subsidieringsbeløb.
(38)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger og derefter af de endelige konklusioner anfægtede en af de eksporterende producenter i stikprøven med henvisning til de lån, der blev udlignet, Kommissionens beregning af omsætningsforholdet med henblik på tildeling af fordele til eksport af den pågældende vare til Unionen. Producenten indvendte, at eksportsalget af den pågældende vare burde divideres med virksomhedens samlede omsætning, herunder salget af ørred og andre varer, der både sælges på hjemmemarkedet og eksporteres til EU, for at beregne omsætningsforholdet med henblik på fastsættelse af beløbet for subsidierede lån.
(39)
Kommissionen accepterede denne påstand. Men trods denne nye metode forblev de subsidierede lånemargener de samme.
(40)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger vedrørende subsidierede lån, bekræftes betragtning 65-81 i forordningen om midlertidig told.
(41)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger er de subsidierede lånemargener følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Özpekler
0,3 %
4. Landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser
(42)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende landbrugsforsikringspool og støtte til præmiesatser, bekræftes konklusionerne i betragtning 82-90 i forordningen om midlertidig told.
5. Subsidier til konsulenttjenester
(43)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende subsidier til konsulenttjenester, bekræftes betragtning 91 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. Subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer
(44)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende subsidier til brændstof og kassering af fiskerfartøjer, bekræftes betragtning 92 i forordningen om midlertidig told hermed.
7. Beregning af de samlede subsidiemargener
(45)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påpegede to virksomheder, der indgik i stikprøven, en afrundingsfejl i beregningen af de samlede subsidiemargener. Kommissionen accepterede denne påstand og opdaterede nedenstående tabel i overensstemmelse hermed.
(46)
I mangel af bemærkninger vedrørende metoden til beregning af de samlede dumpingmargenerne bekræftes metoden som beskrevet i betragtning 93-98 i forordningen om midlertidig told hermed.
(47)
Under hensyn til bemærkninger fra de interesserede parter fastsættes de endelige subsidiemargener, som gælder for nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, til følgende:
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
Vejet gennemsnit for stikprøven
7,6 %
Landsdækkende subsidiemargen
9,5 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgrenen og EU-produktion
(48)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger fremførte en interesseret part, at Kommissionen skulle have udelukket data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter, fra den samlede EU-produktion. De hævdede, at fiskeforarbejdningsindustrien i Unionen således de facto var udelukket fra undersøgelsen.
(49)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den samme part sine bemærkninger og mente, at Kommissionen burde have foretaget enten i) en integreret analyse baseret på den samlede produktion for opdrættere og forarbejdningsvirksomheder i Unionen eller ii) en totrinsanalyse baseret på en indledende segmenteret analyse af den skade, som er påført opdrætterne på den ene side og forarbejdningsvirksomhederne på den anden side, og herefter en integreret analyse af hele industrien. Det blev hævdet, at sidstnævnte ville være i overensstemmelse med WTO's retspraksis i sagen om EF-laks (9) samt med Kommissionens hidtidige praksis (10). Imidlertid fremlagde parten ikke nogen vurdering af, hvilken virkning, om nogen, de alternative metoder ville have på skadesanalysen. Endelig anførte samme interesserede part, at metoden ikke er i overensstemmelse med den omstændighed, at import, som er bestemt til forarbejdning, indgår både i importmængden og EU-produktionen.
(50)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte også den tyrkiske regering, at data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter, bør indgå i den samlede EU-produktion.
(51)
Desuden hævdede den tyrkiske regering, at den produktionsmængde, der blev anvendt i skadesanalysen, er forskellig fra den produktionsmængde, der blev anvendt i analysen af repræsentativitet, og derfor muligvis er ukorrekt. Den tyrkiske regering gentog også sin bemærkning om de påståede mangler i analysen af repræsentativitet.
(52)
Den nuværende undersøgelse omfattede alle EU-producenter af levende, ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder. Som forklaret i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told omfattede stikprøven af EU-producenter forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred) og blev anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen som helhed. Ovenstående påstand om, at fiskeforarbejdningsindustrien de facto blev udelukket fra analysen, var derfor ukorrekt og blev afvist.
(53)
Desuden forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse af de forskellige produktionstrin og -typer. Som anført i betragtning 10 i forordningen om midlertidig told er EU-erhvervsgrenen desuden stærkt fragmenteret med over 700 små og mellemstore virksomheder, og det var derfor ikke muligt for Kommissionen at indsamle data om forskellige segmenter. Det var således ikke muligt at foretage en segmenteret analyse i dette tilfælde.
(54)
Endelig blev det valgt at medtage importmængden, der var bestemt til forarbejdning, i produktionstallene for at opnå det bedste skøn over produktionsmængden. Under alle omstændigheder udgjorde importmængden af den pågældende vare (undtagen røget ørred), som var bestemt til forarbejdning, mindre end 3 % af den samlede EU-produktion, beregnet efter denne metode, hvorfor en alternativ metode til udelukkelse af denne import fra EU-produktionstallene ikke ville have haft nogen betydelig indvirkning på denne skadesindikator.
(55)
At der blev beregnet en forskellig produktionsmængde i analysen af repræsentativitet og skadesanalysen er udtryk for, at mere præcise oplysninger blev tilgængelige i undersøgelsesperioden, mens analysen af repræsentativitet var baseret på en forsigtig vurdering af de beviser, der var til rådighed på tidspunktet for analysen af repræsentativitet. Kommissionen har også besvaret specifikke spørgsmål fra den tyrkiske regering vedrørende analysen af repræsentativitet via en særskilt meddelelse fremsendt den 18. december 2014 og under høringen med høringskonsulenten den 8. januar 2015. Derfor afvises påstanden om, at produktionsmængden, som blev anvendt til skadesanalysen, muligvis er ukorrekt på grund af kildeforskelle mellem analysen af repræsentativitet og skadesanalysen.
(56)
Som forklaret i betragtning 123 i forordningen om midlertidig told blev produktionsmængden baseret på data fra sammenslutningen af Europæiske Akvakulturproducenter (»FEAP«), der indsamles ab farm og vedrører levende fisk, der er fanget i de enkelte medlemsstater. Den importmængde, der var bestemt til forarbejdning, blev føjet til EU-produktionen af levende fisk, baseret på oplysninger indsamlet og verificeret i løbet af denne undersøgelse. Da produktionsmængden er beregnet på grundlag af hele fiskeækvivalenter, er der ingen forskel, hvis den beregnes ud fra den første form for salg, dvs. »levende«, eller den sidste form for salg, dvs. »forarbejdet«. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet inddraget i mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette have medført dobbelttælling. På trods af, at den samlede produktionsmængde hovedsageligt var baseret på data fra produktionen af levende fisk for at undgå dobbelttælling, udelukkede den anvendte metode ikke andre EU-produktionstyper (produktion af ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder), og skadesfaktorerne bygger på hele EU-erhvervsgrenen, dvs. levende fisk og yderligere forarbejdning. I modsætning til denne parts påstand udelukkede metoden, der blev anvendt til at fastlægge den samlede EU-produktionsmængde, derfor ikke ørredforarbejdningsindustrien. Påstanden blev derfor afvist.
(57)
Selv hvis metoden foreslået af den interesserede part var blevet godkendt, og dataene fra EU-producenter, der forarbejder levende fisk, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, og selv om dette ville føre til en overvurdering af visse skadesindikatorer som f.eks. produktionsmængde, salgsmængde og beskæftigelse, ville dataene under alle omstændigheder stadig vise samme tendenser i den betragtede periode, fordi de mængder, der fremstilles af forarbejdningsindustrien, er forbundet med produktionsmængden af levende fisk.
(58)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 99 og 100 i forordningen om midlertidig told.
2. EU-forbruget
(59)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 48, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Denne part hævdede, at det samlede EU-forbrug derfor var undervurderet. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sine bemærkninger uden nogen yderligere dokumentation, bortset fra et hypotetisk eksempel vedrørende markedsandele, og hævdede, at Kommissionens metode til fastlæggelse af EU-forbruget ikke er logisk og resulterer i en overvurderet markedsandel for importen fra Tyrkiet.
(60)
Som forklaret i betragtning 52 og 56 blev fiskeforarbejdningsindustrien i EU ikke udelukket fra analysen. Ikke desto mindre blev produktionsdataene fastlagt på grundlag af levende fisk, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for at undgå dobbelttælling. Det samme resultat ville være nået, hvis den samlede produktionsmængde var blevet fastlagt på grundlag af yderligere forarbejdet ørred konverteret til hele fiskeækvivalenter. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet tilføjet mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette imidlertid have medført dobbelttælling og dermed en kunstig forøgelse af EU's samlede produktionsmængde og forbrug. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Derfor blev disse påstande afvist.
(61)
Den påståede indvirkning på markedsandelen for importen fra Tyrkiet er behandlet i betragtning 64.
(62)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 101-105 i forordningen om midlertidig told.
3. Import fra det pågældende land
3.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(63)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Den pågældende part hævdede, at denne metode fører til en overvurdering af markedsandelen for importen fra Tyrkiet. Som nævnt i betragtning 59 forelagde parten ikke nogen dokumentation for sin påstand, bortset fra et hypotetisk eksempel vedrørende markedsandele.
(64)
Som forklaret i betragtning 60 blev produktionsdataene fastlagt på grundlag af levende fisk, beregnet ud fra hele fiskeækvivalenter, for at undgå dobbelttælling. Hvis mængden af forarbejdede fisk var blevet føjet til mængden af levende fisk, som foreslået af den interesserede part, ville dette have medført dobbelttælling og dermed en undervurdering af markedsandelen for importen fra Tyrkiet. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
(65)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 106-108 i forordningen om midlertidig told.
3.2. Priser på importen fra det pågældende land og prisunderbud
(66)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en part, at priserne på import fra Tyrkiet ikke burde fastsættes på et gennemsnitligt grundlag, men ud fra den enkelte varetype, da sammensætningen af varetype og vægten af én bestemt type inden for denne sammensætning ville have en betydelig indvirkning på gennemsnitsprisen. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sin bemærkning uden nogen yderligere dokumentation for sin påstand.
(67)
Det er hensigtsmæssigt, at der med henblik på at fastslå og undersøge de overordnede tendenser for skadesindikatorer for så vidt angår priser på den pågældende vare i den betragtede periode, jf. grundforordningens artikel 3, bør anvendes en vejet gennemsnitlig importpris for den pågældende vare i overensstemmelse med definitionen. I realiteten indsamles der kun detaljerede data for undersøgelsesperioden. Derfor findes der ikke tilgængelige data på varetypeniveau for hele den betragtede periode. Under alle omstændigheder vil den vejede gennemsnitlige importpris gøre det muligt at undersøge tendensen for den pågældende vare. Den omstændighed, at en tendens angiveligt vil være forskellig for visse varetyper, ophæver ikke den overordnede tendens. Endelig vægtes prisen med henblik på navnlig at tage højde for vægten af en hvilken som helst af varetyperne inden for de forskellige sammensætninger.
(68)
På den anden side benyttede Kommissionen, med henblik på fastsættelse af prisunderbud i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 112 og 113 i forordningen om midlertidig told, de vejede gennemsnitlige salgspriser pr. varetype, som de EU-producenter, der indgik i stikprøven, forlangte af ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, og sammenlignede dem med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for importen af den pågældende vare fra de samarbejdsvillige tyrkiske producenter, der indgik i stikprøven, ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis (omkostninger, forsikring og fragt), med passende justeringer for told og omkostninger efter importen.
(69)
Af ovennævnte grunde blev påstanden afvist.
