DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE
af 26. september 2013
om yderligere foranstaltninger vedrørende Eurosystemets refinansieringstransaktioner og belånbar sikkerhed
(ECB/2013/35)
(2013/645/EU)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 127, stk. 2, første led,
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 3.1, første led, artikel 12.1, artikel 14.3, og artikel 18.2,
under henvisning til retningslinje ECB/2011/14 af 20. september 2011 om Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer (1) og afgørelse ECB/2013/6 af 20. marts 2013 om reglerne for anvendelsen af udækkede statsgaranterede bankobligationer, der anvendes til eget brug, som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 18.1 i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank kan Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »de nationale centralbanker«), udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes mod passende sikkerhed. De generelle betingelser, hvorunder ECB og de nationale centralbanker er rede til at indgå i lånetransaktioner, herunder kriterierne for afgørelse af belånbarheden af sikkerhed med henblik på Eurosystemets lånetransaktioner, er fastlagt i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 og afgørelse ECB/2013/6.
(2)
Retningslinje ECB/2013/4 af 20. marts 2013 om yderligere midlertidige foranstaltninger vedrørende Eurosystemets refinansieringstransaktioner og belånbar sikkerhed og om ændring af retningslinje ECB/2007/9 (3) og afgørelse ECB/2013/22 af 5. juli 2013 om midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbarheden af omsættelige gældsinstrumenter, som er udstedt eller fuldt ud garanteret af Republikken Cypern (4), indførte yderligere midlertidige foranstaltninger vedrørende belånbar sikkerhed for Eurosystemets lånetransaktioner.
(3)
I henhold til afsnit 1.6 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 kan Styrelsesrådet til enhver tid ændre instrumenterne, betingelserne, kriterierne og procedurerne for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer.
(4)
Den 17. juli 2013 besluttede Styrelsesrådet at styrke rammerne for risikostyringen yderligere ved at justere de belånbarhedskriterier og haircuts, der anvendes på sikkerhed, som godkendes til Eurosystemets pengepolitiske operationer, og indføre visse yderligere foranstaltninger for at forbedre rammernes overordnede konsistens og praktiske implementering.
(5)
De i fjerde betragtning nævnte beslutninger bør fastlægges i en afgørelse fra ECB -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Ændringer af og tilføjelser til visse bestemmelser i retningslinje ECB/2011/14
1. Reglerne for gennemførelsen af Eurosystemets pengepolitiske operationer og belånbarhedskriterierne for sikkerhed fastlagt i denne afgørelse skal gælde i sammenhæng med andre retsakter udstedt af Eurosystemet vedrørende Eurosystemets pengepolitiske instrumenter og procedurer og navnlig retningslinje ECB/2011/14.
2. I tilfælde af uoverensstemmelse mellem denne afgørelse og retningslinje ECB/2011/14 og/eller andre foranstaltninger til gennemførelse af disse på nationalt plan har denne afgørelse forrang. De nationale centralbanker skal fortsat anvende alle bestemmelser i retningslinje ECB/2011/14 som hidtil, medmindre andet følger af denne afgørelse.
Artikel 2
Anmodninger om oplysninger
1. Som led i den i kapitel 1 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 omhandlede pengepolitiske ramme forbeholder Eurosystemet sig ret til at anmode om og indhente alle relevante oplysninger, som er nødvendige for udførelsen af dets opgaver og opnåelsen af dets mål i forbindelse med pengepolitiske operationer.
2. Denne ret berører ikke andre eksisterende specifikke rettigheder, som Eurosystemet har til at anmode om oplysninger i forbindelse med pengepolitiske operationer.
Artikel 3
Fælles belånbarhedskriterier for omsættelige aktiver
1. De følgende stykker skal sammenholdes med Eurosystemets fælles belånbarhedskrav for omsættelige aktiver, som er omhandlet i afsnit 6.2.1.1.1. i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 og risikostyringsforanstaltningerne for omsættelige aktiver, som er omhandlet i afsnit 6.4.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.