(70)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anfægtede samme part, at Kommissionen ikke foretog nogen omkostningsjustering efter importen. På baggrund af denne påstand har Kommissionen yderligere analyseret de foreliggende oplysninger under anvendelse af de gennemsnitlige omkostninger efter importen, der blev afholdt af importøren, som er forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent i stikprøven.
(71)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, i givet fald efter passende justering og fradrag af nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt i procent af omsætningen i undersøgelsesperioden fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Under hensyntagen til den justering, der er beskrevet i betragtning 70, var den vejede gennemsnitlige prisunderbudsmargen for importen fra det pågældende land på EU-markedet på mellem 2 % og 16 % (den gennemsnitlige underbudsmargen var på 6 %).
(72)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 109-111 og 114-117 i forordningen om midlertidig told.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.1. Generelle bemærkninger
(73)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger anmodede den tyrkiske regering Kommissionen om oplysninger vedrørende makroøkonomiske skadesindikatorer, som udelukkende er aggregeret på basis af de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Denne part gentog sin påstand efter den endelige fremlæggelse. Det er Kommissionens praksis, at de makroøkonomiske indikatorer fastlægges og analyseres på EU-plan og ikke på basis af de stikprøveudvalgte EU-producenter. For så vidt angår makroøkonomiske indikatorer er det opfattelsen, at fuldstændige data for EU-erhvervsgrenen som helhed, hvilket også omfatter oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, afspejler situationen bedre i den betragtede periode end oplysninger udelukkende fra en del af branchen. Denne påstand blev derfor afvist.
(74)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 118-122 i forordningen om midlertidig told.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(75)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Denne part hævdede, at den samlede EU-produktionsmængde derfor var undervurderet.
(76)
Som forklaret i betragtning 52 analyserede Kommissionen EU-erhvervsgrenen som helhed, herunder producenter af levende, ferske, frosne, fileterede og røgede ørreder, og som forklaret i betragtning 56 og 60 var den samlede EU-produktionsmængde ikke berørt af den metode, som anvendes af Kommissionen. Dette argument blev derfor afvist.
(77)
Den tyrkiske regering påstod, at FEAP-oplysningerne kun indeholdt oplysninger for 13 medlemsstater, og at EU's samlede produktionsmængde derfor var undervurderet.
(78)
FEAP-oplysningerne omfattede ikke medlemsstater med en samlet produktionsmængde på under 1 000 ton (»hele fiskeækvivalenter«) pr. år, hvilket dog i betragtning af de lave mængder ikke kunne have haft nogen væsentlig indflydelse på de fastsatte tendenser. Den pågældende part påviste desuden ingen potentielle virkninger af at inkludere de øvrige medlemsstater i de samlede data. Påstanden blev derfor afvist.
(79)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den tyrkiske regering, at produktionstallene for to medlemsstater (Bulgarien og Rumænien), som ikke var medregnet, faktisk havde produceret mere end 1 000 ton i 2011. De produktionsmængder, som den tyrkiske regering havde oplyst, vedrører dog hovedsageligt produktionen af store ørreder, som ikke er den vare, der er genstand for den aktuelle undersøgelse. Derfor blev denne påstand afvist.
(80)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en interesseret part, at den produktionskapacitet, som er angivet i betragtning 124 i forordningen om midlertidig told, var forkert, fordi den blev beregnet på grundlag af den ukorrekt fastsatte produktionsmængde som anført i betragtning 75. Derudover hævdede denne interesserede part, at kapacitetsudnyttelsen ikke bør være baseret på oplysningerne fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, eftersom stikprøven omfattede EU-producenter, der repræsenterede forskellige produktionsfaser, f.eks. røgning, mens produktionsmængden angiveligt kun omfattede levende ørreder. Efter den endelige fremlæggelse hævdede denne part, at den anvendte formel fejlagtigt var baseret på en gennemsnitlig kapacitetsudnyttelsesgrad for producenterne, der indgik i stikprøven, i stedet for at anvende specifikke data for produktionen af levende fisk på den ene side og forarbejdningsindustrien på den anden side. Den pågældende part hævdede endvidere, at dataene for forarbejdningsindustrien, der indkøber levende ørred i EU, heller ikke var medtaget, hvilket angiveligt havde en betydelig indvirkning på fastlæggelsen af den samlede produktionskapacitet i EU. Endelig hævdede denne part, at fastsættelse af kapacitet under ingen omstændigheder bør være baseret på en formel, men på de faktiske oplysninger fra EU-producenterne.
(81)
Som anført i betragtning 52, 56 og 60 udelukkede Kommissionen ikke forarbejdningsindustrien i Unionen fra sin analyse, og argumentet om, at produktionsmængden ikke var beregnet korrekt, blev afvist. Som forklaret i betragtning 53 forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse ved hjælp af data fra de to specifikke industrier. Af samme grund kunne fastsættelsen af kapaciteten ikke baseres på faktiske oplysninger fra over 700 små og mellemstore EU-producenter. Som forklaret i betragtning 123 og 124 i forordningen om midlertidig told var den kapacitetsudnyttelsesgrad, der er fastsat af Kommissionen, i overensstemmelse med EU-produktionsmængden. Derfor blev påstanden om, at fastlæggelsen af kapaciteten var baseret på ufuldstændige samlede produktionstal, og at kapacitetsudnyttelsen ikke burde baseres på oplysningerne fra EU-producenterne i stikprøven, ligeledes afvist. Selv hvis den alternative metode til beregning af produktionsmængden, som er foreslået af den interesserede part, blev godkendt, og oplysningerne fra EU's forarbejdningsindustri, der indkøber levende ørred i EU, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, hvilket resulterer i dobbelttælling, som forklaret i betragtning 56, ville udviklingen i kapacitetsudnyttelsesgraden under alle omstændigheder vise samme tendenser i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.
(82)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 123-128 i forordningen om midlertidig told.
4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(83)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en interesseret part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og kun medtog produktionsmængden fra EU-producenter, der importerer levende fisk til videre forarbejdning. Den pågældende part hævdede, at denne del af forarbejdningsindustrien i Unionen blev udelukket fra analysen som sådan. Derfor hævdede denne part, at EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel blev undervurderet, og at markedsandelen beregnet på dette grundlag var ukorrekt. Efter den endelige fremlæggelse gentog den samme part sine bemærkninger og mente, at Kommissionen burde have anvendt alternative metoder som beskrevet i betragtning 49, uden dog at underbygge, hvilken betydning de skulle have for denne konklusion.
(84)
Af de grunde, der er anført i betragtning 52, 56 og 60, afvistes påstanden om, at produktionsmængden ikke var fastsat korrekt, og at en del af EU-erhvervsgrenen ikke var taget i betragtning i analysen. Det følger heraf, at påstanden om, at salgsmængde og markedsandel ikke var korrekt fastsat, ligeledes blev afvist. Som forklaret i betragtning 53 var en segmenteret analyse ikke mulig, og dette blev afvist. Men hvis den metode til beregning af salgsmængde, som er foreslået af den interesserede part, var blevet godkendt, ville det imidlertid have resulteret i dobbelttælling og således en overvurdering af salgsmængden og markedsandelen for EU-erhvervsgrenen. Samtidig ville disse indikatorer, som forklaret i betragtning 57, ikke desto mindre vise samme tendenser i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
(85)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 129 og 133 i forordningen om midlertidig told.
4.2.3. Vækst
(86)
I mangel af bemærkninger bekræftes betragtning 134 i forordningen om midlertidig told.
4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(87)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, og som allerede nævnt i betragtning 9, fremførte en part, at Kommissionen udelukkede data fra EU-producenter, som forarbejder levende fisk erhvervet fra andre EU-producenter af levende fisk, og at beskæftigelsen derfor var undervurderet. Efter den endelige fremlæggelse hævdede denne part, at den benyttede formel var fejlagtigt baseret på beskæftigelsen hos producenterne i stikprøven i stedet for at anvende data for disse to industrier. Den pågældende part hævdede endvidere, at dataene for forarbejdningsindustrien, der indkøber levende ørred i EU, desuden ikke var medtaget, hvilket angiveligt havde en betydelig indvirkning på fastlæggelsen af den samlede beskæftigelse i EU. Endelig hævdede denne part, at fastlæggelsen af beskæftigelsen under ingen omstændigheder bør være baseret på en formel, men på de faktiske data fra EU-producenterne.
(88)
Af de grunde, der er anført i betragtning 52, 56 og 60, afvistes påstanden om, at en del af EU-erhvervsgrenen ikke var taget i betragtning i analysen. Som forklaret i betragtning 53 forelå der ingen oplysninger, som ville have gjort det muligt for Kommissionen at foretage en segmenteret analyse ved hjælp af specifikke data for producenterne af levende fisk på den ene side og forarbejdningsindustrien på den anden. Af samme grund kunne fastsættelsen af beskæftigelsen ikke baseres på faktiske oplysninger fra over 700 små og mellemstore EU-producenter. Som forklaret i betragtning 136 i forordningen om midlertidig told var det af Kommissionen fastsatte beskæftigelsestal i overensstemmelse med EU-produktionsmængden. Kommissionen tog faktisk hensyn til hele EU-erhvervsgrenen, herunder forarbejdningsindustrien, ved fastsættelsen af beskæftigelsesdata. Det følger heraf, at påstanden om, at beskæftigelsen ikke var korrekt fastsat, ligeledes blev afvist. Selv hvis den alternative metode til beregning af produktionsmængden, som er foreslået af den interesserede part, blev godkendt, og oplysningerne fra EU's forarbejdningsindustri, der indkøber levende ørred i Unionen, blev føjet til dataene fra EU-producenter af levende fisk, hvilket resulterer i dobbelttællingen, som er forklaret i betragtning 56, ville udviklingen i beskæftigelsen under alle omstændigheder vise samme tendenser i den betragtede periode. Denne påstand blev derfor afvist.
(89)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 135-137 i forordningen om midlertidig told.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.3.1. Priser og faktorer, der påvirker priserne
(90)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger påstod en part, at EU-erhvervsgrenens salgspriser ikke burde fastsættes på et gennemsnitligt grundlag, men pr. varetype, eftersom sammensætningen af varetype og vægten af en bestemt type af den pågældende vare inden for denne sammensætning ville have en betydelig indvirkning på den gennemsnitlige salgspris. Efter den endelige fremlæggelse gentog samme part sine bemærkninger uden nogen yderligere dokumentation for sin påstand.
(91)
Men i lighed med de begrundelser, der er anført i betragtning 67 og 68, blev dette argument afvist.
(92)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 140-142 i forordningen om midlertidig told.
4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(93)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 143 og 144 i forordningen om midlertidig told.
4.3.3. Fortegnelser
(94)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger bekræftes betragtning 145 i forordningen om midlertidig told.
4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(95)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 146-151 i forordningen om midlertidig told.
5. Konklusion vedrørende skade
(96)
På grundlag af ovenstående generelle analyse af de relevante makroøkonomiske og mikroøkonomiske faktorer, og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 152-155 i forordningen om midlertidig told om, at hele EU-erhvervsgrenen, herunder samtlige forskellige produktionstrin og -typer (produktion af levende, ferske, frosne og røgede ørreder og fileter af ørred), har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 8, stk. 4.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Virkningerne af den subsidierede import
(97)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 157-161 i forordningen om midlertidig told.
2. Virkningerne af andre faktorer
2.1. Import fra tredjelande
(98)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 162-165 i forordningen om midlertidig told.
2.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(99)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 166 og 168 i forordningen om midlertidig told.
2.3. Udviklingen i forbruget
(100)
Da der ikke foreligger nogen bemærkninger, bekræftes betragtning 169 og 170 i forordningen om midlertidig told.
2.4. Konkurrence med andre fiskearter
(101)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog en række interesserede parter deres påstand om, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes konkurrencen med andre fiskearter. Parterne nævnte undersøgelser (11), som angiveligt viste, at andre fiskearter konkurrerer med regnbueørred i portionsstørrelse på det tyske marked. De berørte parter hævdede yderligere, at bortset fra den påståede konkurrence med store ørreder, laks og pangasius havde også konkurrencen med torsk, hellefisk, makrel og rødfisk forårsaget den skade, som EU-erhvervsgrenen led.
(102)
Ovennævnte undersøgelser, som de berørte parter henviste til, afslørede ikke nogen afgørende beviser til støtte for påstandene, hverken vedrørende det tyske marked eller EU-markedet som helhed. Disse påstande blev ligeledes modsagt af den omstændighed, at den tyrkiske import af regnbueørred i den betragtede periode steg både med hensyn til markedsandele og salgsmængder i Unionen.
(103)
Den påståede konkurrence fra andre fiskearter kunne under alle omstændigheder ikke forklare den samlede økonomiske og finansielle forringelse af EU-erhvervsgrenens situation og navnlig tabet af markedsandele i forhold til importen fra Tyrkiet, som var stigende i den betragtede periode.
(104)
På det grundlag blev påstandene desangående afvist.
(105)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 171-175 i forordningen om midlertidig told.
2.5. Administrative og reguleringsmæssige byrder, geografiske begrænsninger
(106)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til de negative virkninger af den administrative byrde i medlemsstaterne.
(107)
De administrative og reguleringsmæssige byrder, herunder påstanden om, at kun visse geografiske områder kan anvendes til akvakultur i medlemsstaterne, hvilket blev betragtet som en anden faktor, der kan have påført EU-erhvervsgrenen skade, blev behandlet i betragtning 176-178 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(108)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes konklusionerne i betragtning 176-178 i forordningen om midlertidig told hermed.
2.6. Pristryk fra de store detailhandlere
(109)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til de negative virkninger af pristrykket fra detailsektoren og dennes store forhandlingsstyrke.
(110)
Pristrykket fra detailsektoren og dennes store forhandlingsstyrke var andre faktorer, som hævdedes at have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, hvilket blev behandlet i betragtning 179-181 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(111)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 179-181 i forordningen om midlertidig told.
2.7. Overinvesteringer, finansielle udgifter, valutakurssvingninger og ekstraordinære tab, der er forbundet med retstvister
(112)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gentog visse interesserede parter deres påstand om, at analysen ikke tog hensyn til den negative indvirkning på individuelle EU-producenter, som skyldes andre faktorer såsom påståede overinvesteringer, miljøanliggender og retstvister.
(113)
Disse faktorer blev imidlertid behandlet i betragtning 182-186 i forordningen om midlertidig told. De berørte parter underbyggede ikke deres påstand yderligere eller fremlagde yderligere oplysninger desangående. Derfor blev denne påstand afvist.
(114)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 182-186 i forordningen om midlertidig told.
3. Konklusion om årsagssammenhæng
(115)
På grundlag af ovenstående og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 187-189 i forordningen om midlertidig told om, at den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen led, skyldtes den subsidierede import, og at ingen andre faktorer, analyseret både individuelt og samlet, bryder årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(116)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 191-194 i forordningen om midlertidig told.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(117)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger gav yderligere to importører sig til kende og påstod, at indførelsen af en told på ørreder fra Tyrkiet ville få en negativ virkning for dem. Disse parter begrundede dog ikke deres påstande. Disse påstande blev derfor afvist.
(118)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger, bekræftes betragtning 195 og 198 i forordningen om midlertidig told.
3. Brugernes, forbrugernes og leverandørernes interesser
(119)
Da der ikke er fremsat bemærkninger, bekræftes betragtning 199-203 i forordningen om midlertidig told.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(120)
På baggrund af ovenstående og da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 204 i forordningen om midlertidig told, hvori det anføres, at der ikke var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Tyrkiet.
G. UDLIGNINGSFORANSTALTNINGER
(121)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige udligningsforanstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af den subsidierede import.
1. Skadestærskel (skadesmargen)
(122)
I betragtning af den justering, der er beskrevet i betragtning 70 og 71, er skadesmargenerne blevet ændret, jf. betragtning 127.
(123)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 206-217 i forordningen om midlertidig told.
2. Endelige foranstaltninger
(124)
I lyset af ovenstående og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 15 bør der indføres en endelig udligningstold i overensstemmelse med reglen om lavere told i grundforordningens artikel 15, stk. 1. Kommissionen sammenlignede skades- og subsidiemargenerne. Tolden bør fastsættes på niveauet for subsidie- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest.
(125)
I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de tyrkiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelsen.
(126)
For de samarbejdsvillige tyrkiske virksomheder, som ikke indgik i stikprøven, og som er opført i bilaget, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de stikprøveudvalgte virksomheder.
(127)
På grundlag af ovenstående bør de endelige udligningstoldsatser, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, være som følger:
Virksomhed
Subsidiemargen
Skadesmargen
Udligningstold
GMS
6,9 %
24 %
6,9 %
Kilic
9,5 %
37 %
9,5 %
Özpekler
6,7 %
22 %
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
17 %
8,0 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,6 %
23 %
7,6 %
Alle andre virksomheder
9,5 %
37 %
9,5 %
(128)
Ovennævnte udligningsforanstaltninger er fastlagt i form af værditold, dvs. i forhold til værdien af importen.
(129)
De udligningstoldsatser for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra undersøgelsens konklusioner. De afspejlede derfor den situation, der blev konstateret for disse virksomheder i forbindelse med undersøgelsen. Disse toldsatser finder udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land, og som er fremstillet af de nævnte retlige enheder.
(130)
Importen af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke er udtrykkeligt nævnt i denne forordnings dispositive del, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de udtrykkeligt nævnte enheder, bør være omfattet af tolden for »alle andre virksomheder«.
(131)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle udligningstoldsatser anvendes, hvis den herefter ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (12). Anmodningen skal indeholde alle de relevante oplysninger, der dokumenterer, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at benytte den toldsats, der gælder for den, offentliggøres der en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(132)
For at sikre korrekt håndhævelse af udligningstolden bør resttolden for alle andre virksomheder finde anvendelse på ikke blot de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter i denne undersøgelse, men også de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
3. Tilsagn
(133)
Efter offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told afgav 15 eksporterende producenter pristilsagn i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13.
(134)
Kommissionen analyserede disse tilbud nøje i betragtning af de særlige forbindelser med Tyrkiet. Kommissionen fandt imidlertid, at sådanne tilsagn ikke ville kunne anvendes i praksis i den aktuelle procedure. Dette skyldes det høje antal fremstillinger af den pågældende vare, de store prisforskelle mellem de forskellige fremstillinger af den pågældende vare og risikoen for krydskompensation som følge af salget af andre varer til de samme kunder.
(135)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en interesseret part (AEA), at begrundelserne for, at tilsagnene ikke ville kunne anvendes i praksis, var ukorrekte. Først hævdede virksomheden, at antallet af fremstillinger er begrænset, og at disse er tydeligt identificerbare ved hjælp af Taric-koder, og at visse fremstillinger om nødvendigt kan grupperes. Dernæst hævdede virksomheden, at store prisforskelle mellem de forskellige fremstillinger ikke vil gøre det umuligt at anvende tilsagnene, eftersom der kan fastsættes forskellige minimumsimportpriser for forskellige fremstillinger, og endelig hævdede virksomheden, at lignende tilsagn var blevet godtaget tidligere i forbindelse med andre fiskevarer (laks) (13).
(136)
For det første havde de eksporterende producenter i stikprøven, der havde afgivet tilsagn, og hvorom Kommissionen havde detaljerede oplysninger, eksporteret syv forskellige fremstillinger af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. Sådanne fremstillinger kan ikke tydeligt identificeres ved hjælp af Taric-koderne. Derudover kan enhver gruppering af fremstillinger, der kræver forskellige priser, føre til krydskompensation mellem minimumsimportpriserne for forskellige fremstillinger. For det andet ville overvågningen af tilsagnene blive endnu mere kompliceret, hvis det store antal eksporterende producenter og fremstillinger, kombineret med de betydelige prisforskelle mellem fremstillingerne, blev forenet med et stort antal minimumsimportpriser som foreslået af den interesserede part. For det tredje ville en mindskelse af risikoen for krydskompensation gennem løbende overvågning af en klausul om ikke længere at sælge andre varer til de samme kunder være uforholdsmæssigt ressourcekrævende og derfor umulig. Endelig har de på det tidspunkt godtagne tilsagn, for så vidt angår laksesagen, vist sig at være umulige at anvende i praksis, således som det fremgår af de mange tilbagetrækninger i løbet af foranstaltningernes levetid. Af ovennævnte grunde afvises påstandene om, at tilsagnene ville kunne anvendes i det foreliggende tilfælde.
(137)
Derfor blev disse tilbud om pristilsagn afslået.
4. Endelig opkrævning af midlertidig told
(138)
Som følge af de konstaterede subsidiemargener og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, bør de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af den midlertidige udligningstold, som blev indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige udligningstold, bør frigives.
(139)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (14) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig udligningstold på importen af regnbueørred (Oncorhynchus mykiss):
-
levende, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
ferske, kølede, frosne og/eller røgede:
-
i form af hele fisk (med hoved), med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1,2 kg, eller
-
uden hoved, med eller uden gæller, rensede eller urensede, af vægt pr. stk. højst 1 kg, eller
-
i form af fileter, af vægt pr. stk. højst 400 g,
med oprindelse i Tyrkiet og i øjeblikket henhørende under KN-kode 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 og ex 0305 43 00 (Taric-kode 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 og 0305430011).
2. De endelige udligningstoldsatser fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Udligningstold
Taric-tillægskode
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
6,9 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
6,7 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
8,0 %
B967
Virksomheder anført i bilaget
7,6 %
Alle andre virksomheder
9,5 %
B999
3. De relevante gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig udligningstold i henhold til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1195/2014, opkræves endeligt. Beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over de endelige udligningstoldsatser, frigives.
Artikel 3
Hvis en ny eksporterende producent i Tyrkiet over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at den pågældende virksomhed:
-
ikke har eksporteret den vare, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, til Unionen i undersøgelsesperioden (1. januar 2013 til 31. december 2013)
-
ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Tyrkiet, som er genstand for de ved denne forordning indførte foranstaltninger
-
faktisk har eksporteret den pågældende vare til Unionen efter den undersøgelsesperiode, hvorpå foranstaltningerne er baseret, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen,
kan artikel 1, stk. 2, ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgår i stikprøven og dermed er underlagt den vejede gennemsnitlige told på 7,6 %.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. februar 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/309,
annettu 26 päivänä helmikuuta 2015,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Turkista peräisin olevan tietyn kirjolohen tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1) (jäljempänä ’perusasetus’) ja erityisesti sen 15 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1195/2014 (2) käyttöön väliaikaisen tasoitustullin Turkista peräisin olevan tietyn kirjolohen tuonnissa, jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’.
(2)
Komissio pani tutkimuksen vireille, kun Danish Aquaculture Association, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli 3 päivänä tammikuuta 2014 esittänyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tietyn kirjolohen kokonaistuotannosta unionissa, ja julkaisi asiaa koskevan ilmoituksen (3) Euroopan unionin virallisessa lehdessä, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 1 kappaleessa todettiin, Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistiin 4 päivänä syyskuuta 2014 vireillepanoilmoitusta koskeva oikaisu (4), jäljempänä ’oikaisu’.
2. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa todetaan, tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2010 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3. Myöhempi menettely
(4)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikainen tasoitustulli, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi.
(5)
Aegean Exporters' Association, jäljempänä ’AEA’, pyysi kuulemista kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa, jäljempänä ’kuulemisesta vastaava neuvonantaja’. Kuuleminen tapahtui 26 päivänä marraskuuta 2014. Kuulemisessa keskusteltiin oikaisulla tapahtuneesta tuotteen määritelmän väitetystä muuttamisesta, savustetun kirjolohen sisällyttämisestä tuotteen määritelmään sekä edustavuutta koskevista laskelmista. Toinen tapaaminen kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa järjestettiin 8 päivänä tammikuuta 2015. Siinä keskusteltiin 26 päivänä marraskuuta 2014 järjestetyssä tapaamisessa käsiteltyjen aiheiden lisäksi vahinkoanalyysiin sovelletusta menetelmästä ja ehdotetusta lähestymistavasta sitoumuksiin.
(6)
Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(7)
Komissio ilmoitti kaikille osapuolille niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ottaa käyttöön lopullisen tasoitustullin Turkista peräisin olevan tietyn kirjolohen tuonnissa ja kantaa lopullisesti väliaikaisen tullin vakuutena olevat määrät, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(8)
Asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
4. Otanta
(9)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen AEA viittasi 2 kappaleessa tarkoitettuun vireillepanoilmoitusta koskevaan oikaisuun ja väitti, että komissio laajensi oikaisulla tuotteen määritelmää. Väitetyn laajentamisen vuoksi ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että jotkin turkkilaiset viejät eivät ilmoittautuneet vireillepanon yhteydessä eivätkä täyttäneet otantalomaketta. Sen vuoksi vientiä harjoittavien tuottajien otos ei ehkä enää ole edustava. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti huomautuksensa toimittamatta mitään lisänäyttöä tai -selvityksiä.
(10)
Kahdeksantoista turkkilaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Näiden yritysten unioniin suuntautuneen ilmoitetun viennin kokonaismäärä vastasi vuonna 2013 sataprosenttisesti Turkista unioniin suuntautunutta vientiä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen 14 kappaleessa todetaan. Komissio valitsi perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti neljän vientiä harjoittavien tuottajien ryhmän muodostaman otoksen unioniin suuntautuvan suurimman edustavan vientimäärän perusteella, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 15 kappaleessa todetaan. Otoksen osuus tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä unioniin on 64 prosenttia. Sen vuoksi otos on edustava ja osapuolen väitteet hylättiin tältä osin.
(11)
Koska otannasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9-17 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5. Yksilöllinen tarkastelu
(12)
Yksitoista yritystä tai yritysryhmää pyysi perusasetuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua.
(13)
Komissio hylkäsi nämä pyynnöt, koska vientiä harjoittavien tuottajien lukumäärä oli niin suuri, että yksilöllinen tarkastelu olisi ollut kohtuuttoman työlästä ja olisi estänyt tutkimuksen loppuun saattamisen ajoissa.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
(14)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 kappaleen mukaisesti tarkasteltavana oleva tuote on kirjolohi (Oncorhynchus mykiss):
-
elävänä, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
tuoreena, jäähdytettynä, jäädytettynä ja/tai savustettuna:
-
joko kokonaisina kaloina (päineen), kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
päättömänä, kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1 kg, tai
-
fileinä, kappalepaino enintään 400 grammaa,
joka on peräisin Turkista ja joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ja ex 0305 43 00, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(15)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ja kuten jo 9 kappaleessa mainittiin, yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio oli laajentanut tutkimuksen piiriin kuuluvan tuotteen määritelmää oikaisulla, mikä väitetysti vahvistettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa. Osapuoli väitti, että tällainen tuotteen määritelmän laajentaminen on laiton. Lisäksi se väitti, että asianomaisia osapuolia olisi pitänyt kuulla tuotteen määritelmän väitetystä laajentamisesta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti huomautuksensa toimittamatta mitään lisänäyttöä tai -selvityksiä.
(16)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 25 kappaleessa todettiin, oikaisu ei vaikuttanut tuotteen määritelmään vaan oli täysin toimituksellinen. Näin ollen tuotteen määritelmä on koko ajan kattanut annoskokoisen kirjolohen sen eri tarjontamuodoissa. Tutkimuksen aikana kävi ilmeiseksi, että tuotteen määritelmään kuuluvien eri tarjontamuotojen kuvaus oli moniselitteinen ja että Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistuissa eri kieliversioissa oli epäjohdonmukaisuuksia, jotka edellyttivät selvennystä. Tuotteen määritelmän kirjallinen tulkinta olisi esimerkiksi edellyttänyt, että elävät kalat perataan. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kaikki asianomaiset osapuolet, joita pyydettiin täyttämään asiaa koskevat kyselylomakkeet, raportoivat kaikista tuotelajeista toimituksellisesta virheestä huolimatta, minkä vuoksi pääteltiin, että menettelyn vireillepanosta lähtien ymmärrettiin yleisesti, että kaikki lajit kuuluivat tuotteen määritelmään. Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin asiasta välittömästi sähköpostitse oikaisun julkaisemisen jälkeen, mutta yksikään niistä ei toimittanut mitään huomautuksia tai väittänyt, että niiden puolustautumisoikeuksia olisi loukattu. Tutkimuksen aikana myös vientiä harjoittajat tuottajat ilmoittivat komissiolle kaikista tuotetuista tarjontamuodoista, jotka kuuluvat tuotteen määritelmän piiriin. Tämän vuoksi osapuolen asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(17)
Kaksi asianomaista osapuolta toisti väitteensä, jonka mukaan savustettu kirjolohi olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Ne kiistivät komission väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 kappaleessa esittämät päätelmät, joiden mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään kuuluvilla eri tarjontamuodoilla - ”elävät”, ”jäähdytetyt”, ”jäädytetyt” tai ”savustetut” - on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet, ja viittasivat jälleen kahteen aiempaan, vuosina 2004 (5) ja 2005 (6) tehtyyn polkumyyntitutkimukseen, jotka koskivat muita kalatuotteita (isokokoinen kirjolohi ja lohi) ja joissa savustetut tuotteet eivät kuuluneet tuotteen määritelmään. Osapuolet esittivät tietoja savustusprosessin vaikutuksista, jotka väitetysti muuttavat edellä mainittuja ominaisuuksia. Ne toistivat lisäksi, että savustettujen fileiden ja muiden tarjontamuotojen kustannusrakenne on merkittävästi erilainen ja että savustettujen fileiden tuotantoprosessiin sisältyy huomattavia savustuskustannuksia.
(18)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen AEA väitti, että komissio ei ollut selventänyt, mitkä olivat savustettujen ja savustamattomien kirjolohien fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet, joiden oli havaittu olevan samanlaisia. AEA väitti myös toimittaneensa näyttöä, joka osoittaa, että savustetulla kirjolohella on mm. erilainen kemiallinen rakenne, erilaiset aistinvaraiset ominaisuudet ja erilainen ravintoarvo kuin savustamattomalla kirjolohella.
(19)
Savustusprosessin vaikutuksista huolimatta komissio katsoo, että keskeiset perusominaisuudet, jotka selitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 29 kappaleessa, ovat samanlaiset eivätkä oikeuta savustettujen tuotteiden jättämistä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. AEA:n väitteen vastaisesti tuote eli ihmisravinnoksi tarkoitettu kirjolohi eri tarjontamuodoissaan säilyttää ominaispiirteensä sekä kemialliset ja ravitsemukselliset perusominaisuutensa myös savustettuna. Osapuolten esittämät tiedot savustusprosessin vaikutuksista eivät tarjonneet näyttöä siitä, että edellä mainitut perusominaisuudet muuttuisivat olennaisesti savustusprosessissa. Asiasta keskusteltiin myös kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa järjestetyissä kuulemisissa (ks. 5 kappale). Lisäksi kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen luokat, mukaan luettuna savustettu kirjolohi, kuuluvat yhdistetyn nimikkeistön (7) 3 ryhmään, ja ne erotetaan selvästi kalavalmisteista, jotka kuuluvat nimikkeistön 16 ryhmään. Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet kustannusrakenteiden erilaisuutta koskevan väitteensä tueksi mitään lisänäyttöä. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 30 kappaleessa jo todettiin, tutkimuksen mukaan savustettujen fileiden ja muiden tarjontamuotojen kustannusrakenne oli samanlainen. Jokaisen tarjontamuodon suurimpana kustannustekijänä - yli 50 prosenttia kokonaiskustannuksista - olivat viljelykustannukset, jotka koostuivat lähinnä rehusta (kalajauho ja kalaöljy), energiakustannuksista ja mätimunien tai poikasten hankintakustannuksista. Alittavuutta koskevat laskelmat tehtiin joka tapauksessa vertaamalla hintoja tuotelajeittain, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 ja 113 kappaleessa selitettiin. Aiemmissa tutkimuksissa ei havaittu tai erityisesti päätelty, että savustetut tuotteet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31 kappaleessa todettiin. Näin ollen asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(20)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen AEA ja Turkin viranomaiset toistivat, että savustetun kirjolohen sisällyttäminen tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa olisi vastoin aiempaa käytäntöä ja että komissio ei riittävästi selittänyt väitettyä poikkeamista aiemmasta käytännöstä.
(21)
Aiemmissa tutkimuksissa ei havaittu tai erityisesti päätelty, että savustetut tuotteet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 31 kappaleessa todettiin. Koska savustetut tuotteet eivät kuuluneet valitusten piiriin näissä aiemmissa tutkimuksissa, komissio ei tutkinut, olisiko ne voitu sisällyttää tutkimusten piiriin siinä tapauksessa, että ne olisi sisällytetty valitukseen. Sen vuoksi väite, jonka mukaan tässä tutkimuksessa poiketaan aiemmasta käytännöstä, on virheellinen ja hylätään.
(22)
Koska tarkasteltavana olevasta tuotteesta tai samankaltaisesta tuotteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-32 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
C. TUKI
1. Valtiontuki vesiviljelyalan investointeihin
(23)
Koska vesiviljelyalan investointeihin saadusta valtiontuesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 38-49 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Suorat ja epäsuorat tuet kirjolohen tuottajille
(24)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja ja Turkin viranomaiset kyseenalaistivat komission menetelmän, jolla se laski epäsuoran tuen keskimääräisen määrän ottamalla huomioon vain kirjolohituotannon, joka sai suoria maksuja. Ne pyysivät komissiota käyttämään sisävesien kirjolohien kokonaistuotannon lukuja, jotka Turkin tilastolaitos (8) julkaisi syyskuussa 2014. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen molemmat osapuolet toistivat pyyntönsä. Komissio katsoo, että toimitetut tiedot sisävesien kirjolohien kokonaistuotannosta Turkissa tutkimusajanjakson aikana ovat luotettavia, vaikka ne toimitettiinkin tarkastuskäyntien jälkeen, ja hyväksyi näin ollen pyynnön.
(25)
Keskimääräistä epäsuoran tuen määrää, joka laskettiin kahden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan etuyhteydettömiltä tavarantoimittajilta suorittamien ostojen osalta, muutettiin vastaavasti 0,60:stä Turkin liirasta 0,51:een Turkin liiraan kiloa kohti laskettuna kokonaisen kalan vastinarvon perusteella seuraavien laskelmien mukaisesti:
-
koko maata koskeva myönnetty tuki, jonka Turkin viranomaiset ilmoittivat kyselylomakevastauksessaan
-
miinus suora tukimäärä, jonka otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat (Özpekler, Kilic, GMS) saivat
-
miinus unioneille suoritettu 0,2 prosentin maksu, joka on oikeudellinen ennakkoedellytys suoran tuen saamiseksi.