2. Et belånbart gældsinstrument skal have:
a)
i)
en fast, ubetinget hovedstol (5), eller
ii)
en ubetinget hovedstol, som på et direkte (»flat«) grundlag er bundet til kun ét inflationsindeks i euroområdet på et enkelt tidspunkt, som ikke indeholder andre komplekse strukturer (6), og
b)
i)
faste kuponrenter, nulkuponrenter eller flertrinskuponrenter (multi-step coupons) med en på forhånd defineret tidsplan og på forhånd definerede kuponrenteværdier, som ikke kan give en negativ betalingsstrøm; eller
ii)
en variabel kuponrente, som ikke kan give en negativ betalingsstrøm, og som har følgende struktur: kuponrente = (referencerente * l) ± x, med f ≤ kuponrente ≤ c, hvor:
1.
referencerenten kun udgør én af de følgende på et enkelt tidspunkt:
a)
en europengemarkedsrente (f.eks. EURIBOR, LIBOR) eller lignende indeks
b)
en constant maturity-swaprente (f.eks. CMS, EIISDA, EUSA)
c)
renten på én statsobligation i euroområdet eller et indeks af flere sådanne statsobligationer, der har en løbetid på et år eller derunder, eller
d)
et inflationsindeks i euroområdet leveret af Eurostat eller en medlemsstats nationale statistikmyndighed (f.eks. HICP),
og den skal være den samme referencerente som under litra a), nr. ii), ovenfor, såfremt tilbagebetaling af hovedstolen er bundet til en referencerente, og
2.
f (minimumsrentesats), c (loft), l (gearings-/nedgearingsfaktor) og x (margin), såfremt de er til stede, er tal, som er faste og defineret på forhånd ved udstedelse, som kan variere over tid, hvor f, c og x er større end eller lig med nul, og l er større end nul gennem hele aktivets løbetid. For variable kuponrenter med et inflationsindeks som referencerente skal l være lig med en.
3. Alle strukturer, som ikke er nævnt i stk. 2, er ikke-belånbare. Listen over kuponstrukturer, der er udelukket, i afsnit 6.2.1.1, nr. 1, andet delafsnit, i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 skal følgelig anses for ikke-anvendelige. Aktiver, som var opført på listen over belånbare aktiver på datoen for denne afgørelses ikrafttræden, og som er blevet ikke-belånbare som følge af stk. 2, er fortsat belånbare i 12 måneder fra datoen for denne afgørelses ikrafttræden.
4. Belånbarhedsvurderingen af et aktiv, hvad angår dets kuponstruktur, såfremt der er tale om kuponrenter af flertrinstypen - enten faste eller variable - skal tage udgangspunkt i aktivets samlede løbetid i både et fremadrettet og et bagudrettet perspektiv.
5. Belånbare instrumenter med kuponrente må ikke have optionalitet, hvad angår udsteder, og må således ikke give mulighed for ændringer i kuponstrukturen i hele aktivets løbetid, ud fra et fremadrettet og bagudrettet perspektiv, som afhænger af en udsteders beslutning.
6. Afsnit 6.7, andet afsnit, i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 finder ikke længere anvendelse.
Artikel 4
Yderligere belånbarhedskriterier for værdipapirer med sikkerhed i erhvervsejendom
Med forbehold af belånbarhedskriterierne i afsnit 6.2.1.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 må de pengestrømsgenererende aktiver, som er dækning for værdipapirer med sikkerhed i erhvervsejendom, ikke indeholde lån, som på noget tidspunkt er strukturerede, syndikerede eller gearede. I denne artikel har udtrykkene »strukturerede lån«, »syndikerede lån« og »gearede lån« den samme betydning som i artikel 3, stk. 6, nr. 4-6, i retningslinje ECB/2013/4.
Artikel 5
Særlige belånbarhedskriterier for særligt dækkede obligationer
1. De følgende stykker skal sammenholdes med de yderligere belånbarhedskriterier for særligt dækkede obligationer, som er anført i afsnit 6.2.1.1.3 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.
2. Hvad angår afsnit 6.2.1.1.3, litra b), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, anses en enhed for at være en del af en koncern eller tilsluttet det samme centralorgan, hvis der er snævre forbindelser mellem de pågældende enheder som beskrevet i afsnit 6.2.3.2. Hvorvidt enheden er en del af den samme koncern eller tilsluttet det samme centralorgan, afgøres på det tidspunkt, hvor de privilegerede andele af værdipapiret af asset-backed-typen overføres til sikkerhedspuljen for den særligt dækkede obligation, i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (7).