Tämä summa jaettiin sitten sisävesien kirjolohien kokonaistuotannolla, josta vähennettiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien (Özpekler, Kilic, GMS) kirjolohituotanto, jonka Turkin viranomaiset ilmoittivat kyselylomakevastauksessaan.
(26)
Näin ollen keskimääräinen tuki kilogrammaa kohti laskettuna kokonaisen kalan vastinarvon perusteella otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta perustui suoraan tukimäärään, joka saatiin kasvatustoimintaan, sekä keskimääräiseen tukimäärään, jonka Turkin viranomaiset myönsivät eli 0,51 Turkin liiraa kilogrammaa kohti laskettuna kokonaisen kalan vastinarvon perusteella niiden ostojen perusteella, jotka tehtiin etuyhteydettömiltä tavarantoimittajilta. Kokonaisetuus ilmoitettiin sitten prosentteina CIF-arvosta.
(27)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja ehdotti hieman muutettua laskentamenetelmää siltä osin kuin kyse oli muilta otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta ostetun raaka-aineen tukimäärästä. Komissio hyväksyi ehdotuksen ja päivitti 33 kappaleen jäljessä olevaa taulukkoa vastaavasti.
(28)
Alustavien päätelmien ja myöhemmin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että komissio oli pitänyt tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavana niille suoraan maksettuja tukimääriä muttei tosiasiallista etuutta. Saatuja määriä pidettäisiin kuitenkin verotettavana tulona. Tämän vuoksi Turkissa sovellettava 20 prosentin yritysvero olisi vähennettävä saadusta suoran tuen kokonaismäärästä. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaan etuuden määrästä olisi vähennettävä ”kaikki asian käsittelymaksut sekä muut kustannukset, jotka välttämättä aiheutuvat tukikelpoisuuden tai itse tuen saamisesta”. Vientiä harjoittavat tuottajat katsoivat, että sovellettavan yritysveron maksaminen on ennakkoedellytys niille maksettujen varojen saamiselle, minkä vuoksi sitä olisi pidettävä muuna kustannuksena, joka aiheutuu tukikelpoisuuden tai tuen saamisesta.
(29)
Komissio hylkäsi tämän väitteen. Perusasetuksessa ei ole oikeusperustaa, joka tukisi ehdotettua menetelmää. Veroja ei voida pitää perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisina kustannuksina. Yritysveron maksaminen on Turkin verolainsäädännön mukainen velvoite, jota sovelletaan kaikkiin yrityksiin riippumatta siitä, saavatko ne tukea. Toisin kuin vientiä harjoittavat tuottajat uskovat, varojen saamisen edellytyksenä ei ole yritysveron maksaminen vaan tarkasteltavana olevan tuotteen tosiasiallinen viljely.
(30)
Alustavien päätelmien ja myöhemmin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että koska niiden täytyy odottaa pitkä aika ennen tukien maksamista, odotusaikana koituu merkittäviä rahoituskustannuksia. Sen vuoksi ne odottavat, että komissio oikaisee alaspäin saadun etuuden määrää tällaisten rahoituskustannusten huomioon ottamiseksi. Tässä yhteydessä otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat viittaavat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42 kappaleeseen, jossa komissio muodosti etuuden ostettujen laitteiden arvonlisäveropalautusten perusteella ja piti etuutena liikepankille maksettavan koron määrää arvonlisäveron palauttamiseen saakka kestävältä ajalta.
(31)
Tämä väite on perusteeton. Asiasta vastaavien hallintoelinten on perustettava tarvittavat menettelyt ja valvontamekanismit näin laajan tukijärjestelmän hallinnoimiseksi. Sen vuoksi on normaalia, että tällaisessa järjestelmässä, johon monet vesiviljelyalan harjoittajat Turkissa ovat oikeutettuja, saattaa kestää jonkin aikaa, ennen kuin tuet myönnetään. Asian rinnastaminen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 42 kappaleeseen on harhaanjohtavaa. Kyseisessä kappaleessa kuvattu alv-etuus on Turkin viranomaisten tarkoittama tukijärjestelmä, kun taas mahdolliset rahoituskulut liittyvät kustannuksiin, joita koituu normaalisti ja joiden korvaaminen ei ole Turkin viranomaisten tarkoituksena.
(32)
Koska tuottajille maksettavasta suorasta ja epäsuorasta tuesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50-64 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(33)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuolten esittämät huomautukset huomioon ottaen suorat ja epäsuorat tukimarginaalit ovat seuraavat:
Suorat ja epäsuorat tuet
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,4 %
Ternaeben
8,0 %
3. Korkotukilainat
(34)
Alustavien päätelmien ja myöhemmin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio oli pitänyt lainaa tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavana tukena, vaikka se oli tarkoitettu investoinniksi, joka ei liity tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
(35)
Komissio hylkäsi tämän väitteen. Tutkimuksen aikana todettiin, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja sai lainan, joka on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava, koska se on erityinen vesiviljelyalalle. Sitä ei pidetty merkityksellisenä, että kyseinen järjestelmä ei ole erityinen oikeussubjektille, joka tuottaa tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta, koska koko ohjelma on erityinen ja sen etuudet voivat liittyä tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon. Kyseessä on jälkimmäinen tapaus, koska tuettu laina vähensi tuottajan kokonaisrahoituskustannuksia, mistä on etua myös tarkasteltavana olevan tuotteen kannalta. Mitään näyttöä ei toimitettu siitä, että kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan rahoitusresursseja olisi hallinnoitu niin, että lainan myöntäminen ei olisi vaikuttanut yrityksen kokonaisrahoituskustannuksiin.
(36)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen toinen otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio ei ollut kohdentanut oikealla tavalla tuetusta lainasta koitunutta etuutta saman ryhmän kahden eri oikeussubjektin välillä, koska vain toinen oikeussubjekti tuottaa tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(37)
Komissio hyväksyi väitteen ja kohdensi etuuden kummankin oikeussubjektin liikevaihdon perusteella. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen kohdistuva etuus on käytännössä nolla, minkä vuoksi sitä ei pitäisi ottaa huomioon tuen kokonaismäärässä.
(38)
Yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja kyseenalaisti alustavien päätelmien ja myöhemmin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien lainojen osalta komission laskelmat sen liikevaihdon osuudesta, jota käytettiin etuuksien kohdentamisessa tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvaan vientiin. Se väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen vientimyynti olisi jaettava yrityksen koko liikevaihdolla, mukaan luettuna kirjolohi ja muut tuotteet, joita myydään sekä kotimarkkinoilla että viedään EU:hun, jotta voitaisiin laskea liikevaihdon osuus tuettujen lainojen määrän määrittämiseksi.
(39)
Komissio hyväksyi tämän väitteen. Uudesta menetelmästä huolimatta tuettujen lainojen marginaalit pysyivät edelleen samana.
(40)
Koska tuetuista lainoista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65-81 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(41)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuolten esittämät huomautukset huomioon ottaen lainojen tukimarginaalit ovat seuraavat:
Etuuskohteluun perustuvat lainat
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Özpekler
0,3 %
4. Maatalouden vakuutuspooli ja vakuutusmaksutuet
(42)
Koska maatalouden vakuutuspoolista ja vakuutusmaksutuesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82-90 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5. Tuet konsultointia varten
(43)
Koska konsultointipalvelujen tuesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 91 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
6. Tuet kalastusalusten polttoainetta ja käytöstä poistamista varten
(44)
Koska kalastusalusten polttoainetta ja käytöstä poistamista varten tarkoitetusta tuesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 92 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
7. Kokonaistukimarginaalien laskeminen
(45)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi otokseen valittua yritystä toi esiin pyöristysvirheen kokonaistukimarginaalien laskelmissa. Komissio hyväksyi tämän ja päivitti jäljempänä olevaa taulukkoa vastaavasti.
(46)
Koska kokonaistukimarginaalien laskemisesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 93-98 kappaleessa esitetty menetelmä voidaan vahvistaa.
(47)
Osapuolten esittämät huomautukset huomioon ottaen vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettavat lopulliset tukimarginaalit ovat seuraavat:
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
GMS
6,9 %
Kilic
9,5 %
Özpekler
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
Otoksen painotettu keskiarvo
7,6 %
Koko maata koskeva tukimarginaali
9,5 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(48)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio oli jättänyt ottamatta huomioon unionin kokonaistuotannossa sellaisten unionin tuottajien tietoja, jotka jalostivat muilta unionin tuottajilta hankittuja eläviä kaloja. Ne väittivät, että unionin kalanjalostusteollisuus oli näin ollen tosiasiallisesti jätetty tutkimuksen ulkopuolelle.
(49)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti huomautuksensa ja ehdotti, että komission olisi pitänyt tehdä joko i) integroitu analyysi, joka perustuu viljelijöiden ja jalostajien yhdistettyyn kokonaistuotokseen unionissa, tai ii) kaksivaiheinen analyysi, joka perustuu segmentoituun analyysiin yhtäältä viljelijöiden ja toisaalta jalostajien segmentin vahingosta, minkä jälkeen analyysiin olisi integroitu koko tuotannonala. Jälkimmäisen menetelmän väitettiin olevan WTO:n oikeuskäytännön mukainen asiassa EY-lohi (9) samoin kuin komission aiemman käytännön (10) mukainen. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään arviota mahdollisista vaikutuksista, joita vaihtoehtoisilla menetelmillä olisi vahinkoanalyysiin. Sama osapuoli väitti, että menetelmä ei ole johdonmukainen sen tosiseikan kanssa, että jalostukseen tarkoitettu tuonti sisältyy sekä tuonnin että unionin tuotannon määrään.
(50)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen myös Turkin viranomaiset toivat esiin, että muilta unionin tuottajilta eläviä kaloja hankkineiden ja niitä jalostavien unionin tuottajien tiedot pitäisi sisällyttää unionin kokonaistuotantoon.
(51)
Turkin viranomaiset väittivät vielä, että vahinkoanalyysissä käytetty tuotantomäärä eroaa edustavuutta koskevassa analyysissä käytetystä tuotantomäärästä ja on näin ollen mahdollisesti virheellinen. Turkin viranomaiset toistivat myös huomautuksensa, jotka koskivat väitettyjä virheitä edustavuutta koskevassa analyysissä.
(52)
Tähän tutkimukseen sisältyivät kaikki elävien, tuoreiden, jäädytettyjen, fileoitujen ja savustettujen kirjolohien unionin tuottajat. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 kappaleessa selitettiin, unionin tuottajien otokseen sisältyi eri tuotantovaiheita ja -tyyppejä (elävien, tuoreiden, jäädytettyjen, fileoitujen ja savustettujen kirjolohien tuotanto), ja sen katsottiin edustavan unionin tuotannonalaa kokonaisuudessaan. Edellä esitetty väite, jonka mukaan kalanjalostusteollisuus jätettiin analyysin ulkopuolelle, oli näin ollen virheellinen, ja se hylättiin.
(53)
Komission käytettävissä ei ollut mitään sellaisia tietoja, joiden perusteella se olisi voinut tehdä segmentoidun analyysin eri tuotantovaiheista ja -tyypeistä. Unionin tuotannonala on lisäksi erittäin pirstoutunut (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 kappale) - se koostuu yli 700 pienestä ja keskisuuresta yrityksestä - minkä vuoksi komissio ei voinut kerätä tietoja eri segmenteistä. Ehdotettu segmentoitu analyysi ei näin ollen ollut toteutettavissa tässä tapauksessa.