3. Særligt dækkede obligationer, som var opført på listen over belånbare aktiver den 30. marts 2013, er omfattet af en overgangsordning indtil 28. november 2014. »Tap«-udstedelser af disse særligt dækkede obligationer kan også være omfattet af overgangsordningen, såfremt der fra 31. marts 2013 ikke tilføjes værdipapirer af asset-backed-typen, som ikke opfylder kravene i afsnit 6.2.1.1.3, litra a-c), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, til sikkerhedspuljen.
4. Stk. 1-3 skal fortolkes med forbehold af reglerne i afgørelse ECB/2013/6 for anvendelsen af udækkede statsgaranterede bankobligationer, der anvendes til eget brug, som sikkerhed for Eurosystemets pengepolitiske operationer.
Artikel 6
Yderligere høje kreditstandarder for omsættelige aktiver
1. Et eksternt kreditvurderingsbureaus kreditvurdering af omsættelige aktiver, som ikke er værdipapirer af asset-backed-typen, som omhandlet i afsnit 6.3.2, litra a), Kreditvurdering foretaget af et eksternt kreditvurderingsbureau, i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, er underlagt følgende kriterier:
i)
Mindst én kreditvurdering fra et godkendt eksternt kreditvurderingsbureau (8) gældende for enten udstedelsen eller, såfremt der ikke findes en vurdering af udstedelsen fra det samme eksterne kreditvurderingsbureau, det program/den udstedelsesserie, som aktivet er udstedt inden for, skal ligge inden for Eurosystemets grænseværdi for kreditkvalitet (9). ECB offentliggør grænseværdierne for kreditkvalitet for alle godkendte eksterne kreditvurderingsbureauer, jf. afsnit 6.3.1 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 (10). Hvis der foreligger flere kreditvurderinger fra eksterne kreditvurderingsbureauer gældende for den samme udstedelse eller, hvor det er relevant, for programmet/udstedelsesserien, anvendes first best-reglen (dvs. den bedste kreditvurdering fra et eksternt kreditvurderingsbureau for udstedelsen eller, hvor det er relevant, for programmet/udstedelsesserien). Hvis den bedste kreditvurdering for udstedelsen eller, hvor det er relevant, for programmet/udstedelsesserien ikke ligger inden for Eurosystemets grænseværdi for kreditkvalitet, er aktivet ikke belånbart, selv om der findes en godkendt garanti ifølge afsnit 6.3.2, litra c), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14. Såfremt der ikke findes en kreditvurdering fra et eksternt kreditvurderingsselskab for udstedelsen eller, hvor det er relevant, programmet/udstedelsesserien, skal den bedste af disse kreditvurderinger for udstederen eller garanten (hvis garantien er acceptabel ifølge afsnit 6.3.2, litra c), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14) ligge inden for Eurosystemets grænseværdi for kreditkvalitet, for at aktivet er belånbart.
ii)
For eksterne kreditvurderingsbureauers vurderinger af udstedelser og programmer/udstedelsesserier skelnes ikke efter aktivets oprindelige løbetid med henblik på fastsættelsen af høje kreditstandarder for omsættelige aktiver. Et eksternt kreditvurderingsbureaus vurdering tildelt udstedelsen eller programmet/udstedelsesserien, som ligger inden for Eurosystemets grænseværdier for kreditkvalitet, kan altid godkendes. Hvad angår det eksterne kreditvurderingsbureaus vurdering af udsteder/garant, afhænger det af aktivets oprindelige løbetid, om kreditvurderingen fra det eksterne kreditvurderingsbureau kan godkendes. Der skelnes mellem kortfristede aktiver (aktiver med en oprindelig løbetid på op til 390 dage) og langfristede aktiver (aktiver med en oprindelig løbetid på over 390 dage). For kortfristede aktiver kan eksterne kreditvurderingsbureauers kortsigtede og langsigtede udstedervurderinger og langsigtede garantvurderinger godkendes, idet first best-reglen anvendes. For langfristede aktiver kan kun langsigtede udstedervurderinger eller langsigtede garantvurderinger fra eksterne kreditvurderingsbureauer godkendes.