(54)
Jalostusta varten tapahtuneen tuonnin sisällyttäminen tuotantolukuun valittiin, jotta saatiin paras arvio tuotantomäärästä. Tällä menetelmällä laskettuna jalostukseen tarkoitetun tarkasteltavana olevan tuotteen (pois luettuna savustettu kirjolohi) tuonti on joka tapauksessa alle 3 prosenttia unionin kokonaistuotannosta, minkä vuoksi vaihtoehtoisella menetelmällä, jossa tämä jätettäisiin pois unionin tuotantoluvuista, ei näin ollen olisi merkittävää vaikutusta tähän vahinkoindikaattoriin.
(55)
Edustavuutta koskevassa analyysissä ja vahinkoanalyysissä on käytetty eri tuotantomäärää, koska tutkimuksen aikana tuli saataville tarkempia tietoja; edustavuutta koskeva analyysi puolestaan perustui sitä tehtäessä saatavilla olevan alustavan näytön varovaiseen arvioon. Komissio vastasi edustavuutta koskevan analyysin osalta Turkin viranomaisten kysymyksiin näille viranomaisille erikseen lähetetyillä päätelmillä 18 päivänä joulukuuta 2014 ja kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa järjestetyssä kuulemisessa 8 päivänä tammikuuta 2015. Sen vuoksi hylätään väite, jonka mukaan vahinkoanalyysissä käytetty tuotantomäärä on mahdollisesti virheellinen edustavuutta koskevassa analyysissä ja vahinkoanalyysissä käytettyjen eri lähteiden vuoksi.
(56)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123 kappaleessa selitettiin, tuotantomäärää koskevat tiedot perustuivat Euroopan vesiviljelyalan tuottajien järjestön, jäljempänä ’FEAP’, tietoihin, jotka kerätään tilahintoina ja jotka koskevat nostettuja eläviä kaloja kussakin jäsenvaltiossa. Jalostettavaksi tarkoitetun tuonnin osuus lisättiin elävien kalojen unionin tuotantomäärään, joka perustui tässä tutkimuksessa kerättyihin ja todennettuihin tietoihin. Koska tuotantomäärä lasketaan kokonaisen kalan vastinarvon perusteella, ei ole mitään eroa, lasketaanko se ensimmäisestä myyntimuodosta eli elävästä kalasta vai viimeisestä mahdollisesta myyntimuodosta eli jalostetusta kalasta. Näin ollen jos jalostettujen kalojen määrä olisi lisätty elävien kalojen määrään, kuten asianomainen osapuoli ehdotti, kalat olisi laskettu kahteen kertaan. Siitä huolimatta, että kokonaistuotantomäärä perustui pääasiassa elävien kalojen tuotantoa koskeviin tietoihin päällekkäisten laskelmien välttämiseksi, käytetyssä menetelmässä ei suljettu pois unionin muita tuotantotyyppejä (tuoreen, jäädytetyn, fileoidun ja savustetun kirjolohen tuotanto) ja vahinkotekijät viittaavat koko unionin tuotannonalaan eli eläviin kaloihin ja jatkojalostustuotteisiin. Näin ollen unionin tuotantomäärän määrittämiseksi käytetyssä menetelmässä ei jätetty ulkopuolelle kirjolohen jalostusteollisuutta, toisin kuin osapuoli väitti. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(57)
Vaikka asianomaisen osapuolen ehdottama menetelmä olisikin hyväksytty ja eläviä kaloja jalostavia unionin tuottajia koskevat tiedot lisätty elävien kalojen unionin tuottajien tietoihin ja vaikka tämä johtaisikin joidenkin vahinkoindikaattoreiden, kuten tuotantomäärän, myyntimäärän, tuotantokapasiteetin ja työllisyyden, yliarviointiin, suuntaukset olisivat silti edelleen samat tarkastelujaksolla, koska jalostusteollisuuden tuottamat määrät liittyvät elävien kalojen tuotantomääriin.
(58)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 ja 100 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Unionin kulutus
(59)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ja kuten jo 48 kappaleessa mainittiin, yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei ottanut huomioon sellaisten unionin tuottajien tietoja, jotka jalostivat muilta unionin elävien kalojen tuottajilta hankittuja eläviä kaloja, vaan otti huomioon ainoastaan niiden unionin tuottajien tuotantomäärän, jotka toivat maahan eläviä kaloja jatkojalostusta varten. Tämä osapuoli väitti, että unionin kokonaiskulutus on tämän vuoksi aliarvioitu. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti huomautuksena toimittamatta mitään lisänäyttöä, lukuun ottamatta markkinaosuuksiin liittyvää hypoteettista esimerkkiä, jonka perusteella se väitti, että menetelmä, jonka mukaan komissio määritti unionin kulutuksen, on sisäisesti epälooginen ja johtaa Turkista tulevan tuonnin markkinaosuuden yliarviointiin.
(60)
Kuten 52 ja 56 kappaleessa selitetään, unionin kalanjalostusteollisuutta ei itse asiassa jätetty pois analyysistä. Tuotantotiedot vahvistettiin elävien kalojen perusteella käyttämällä nk. kokonaisen kalan vastinarvoa kaksinkertaisen laskemisen välttämiseksi. Samaan tulokseen olisi päästy, jos tuotannon kokonaismäärä olisi vahvistettu kokonaisen kalan vastinarvoksi muunnettujen jatkojalostettujen kirjolohien perusteella. Jos kuitenkin jalostettujen kalojen määrä olisi lisätty elävien kalojen määrään, kuten asianomainen osapuoli ehdotti, kalat olisi laskettu kahteen kertaan, minkä vuoksi se olisi keinotekoisesti kasvattanut tuotannon ja kulutuksen kokonaismäärää unionissa. Nämä indikaattorit kuitenkin osoittaisivat samoja suuntauksia tarkastelujaksolla (ks. 57 kappale). Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(61)
Väitettyä vaikutusta Turkista tulevan tuonnin markkinaosuuteen käsitellään kappaleessa 64.
(62)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101-105 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3. Tuonti asianomaisesta maasta
3.1 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(63)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei ottanut huomioon sellaisten unionin tuottajien tietoja, jotka jalostivat muilta unionin elävien kalojen tuottajilta hankittuja eläviä kaloja, vaan otti huomioon ainoastaan niiden unionin tuottajien tuotantomäärän, jotka toivat maahan eläviä kaloja jatkojalostusta varten. Tämä osapuoli väitti, että menetelmän vuoksi Turkista tulevan tuonnin markkinaosuus yliarvioitiin. Kuten 59 kappaleessa todettiin, osapuoli ei toimittanut mitään näyttöä väitteensä tueksi, lukuun ottamatta markkinaosuuksia koskevaa hypoteettista esimerkkiä.
(64)
Tuotantotiedot vahvistettiin elävien kalojen perusteella käyttämällä nk. kokonaisen kalan vastinarvoa kaksinkertaisen laskemisen välttämiseksi (ks. 60 kappale). Jos jalostettujen kalojen määrä olisi lisätty elävien kalojen määrään, kuten asianomainen osapuoli ehdotti, kalat olisi laskettu kahteen kertaan, ja tämän vuoksi Turkista tulevan tuonnin markkinaosuus olisi aliarvioitu. Nämä indikaattorit kuitenkin osoittaisivat samoja suuntauksia tarkastelujaksolla (ks. 57 kappale). Tämän vuoksi väite hylättiin.
(65)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106-108 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.2 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(66)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että Turkista tulevan tuonnin hintoja ei pitäisi vahvistaa keskimääräisten hintojen perusteella vaan tuotelajikohtaisesti, koska tuotelajivalikoimalla ja yhden tuotelajin painoarvolla tässä valikoimassa on merkittävä vaikutus keskimääräiseen hintaan. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti huomautuksensa toimittamatta mitään lisänäyttöä väitteensä tueksi.
(67)
Kun vahvistetaan ja tarkastellaan vahinkoindikaattoreiden kehitystä, joka liittyy tarkasteltavana olevan tuotteen hintoihin tarkastelujaksolla, kuten perusasetuksen 3 artiklassa edellytetään, pidetään asianmukaisena käyttää painotettua keskimääräistä tuontihintaa, joka liittyy määriteltyyn tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Yksityiskohtaisia tietoja on kerätty vain tutkimusajanjakson ajalta. Sen vuoksi tuotelajikohtaisia tietoja ei ole saatavilla koko tarkastelujaksolta. Painotetun keskimääräisen tuontihinnan perusteella on joka tapauksessa mahdollista tutkia tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevaa kehityssuuntausta. Se seikka, että kehityssuuntaus olisi väitteen mukaan erilainen tiettyjen tuotelajien osalta, ei tee yleistä suuntausta pätemättömäksi. Hinta painotetaan niin, että otetaan huomioon tuotelajien painoarvo eri tuotevalikoimissa.
(68)
Toisaalta tutkimusajanjaksolla määritettyä hintojen alittavuutta varten (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 ja 113 kappale) komissio käytti otokseen valittujen unionin tuottajien tuotelajikohtaista painotettua keskimääräistä myyntihintaa, joka veloitettiin etuyhteydettömiltä asiakkailta unionin markkinoilla ja joka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, ja vertasi sitä yhteistyössä toimineiden otokseen valittujen turkkilaisten tuottajien vastaavaan tuotelajikohtaiseen painotettuun keskimääräiseen myyntihintaan, joka veloitettiin ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla ja määritettiin CIF-tasolla niin, että sitä oikaistiin asianmukaisesti tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(69)
Edellä esitetyistä syistä väite hylättiin.
(70)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli kyseenalaisti sen seikan, että komissio ei tehnyt mitään oikaisuja tuonnin jälkeisiin kustannuksiin. Väitteen seurauksena komissio analysoi tarkemmin käytettävissä oleva tiedot ja käytti otokseen valittuun vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä olevalle tuojalle aiheutuneita keskimääräisiä tuonnin jälkeisiä kustannuksia.
(71)
Hintoja, joita oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana. Kun otetaan huomioon 70 kappaleessa kuvatut oikaisut, asianomaisesta maasta unionin markkinoille tulevan tuonnin painotettu keskimääräinen hintojen alittavuuden marginaali oli 2-16 prosenttia (keskimääräinen alittavuuden marginaali oli 6 prosenttia).
(72)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109-111 ja 114-117 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
4.1 Yleiset huomautukset
(73)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen Turkin viranomaiset pyysivät, että komissio toimittaisi tietoa makrotaloudellisista vahinkoindikaattoreista aggregoituna vain otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla. Osapuoli toisti pyyntönsä lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Komission käytäntönä on, että makrotaloudelliset indikaattorit vahvistetaan ja analysoidaan unionin tasolla eikä otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla. Katsotaan, että makrotaloudellisten indikaattoreiden osalta koko unionin tuotannonalaa koskevat kattavat tiedot, jotka sisältävät myös otokseen valittujen yritysten tiedot, tuovat paremmin esiin tarkastelujakson aikaisen tilanteen kuin tiedot, jotka koskevat vain osaa tuotannonalasta. Tästä syystä väite hylättiin.
(74)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 118-122 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(75)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ja kuten jo 9 kappaleessa mainittiin, yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei ottanut huomioon sellaisten unionin tuottajien tietoja, jotka jalostivat muilta unionin elävien kalojen tuottajilta hankittuja eläviä kaloja, vaan otti huomioon ainoastaan niiden unionin tuottajien tuotantomäärän, jotka toivat maahan eläviä kaloja jatkojalostusta varten. Tämä osapuoli väitti, että unionin kokonaistuotanto on tämän vuoksi aliarvioitu.