2. Tærskelværdien for kreditkvalitet gældende for værdipapirer af asset-backed-typen, som er underlagt rapporteringskravene for data på lånniveau, som anført i Eurosystemets kreditvurderingsramme i afsnit 6.3.2, litra b), Kreditvurderinger af værdipapirer af asset-backed-typen foretaget af et eksternt kreditvurderingsbureau, i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, skal svare til kreditkvalitetstrin 2 i Eurosystemets harmoniserede ratingskala (»single A« (11)) både ved udstedelsen og gennem værdipapiret af asset-backed-typens løbetid. De øvrige krav under afsnit 6.3.2, litra b), Kreditvurderinger af værdipapirer af asset-backed-typen foretaget af et eksternt kreditvurderingsbureau, i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 forbliver uændrede.
3. Værdipapirer af asset-backed-typen, som ikke opfylder rapporteringskravene for data på lånniveau, er fortsat underlagt kreditvurderingskravene fastsat i afsnit 6.3.2, litra b), Kreditvurderinger af værdipapirer af asset-backed-typen foretaget af et eksternt kreditvurderingsbureau, i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.
4. Såfremt der ikke foreligger en kreditvurdering fra et eksternt kreditvurderingsbureau for udstedelsen (eller, hvor det er relevant, programmet/udstedelsesserien), kan de høje kreditstandarder for omsættelige aktiver, undtagen værdipapirer af asset-backed-typen, fastslås på grundlag af garantier tilvejebragt af økonomisk velfunderede garanter som omhandlet i afsnit 6.3.2, litra c), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14. Garantens finansielle soliditet vurderes ud fra langsigtede garantvurderinger fra eksterne kreditvurderingsbureauer, der ligger inden for Eurosystemets grænseværdi for kreditkvalitet. Garantien skal opfylde kravene i afsnit 6.3.2, litra c), punkt i)-iv), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.
Artikel 7
Bestemmelse af haircuts
Den kreditvurdering, der anvendes til at bestemme belånbarheden i overensstemmelse med afsnit 6.3.2 og 6.3.3 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, skal anvendes til at bestemme det gældende haircut i henhold til afsnit 6.4.1 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14.
Artikel 8
Haircutkategorier og haircuts for omsættelige og ikke-omsættelige aktiver
1. De likviditetskategorier for omsættelige aktiver, der er anført i Eurosystemets risikostyringsforanstaltninger for omsættelige aktiver i tabel 6 i afsnit 6.4.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, omtales som haircutkategorier i hele dette afsnit. De belånbare aktivers fordeling på de respektive kategorier er uændret.
2. De haircutniveauer, som anvendes på omsættelige aktiver, som anført i Eurosystemets risikostyringsforanstaltninger i tabel 7 i afsnit 6.4.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, erstattes af de haircuts, som er anført i bilag I til denne afgørelse.
3. Uanset løbetid og kuponstrukturer skal det haircut, som anvendes på værdipapirer af asset-backed-typen i haircutkategori V, jf. afsnit 6.4.2, litra d), i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, være på 10 %.
4. Særligt dækkede obligationer, der anvendes til eget brug, er underlagt et yderligere haircut. Dette tillægshaircut anvendes direkte på værdien af den samlede udstedelse af det enkelte gældsinstrument i form af en værdinedskrivning på a) 8 % for særligt dækkede obligationer, der anvendes til eget brug, på kreditkvalitetstrin 1 og 2 og b) 12 % for særligt dækkede obligationer, der anvendes til eget brug, på kreditkvalitetstrin 3. I denne forbindelse forstås ved »særligt dækkede obligationer, der anvendes til eget brug«, særligt dækkede obligationer, som er udstedt af enten en modpart eller af enheder med snævre forbindelser til denne, og som anvendes i et omfang, der er højere end 75 % af det nominelle udestående beløb, af den pågældende modpart og/eller af enhederne med snævre forbindelser til denne.
5. De haircutniveauer, som anvendes på ikke-omsættelige aktiver, som anført i Eurosystemets risikostyringsforanstaltninger i tabel 9 i afsnit 6.4.3 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, erstattes af de haircuts, som er anført i bilag II til denne afgørelse.
6. Haircuts for ikke-omsættelige detailgældsinstrumenter med pant i fast ejendom, jf. afsnit 6.4.3.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14, skal være på 39,5 % af deres nominelle udestående.
Artikel 9
Midler, der kan anvendes i tilfælde af misligholdelse og af forsigtighedshensyn
1. De midler, som de relevante kontraktmæssige eller lovgivningsmæssige bestemmelser, som anvendes af den nationale centralbank, skal sikre, jf. afsnit I.7 i bilag II til retningslinje ECB/2011/14, skal være underlagt betingelserne i følgende stykker.
2. Som følge af et tilfælde af misligholdelse eller af forsigtighedshensyn har den nationale centralbank ret til at gøre brug af følgende midler:
a)
suspension, begrænsning eller udelukkelse af modparten fra adgang til markedsoperationer
b)
suspension, begrænsning eller udelukkelse af modparten fra adgang til Eurosystemets stående faciliteter
c)
ophør af alle udestående aftaler og transaktioner
d)
fremskyndet forfald af fordringer, som endnu ikke er forfaldne eller betingede
e)
anvendelse af modpartens indskud i den nationale centralbank til at modregne fordringer hos den pågældende modpart
f)
indstilling af opfyldelsen af forpligtelser over for modparten, indtil fordringen hos modparten er opfyldt.
3. Herudover kan den nationale centralbank som følge af en misligholdelse være berettiget til at gøre brug af følgende midler:
a)
gøre krav på morarenter
b)
gøre krav på erstatning for tab, der er lidt som følge af modpartens misligholdelse.
4. Endvidere kan den nationale centralbank af forsigtighedshensyn være berettiget til at afvise aktiver, begrænse anvendelsen af aktiver eller anvende yderligere haircuts for aktiver, som den relevante modpart har stillet som sikkerhed i Eurosystemets kreditoperationer.
5. Den nationale centralbank skal til enhver tid være i stand til uden unødig forsinkelse lovgyldigt at realisere alle aktiver, der er stillet som sikkerhed, således at den nationale centralbank har ret til at realisere værdien af den ydede kredit, hvis modparten ikke omgående udligner sin negative saldo.
6. Med henblik på at sikre en ensartet gennemførelse af de pålagte foranstaltninger kan ECB's Styrelsesråd træffe beslutning om de midler, der skal anvendes, herunder suspension, begrænsning eller udelukkelse af adgang til markedsoperationer eller til Eurosystemets stående faciliteter.
Artikel 10
Præcisering af definitionen af EØF-lande
1. I forbindelse med Eurosystemets rammer for sikkerhedsstillelse forstås ved EØS-lande alle EU-medlemsstater, uanset om de formelt er tiltrådt EØS, samt Island, Liechtenstein og Norge.
2. Definitionen af EØS-lande i appendiks 2 til bilag I til retningslinje ECB/2011/14 (Ordliste) skal anses for at være ændret i overensstemmelse hermed.
Artikel 11
Justeringer af gennemførelsen af krav på lånniveau for værdipapirer af asset-backed-typen
1. Med forbehold af afsnit 6.2.1.1.2 i bilag I til retningslinje ECB/2011/14 og appendiks 8 til dette bilag kan Eurosystemet godkende værdipapirer af asset-backed-typen med en lavere score end A1 efter afslutningen på den relevante overgangsperiode som belånbar sikkerhed på grundlag af en individuel vurdering og på den betingelse, at der gives en fyldestgørende forklaring på, hvorfor værdipapiret ikke opnåede den obligatoriske score. For hver fyldestgørende forklaring angiver Styrelsesrådet en maksimal tolerancetærskel og en tolerancehorisont. Tolerancehorisonten skal indikere, at datakvaliteten for værdipapirerne af asset-backed-typen skal forbedres inden for den konkrete tidsperiode.
2. Listen med fyldestgørende forklaringer, deres toleranceniveauer og tolerancehorisonter foreligger i sin helhed på ECB's websted og indeholder bl.a. beskrivelser af »tidligere« aktiver (legacy assets) og it-systemer (legacy IT systems).