(76)
Kuten 52 kappaleessa selitettiin, komissio analysoi koko unionin tuotannonalan, mukaan luettuna elävien, tuoreiden, jäädytettyjen, fileoitujen ja savustettujen kirjolohien tuottajat, eikä komission käyttämä menetelmä vaikuttanut unionin tuotannon kokonaismäärään, kuten 56 ja 60 kappaleessa selitettiin. Tästä syystä väite hylättiin.
(77)
Turkin viranomaiset väittivät, että FEAP:n tiedot sisälsivät vain 13 jäsenvaltion tiedot, minkä vuoksi unionin tuotannon kokonaismäärä aliarvioitiin.
(78)
FEAP:n tiedot eivät tosiaan sisältäneet jäsenvaltioita, joiden tuotannon kokonaismäärä oli alle 1 000 tonnia (kokonaisen kalan vastinarvoina) vuodessa, mutta alhaisten määrien vuoksi tällä ei olisi voinut olla merkittävää vaikutusta määritettyihin kehityssuuntauksiin. Tämä osapuoli ei myöskään osoittanut mahdollisia vaikutuksia, joita muiden jäsenvaltioiden sisällyttämisellä kokonaistietoihin olisi. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(79)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Turkin viranomaiset väittivät, että kahden jäsenvaltion eli Bulgarian ja Romanian, joiden tuotantolukuja ei otettu huomioon, tuotanto oli itse asiassa yli 1 000 tonnia vuonna 2011. Turkin viranomaisten toimittamat tuotantomäärät koskevat pääasiassa isokokoisen taimenen tuotantoa, eikä tämä tutkimus koske sitä. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(80)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappaleessa esitetty tuotantokapasiteetti oli virheellinen, koska se oli laskettu virheellisesti määritetyn tuotantomäärän perusteella (ks. 75 kappale). Tämä osapuoli väitti myös, että kapasiteetin käyttöasteen ei pitäisi perustua otokseen valittujen unionin tuottajien toimittamiin tietoihin, koska otokseen sisältyi unionin tuottajia, jotka edustivat eri tuotantovaiheita, kuten savustusta, kun taas tuotantomäärä väitteen mukaan sisälsi vain elävät kirjolohet. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuoli väitti, että käytetty kaava perustui virheellisesti otokseen valittujen tuottajien keskimääräiseen kapasiteetin käyttöasteeseen eikä elävien kalojen tuotannonalan ja jalostusteollisuuden erityistietoihin. Osapuoli väitti vielä, että eläviä kirjolohia hankkivan jalostusteollisuuden tietoja ei ollut otettu huomioon, ja tällä oli väitteen mukaan merkittävä vaikutus unionin yleisen tuotantokapasiteetin määrittämiseen. Osapuoli väitti myös, että kapasiteetin määrittämisen ei pitäisi missään tapauksessa perustua kaavaan vaan unionin tuottajilta saatuihin tosiasiallisiin tietoihin.
(81)
Kuten 52, 56 ja 60 kappaleessa todettiin, komissio ei jättänyt jalostusteollisuutta analyysin ulkopuolelle, ja tuotantomäärän virheellistä laskemista koskeva väite hylättiin. Komission käytettävissä ei ollut mitään sellaisia tietoja, joiden perusteella se olisi voinut tehdä segmentoidun analyysin käyttäen näiden kahden tuotannonalan tietoja (ks. 53 kappale). Samasta syystä kapasiteetin määritystä ei voitu tehdä yli 700:lta unionin pieneltä ja keskisuurelta tuottajalta saatujen tosiasiallisten tietojen perusteella. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123 ja 124 kappaleessa selitettiin, komission määrittämä kapasiteetin käyttöaste oli johdonmukainen unionin tuotantomäärän kanssa. Näin ollen hylättiin myös väite, jonka mukaan tuotantokapasiteetti on määritetty puutteellisten tuotantolukujen perusteella ja kapasiteetin käyttöasteen ei pitäisi perustua otokseen valittujen unionin tuottajien tietoihin. Vaikka asianomaisen osapuolen ehdottama vaihtoehtoinen tuotantomäärän laskentamenetelmä olisikin hyväksytty ja eläviä kaloja unionista hankkivan unionin jalostusteollisuuden tiedot lisätty elävien kalojen unionin tuottajien tietoihin, minkä seurauksena kalat laskettaisiin kahteen kertaan (ks. 56 kappale), kapasiteetin käyttöasteen kehitys osoittaisi kuitenkin samoja suuntauksia tarkastelujaksolla. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(82)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 123-128 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(83)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ja kuten jo 9 kappaleessa mainittiin, yksi asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei ottanut huomioon sellaisten unionin tuottajien tietoja, jotka jalostivat muilta unionin elävien kalojen tuottajilta hankittuja eläviä kaloja, vaan otti huomioon ainoastaan niiden unionin tuottajien tuotantomäärän, jotka toivat maahan eläviä kaloja jatkojalostusta varten. Osapuoli väitti, että unionin jalostusteollisuuden osuus jätettiin pois analyysistä. Sen vuoksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan myyntimäärä oli aliarvioitu ja tällä perusteella laskettu markkinaosuus oli virheellinen. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti väitteensä ja ehdotti, että komission olisi pitänyt käyttää 49 kappaleessa kuvattuja vaihtoehtoisia menetelmiä, mutta se ei esittänyt näyttöä tämän merkityksellisyydestä havaintojen kannalta.
(84)
Kuten 52, 56 ja 60 kappaleessa todettiin, väite, jonka mukaan tuotantomäärä määritettiin virheellisesti ja osaa unionin tuotannonalasta ei otettu huomioon, hylättiin. Tästä seuraa, että myös väite, jonka mukaan myyntimäärä ja markkinaosuus määritettiin virheellisesti, hylättiin. Kuten 53 kappaleessa selitettiin, segmentoidun analyysin tekeminen ei ollut mahdollista, ja se hylättiin. Jos kuitenkin osapuolen ehdottama myyntimäärän laskentamenetelmä olisi hyväksytty, se olisi johtanut kalojen kaksinkertaiseen laskentaan ja näin ollen unionin tuotannonalan myyntimäärän ja markkinaosuuden yliarviointiin. Nämä indikaattorit kuitenkin osoittaisivat samoja suuntauksia tarkastelujaksolla (ks. 57 kappale). Tämän vuoksi väite hylättiin.
(85)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129 ja 133 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.2.3 Kasvu
(86)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.2.4 Työllisyys ja tuottavuus
(87)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen ja kuten jo 9 kappaleessa mainittiin, yksi osapuoli väitti, että komissio ei ottanut huomioon sellaisten unionin tuottajien tietoja, jotka jalostivat muilta unionin elävien kalojen tuottajilta hankittuja eläviä kaloja, minkä vuoksi työllisyys aliarvioitiin. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuoli väitti, että käytetty kaava perustui virheellisesti otokseen valittujen tuottajien työllisyyteen eikä näiden kahden erityisen tuotannonalan tietojen käyttöön. Osapuoli väitti vielä, että eläviä kirjolohia hankkivan jalostusteollisuuden tietoja ei ollut otettu huomioon, ja tällä oli väitteen mukaan merkittävä vaikutus unionin kokonaistyöllisyyden määrittämiseen. Osapuoli väitti myös, että työllisyyden määrittämisen ei pitäisi missään tapauksessa perustua kaavaan vaan unionin tuottajilta saatuihin tosiasiallisiin tietoihin.
(88)
Kuten 52, 56 ja 60 kappaleessa todettiin, väite, jonka mukaan osaa unionin tuotannonalasta ei otettu huomioon, hylättiin. Komission käytettävissä ei ollut mitään sellaisia tietoja, joiden perusteella se olisi voinut tehdä segmentoidun analyysin käyttäen elävien kalojen tuotannonalan ja jalostusteollisuuden tietoja (ks. 53 kappale). Samasta syystä työllisyyden määritystä ei voitu tehdä yli 700:lta unionin pieneltä ja keskisuurelta tuottajalta saatujen tosiasiallisten tietojen perusteella. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 136 kappaleessa selitettiin, komission määrittämä työllisyysluku oli johdonmukainen unionin tuotantomäärän kanssa. Vahvistaessaan työllisyystietoja komissio otti huomioon unionin koko tuotannonalan, myös jalostusteollisuuden. Tästä seuraa, että myös väite, jonka mukaan työllisyys vahvistettiin virheellisesti, hylättiin. Vaikka asianomaisen osapuolen ehdottama vaihtoehtoinen tuotantomäärän laskentamenetelmä olisikin hyväksytty ja eläviä kaloja unionista hankkivan unionin jalostusteollisuuden tiedot lisätty elävien kalojen unionin tuottajien tietoihin, minkä seurauksena kalat laskettaisiin kahteen kertaan (ks. 56 kappale), työllisyyden kehitys osoittaisi kuitenkin samoja suuntauksia tarkastelujaksolla. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(89)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135-137 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.3.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(90)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan myyntihintoja ei pitäisi vahvistaa keskimääräisten hintojen perusteella vaan tuotelajikohtaisesti, koska tuotelajivalikoimalla ja yhden tuotelajin painoarvolla tässä valikoimassa on merkittävä vaikutus keskimääräiseen myyntihintaan. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti huomautuksensa toimittamatta mitään lisänäyttöä väitteensä tueksi.
(91)
Edellä 67 ja 68 esitetyistä syistä tämä väite kuitenkin hylättiin vastaavasti.
(92)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 140-142 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.3.2 Työvoimakustannukset
(93)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 143 ja 144 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.3.3 Varastot
(94)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(95)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 146-151 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(96)
Edellä esitetyn makro- ja mikrotaloudellisia tekijöitä koskevan analyysin perusteella ja koska muita huomautuksia ei esitetty, vahvistetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 152-155 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan koko unionin tuotannonalalle, mukaan luettuna kaikki eri tuotantovaiheet ja -tyypit (elävien, tuoreiden, jäädytettyjen, fileoitujen ja savustettujen kirjolohien tuotanto), on aiheutunut merkittävää vahinkoa perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
E. SYY-YHTEYS
1. Tuetun tuonnin vaikutukset
(97)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 157-161 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Muiden tekijöiden vaikutukset
2.1 Tuonti kolmansista maista
(98)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 162-165 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.2 Unionin tuotannonalan vientitoiminta
(99)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 166 ja 168 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.3 Kulutuksen kehitys
(100)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 169 ja 170 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.4 Kilpailu muiden kalalajien kanssa
(101)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui kilpailusta muiden kalalajien kanssa. Osapuolet siteerasivat tutkimuksia (11), jotka väitetysti osoittivat, että muut kalalajit kilpailevat annoskokoisen kirjolohen kanssa Saksan markkinoilla. Kyseiset osapuolet väittivät vielä, että pangasiuksen sekä isokokoisen taimenen ja lohen lisäksi kilpailua oli myös turskan, ruijanpallaksen, makrillin ja punasimpun kanssa, ja tämä aiheutti vahingon unionin tuotannonalalle.
(102)
Edellä mainitut tutkimukset, joihin asianomaiset osapuolet viittasivat, eivät tarjonneet Saksan tai koko unionin markkinoista mitään ratkaisevaa näyttöä esitettyjen väitteiden tueksi. Väitteet olivat myös ristiriidassa sen seikan kanssa, että Turkista tuleva kirjolohen tuonti lisääntyi koko tarkastelujakson ajan unionissa sekä markkinaosuudeltaan että myyntimäärältään.