Artikel 12
Ikrafttrædelse og anvendelse
1. Denne afgørelse træder i kraft den 1. oktober 2013.
2. Som en undtagelse finder artikel 8, stk. 4, anvendelse fra 1. november 2013.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 26. september 2013.
EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä syyskuuta 2013,
eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä lisätoimenpiteistä
(EKP/2013/35)
(2013/645/EU)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan sekä 12.1, 14.3 ja 18.2 artiklan,
ottaa huomioon eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä 20 päivänä syyskuuta 2011 annetut suuntaviivat EKP/2011/14 (1) ja omassa käytössä olevien valtion takaamien kattamattomien pankkien joukkovelkakirjojen käyttämistä vakuutena eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa koskevista säännöistä 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetun päätöksen EKP/2013/6 (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 18.1 artiklassa määrätään, että Euroopan keskuspankki (EKP) ja niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’kansalliset keskuspankit’), voivat tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa ja että luottoa annettaessa vakuuksien on oltava riittävät. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I ja päätöksessä EKP/2013/6 määritellään yleisehdot, joiden perusteella EKP ja kansalliset keskuspankit ovat valmiita toteuttamaan luottotoimia, mukaan lukien eurojärjestelmän luottotoimissa käytettävien vakuuksien vakuuskelpoisuusvaatimukset.
(2)
Eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä ja suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetuissa suuntaviivoissa EKP/2013/4 (3) ja Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä 5 päivänä heinäkuuta 2013 annetussa päätöksessä EKP/2013/22 (4) säädettiin eurojärjestelmän luottotoimissa hyväksyttäviä vakuuksia koskevista väliaikaisista lisätoimenpiteistä.
(3)
Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 1.6 kohdan mukaan EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä välineitä, ehtoja, vaatimuksia ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita toteutetaan.
(4)
EKP:n neuvosto päätti 17 päivänä heinäkuuta 2013 tehostaa edelleen riskienhallintakehystään tarkistamalla eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa hyväksyttäviin vakuuksiin sovellettavia vakuuskelpoisuusvaatimuksia ja aliarvostuksia sekä hyväksymällä tiettyjä lisätoimenpiteitä riskienhallintakehyksen yhtenäisyyden ja käytännön toimeenpanon parantamiseksi.
(5)
Edellä johdanto-osan 4 kappaleessa mainituista päätöksistä tulisi säätää EKP:n päätöksellä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Eräisiin suuntaviivojen EKP/2011/14 säännöksiin tehtävät muutokset ja lisäykset
1. Tässä päätöksessä vahvistettuja sääntöjä eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden toteuttamisesta sekä vakuuksien vakuuskelpoisuusvaatimuksista sovelletaan yhdessä eurojärjestelmän rahapolitiikan välineitä ja menettelyjä koskevien muiden eurojärjestelmän säädösten, erityisesti suuntaviivojen EKP/2011/14, kanssa.
2. Mikäli tämä päätös ja suuntaviivat EKP/2011/14 ja/tai niiden täytäntöön panemiseksi toteutetut kansalliset toimenpiteet poikkeavat toisistaan, sovelletaan tätä päätöstä. Kansalliset keskuspankit soveltavat edelleen suuntaviivojen EKP/2011/14 kaikkia säännöksiä muuttamattomina, ellei tässä päätöksessä toisin säädetä.
2 artikla
Tietopyynnöt
1. Osana suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 1 luvussa tarkoitettua rahapolitiikan välineistöä eurojärjestelmä pidättää itsellään oikeuden pyytää ja saada käyttöönsä mitä tahansa tietoja, joita se tarvitsee rahapoliittisiin operaatioihin liittyvien tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi.
2. Tämä oikeus ei vaikuta mihinkään muihin eurojärjestelmän nykyisiin oikeuksiin saada rahapoliittisiin operaatioihin liittyviä tietoja.
3 artikla
Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien yleiset kelpoisuusvaatimukset
1. Seuraavia kohtia luetaan yhdessä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 1 alakohdassa mainittujen jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavien eurojärjestelmän yleisten kelpoisuusvaatimusten sekä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.4.2 kohdassa mainittujen jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavien riskienhallintamenetelmien kanssa.