(103)
Muiden kalalajien aiheuttama väitetty kilpailu ei missään tapauksessa voi selittää unionin tuotannonalan talous- ja rahoitustilanteen yleistä heikkenemistä eikä etenkään markkinaosuuden menetystä verrattuna Turkista peräisin olevaan tuontiin, joka kasvoi tarkastelujaksolla.
(104)
Tällä perusteella asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(105)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 171-175 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.5 Hallinnollinen ja sääntelystä aiheutuva rasite sekä maantieteelliset rajoitukset
(106)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan analyysissä ei otettu huomioon hallinnollisen rasitteen negatiivista vaikutusta jäsenvaltioihin.
(107)
Hallinnollista ja sääntelystä aiheutuvaa rasitetta, mukaan luettuna väitetyt rajoitteet tiettyjen maantieteellisten alueiden vesiviljelykäytössä jäsenvaltioissa, mahdollisena muuna tekijänä, joka olisi aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle, käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 176-178 kappaleessa. Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet näyttöä väitteensä tueksi tai toimittaneet lisätietoja asiasta. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(108)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 176-178 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.6 Suurten vähittäismyyjien aiheuttama hintapaine
(109)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan analyysissä ei otettu huomioon vähittäismyyntisektorin aiheuttaman hintapaineen ja vahvan neuvotteluaseman negatiivista vaikutusta.
(110)
Vähittäismyyntisektorin aiheuttamaa hintapainetta ja neuvotteluasemaa mahdollisena muuna tekijänä, joka olisi aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle, käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 179-181 kappaleessa. Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet näyttöä väitteensä tueksi tai toimittaneet lisätietoja asiasta. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(111)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 179-181 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2.7 Liikainvestoinnit, rahoitusmenot, valuuttakurssivaihtelut ja oikeudenkäynteihin liittyvät epätavalliset tappiot
(112)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan analyysissä ei otettu huomioon useiden muiden tekijöiden, kuten väitettyjen liikainvestointien, ympäristöongelmien ja oikeudenkäyntien, negatiivista vaikutusta yksittäisiin unionin tuottajiin.
(113)
Näitä tekijöitä käsiteltiin kuitenkin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 182-186 kappaleessa. Asianomaiset osapuolet eivät esittäneet näyttöä väitteensä tueksi tai toimittaneet lisätietoja asiasta. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(114)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 182-186 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(115)
Edellä esitetyn perusteella ja koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 187-189 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui tuetusta tuonnista eivätkä muut yksittäin ja yhteensä analysoidut tekijät poistaneet syy-yhteyttä, voidaan vahvistaa.
F. UNIONIN ETU
1. Unionin tuotannonalan etu
(116)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 191-194 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Etuyhteydettömien tuojien etu
(117)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen ilmoittautui kaksi uutta tuojaa ja väitti, että Turkista peräisin olevaan kirjoloheen sovellettavien tullien käyttöönotolla olisi kielteinen vaikutus niihin. Nämä osapuolet eivät kuitenkaan perustelleet näitä väitteitä. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(118)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 195 ja 198 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3. Käyttäjien, kuluttajien ja toimittajien etu
(119)
Koska huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 199-203 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4. Unionin etua koskevat päätelmät
(120)
Edellä esitetyn perusteella ja koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 204 kappaleessa esitetty päätelmä, jonka mukaan ei ole pakottavia syitä todeta, ettei ole unionin edun mukaista ottaa käyttöön toimenpiteitä Turkista tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa, voidaan vahvistaa.
G. TASOITUSTOIMENPITEET
(121)
Tuettua tuontia, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien komission päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön lopulliset tasoitustoimenpiteet, jotta tuetusta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso (vahinkomarginaali)
(122)
Vahinkomarginaaleja on tarkistettu 70 ja 71 kappaleessa kuvattujen oikaisujen huomioon ottamiseksi (ks. 127 kappale).
(123)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 206-217 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Lopulliset toimenpiteet
(124)
Edellä esitetyn perusteella ja perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti olisi otettava käyttöön lopullinen tasoitustulli perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Komissio vertasi vahinkomarginaaleja ja tukimarginaaleja. Tullien määrä olisi asetettava tuki- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruiseksi.
(125)
Koska turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöaste oli korkea, ”kaikkia muita yrityksiä” koskeva tulli asetettiin otokseen valittuihin tai tutkimuksissa yhteistyössä toimiviin yrityksiin sovellettavan korkeimman tullin tasolle. Kaikkia muita yrityksiä koskevaa tullia sovelletaan niihin yrityksiin, jotka eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä.
(126)
Liitteessä lueteltujen yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten turkkilaisten yritysten lopullinen tulli on asetettu otokseen valittujen yritysten painotetun keskimääräisen tullin tasolle.
(127)
Edellä esitetyn perusteella lopulliset tasoitustullit ovat CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:
Yritys
Tukimarginaali
Vahinkomarginaali
Tasoitustulli
GMS
6,9 %
24 %
6,9 %
Kilic
9,5 %
37 %
9,5 %
Özpekler
6,7 %
22 %
6,7 %
Ternaeben
8,0 %
17 %
8,0 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
7,6 %
23 %
7,6 %
Kaikki muut yritykset
9,5 %
37 %
9,5 %
(128)
Edellä esitetyt tasoitustoimenpiteet vahvistetaan arvotullien muodossa eli suhteessa tuonnin arvoon.
(129)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset tasoitustullit määritettiin kyseessä olevan tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastivat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Kyseisiä tulleja voidaan soveltaa yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevan ja nimettyjen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin.
(130)
Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(131)
Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten tasoitustullien soveltamista, jos se muuttaa myöhemmin nimeään. Pyyntö on osoitettava komissiolle (12). Pyynnön on sisällettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot, joiden perusteella voidaan osoittaa, että muutos ei vaikuta yrityksen oikeuteen hyötyä siihen sovellettavasta tullista. Jos yrityksen nimenmuutos ei vaikuta tähän oikeuteen, nimenmuutosta koskeva ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(132)
Tasoitustullien moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa jäännöstullia olisi sovellettava sekä tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että tuottajiin, joilla ei ollut unioniin suuntautuvaa vientiä tutkimusajanjakson aikana.
3. Sitoumukset
(133)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen 15 vientiä harjoittavaa tuottajaa tarjosi hintasitoumuksia perusasetuksen 13 artiklan mukaisesti.
(134)
Komissio analysoi nämä tarjoukset tarkoin ottaen huomioon erityissuhteen Turkin kanssa. Komissio katsoi kuitenkin, että nämä sitoumukset eivät olisi käytännöllisiä tässä menettelyssä. Tämä johtuu tarkasteltavana olevan tuotteen monista tarjontamuodoista, eri tarjontamuotojen merkittävistä hintaeroista sekä samoille asiakkaille suuntautuvan muiden tuotteiden myynnin aiheuttamasta ristiinkompensoinnin vaarasta.
(135)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi asianomainen osapuoli, AEA, väitti, että syyt, joiden vuoksi sitoumusten ei katsottu olevan käytännöllisiä, eivät ole paikkansapitäviä. Se väitti, että tarjontamuotojen lukumäärä on rajallinen, ne voidaan yksilöidä selvästi Taric-koodien avulla ja tarvittaessa tietyt tarjontamuodot voidaan ryhmitellä yhteen, suuret hintaerot tarjontamuotojen välillä eivät tee sitoumuksista epäkäytännöllisiä, koska eri tarjontamuodoille voitaisiin vahvistaa eri vähimmäistuontihinnat, ja muiden kalatuotteiden (lohi) tapauksessa (13) on aiemmin hyväksytty samanlaisia sitoumuksia.
(136)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat, jotka tarjosivat sitoumuksia ja joista komissiolla oli tarkkoja tietoja, olivat vieneet seitsemää tarkasteltavana olevan tuotteen tarjontamuotoa tutkimusajanjaksolla. Näitä tarjontamuotoja ei voida selvästi yksilöidä Taric-koodeilla. Lisäksi kaikki tarjontamuotojen ryhmittelyt, jotka edellyttävät eri hintoja, voivat johtaa ristiinkompensointiin eri tarjontamuotojen vähimmäistuontihintojen välillä. Jos vientiä harjoittavien tuottajien ja eri tarjontamuotojen suurta määrää yhdistettynä tarjontamuotojen merkittäviin hintaeroihin pyrittäisiin lieventämään useilla vähimmäistuontihinnoilla osapuolen ehdottamalla tavalla, sitoumusten valvomisesta tulisi entistäkin epäkäytännöllisempää. Ristiinkompensoinnin riskin vähentäminen seuraamalla jatkuvasti, noudatetaanko lauseketta, jonka mukaan muita tuotteita ei enää myydä samoille asiakkaille, veisi kohtuuttomasti resursseja ja olisi näin ollen epäkäytännöllistä. Lohta koskevan tapauksen osalta tuolloin hyväksytyt sitoumukset ovat osoittautuneet epäkäytännöllisiksi, mistä ovat osoituksena monet sitoumusten peruutukset toimenpiteet voimassaoloaikana. Edellä esitetyistä syistä väitteet, joiden mukaan sitoumukset olisivat käytännöllisiä tässä tapauksessa, hylätään.
(137)
Sen vuoksi nämä hintasitoumustarjoukset hylättiin.
4. Väliaikaisten tullien lopullinen kantaminen
(138)
Todettujen tukimarginaalien ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon suuruuden vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen mukaisten väliaikaisten tasoitustullien vakuutena olevat määrät olisi kannettava lopullisesti. Lopullisen tasoitustullin ylittävät vakuutena olevat määrät olisi vapautettava.
(139)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (14) 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Turkista peräisin olevaa kirjolohta (Oncorhynchus mykiss):
-
elävänä, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
tuoreena, jäähdytettynä, jäädytettynä ja/tai savustettuna:
-
joko kokonaisina kaloina (päineen), kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
päättömänä, kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1 kg, tai
-
fileinä, kappalepaino enintään 400 grammaa,
joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ja ex 0305 43 00 (Taric-koodit 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 ja 0305430011).
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraavien yritysten tuottaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tasoitustulli
Taric-lisäkoodi
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
6,9 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
6,7 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
8,0 %
B967
Liitteessä luetellut yritykset
7,6 %
Kaikki muut yritykset
9,5 %
B999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia asiaankuuluvia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kannetaan lopullisesti täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1195/2014 käyttöön otetun väliaikaisen tasoitustullin vakuutena olevat määrät. Vapautetaan lopullisen tasoitustullin ylittävät vakuutena olevat määrät.
3 artikla
Jos uusi turkkilainen vientiä harjoittava tuottaja esittää riittävän näytön komissiolle siitä, että
-
se ei vienyt unioniin 1 artiklan 1 kohdassa kuvattua tuotetta tutkimusajanjakson (1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä) aikana,
-
se ei ole etuyhteydessä yhteenkään Turkissa toimivaan viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöön otettuja toimenpiteitä,
-
se on tosiasiallisesti vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin toimenpiteiden perustana olevan tutkimusajanjakson jälkeen tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tuotemäärän viemiseksi unioniin,
edellä 1 artiklan 2 kohtaa voidaan muuttaa lisäämällä uusi vientiä harjoittava tuottaja niiden yhteistyössä toimivien yritysten joukkoon, jotka eivät sisälly otokseen ja joihin sovelletaan siten painotettua keskimääräistä tullia, jonka määrä on 7,6 prosenttia.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 26 päivänä helmikuuta 2015.