2. Kullakin vakuudeksi kelpaavalla velkainstrumentilla tulee olla
a)
i)
kiinteä, ei-ehdollinen lainapääoma (5); tai
ii)
ei-ehdollinen lainapääoma, joka on sidottu vakiomääräisesti ainoastaan yhteen euroalueen inflaatioindeksiin tiettynä ajankohtana ja joka ei sisällä muita monimutkaisia rakenteita (6); ja
b)
i)
kiinteä korko, nollakorko tai moniportainen korko, jonka asetantakaudet ja kuponkiarvot on määritelty etukäteen ja josta ei voi aiheutua negatiivista kassavirtaa; tai
ii)
vaihtuva korko, josta ei voi aiheutua negatiivista kassavirtaa ja jolla on seuraava rakenne: korkokanta = (viitekorko * l) ± x, niin että f ≤ korkokanta ≤ c, ja jossa:
1.
viitekorko on ainoastaan yksi seuraavista tiettynä ajankohtana:
a)
euromääräinen rahamarkkinakorko (esim. EURIBOR, LIBOR) tai vastaava indeksi,
b)
vakiomaturiteetin swap-korko (esim. CMS, EIISDA, EUSA),
c)
jonkin euroalueen valtion liikkeeseen laskeman, maturiteetiltaan enintään yhden vuoden velkakirjan tuotto tai useaan tällaiseen velkakirjaan perustuva indeksi tai
d)
Eurostatin tai jäsenvaltion kansallinen tilastoviranomaisen tuottama euroalueen inflaatioindeksi (esim. YKHI),
ja viitekoron tulee olla sama kuin edellä a kohdan ii alakohdassa, mikäli pääoman takaisinmaksu on sidottu viitekorkoon, ja
2.
f (alaraja), c (yläraja), l (vipuvaikutus / velkavivun vähentäminen) ja x (marginaali), mikäli niitä käytetään, ovat kiinteitä liikkeeseenlaskun yhteydessä määritettyjä lukuja, jotka voivat muuttua ajan kuluessa, ja jossa f, c, ja x on kukin suurempi tai yhtä suuri kuin nolla ja l suurempi kuin nolla omaisuuserän koko voimassaoloajan. Vaihtuvissa koroissa, joiden viitekorkona on inflaatioindeksi, l on yhtä suuri kuin yksi.
3. Mitkään muut kuin kohdassa 2 mainitut rakenteet eivät kelpaa vakuudeksi. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 1 alakohdan toisessa alakohdassa olevaa poissuljettujen korkorakenteiden luetteloa ei näin ollen sovelleta. Omaisuuserät, jotka olivat vakuudeksi kelpaavien omaisuuserien luettelossa tämän päätöksen voimaantulopäivänä ja joista tulee edellä 2 kohdan perusteella vakuudeksi kelpaamattomia, säilyttävät vakuuskelpoisuutensa 12 kuukauden ajan tämän päätöksen voimaantulopäivästä lukien.
4. Mikäli korko - joko kiinteä tai vaihtuva - on tyypiltään moniportainen, omaisuuserän vakuuskelpoisuuden arviointi perustuu korkorakenteen osalta omaisuuserän koko voimassaoloaikaan, ottaen huomioon sekä kuluneen että tulevan ajanjakson.
5. Hyväksyttäviin korkoihin ei saa liittyä liikkeeseenlaskijan oikeutta muuttaa korkoehtoja, eli liikkeeseenlaskijan päätöksistä johtuvat korkorakenteen muutokset eivät ole sallittuja omaisuuserän voimassaoloaikana, ottaen huomioon sekä kuluneen että tulevan ajanjakson.
6. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.7 kohdan toista alakohtaa ei enää sovelleta.
4 artikla
Liikekiinteistölainavakuudellisia arvopapereita koskevat täydentävät kelpoisuusvaatimukset
Sanotun vaikuttamatta suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 2 alakohdassa mainittuihin kelpoisuusvaatimuksiin, liikekiinteistölainavakuudellisten arvopapereiden vakuutena olevat kassavirtaa synnyttävät omaisuuserät eivät saa sisältää lainoja, jotka ovat strukturoituja, syndikoituja tai vipulainoja minä tahansa ajankohtana. Tätä artiklaa sovellettaessa käsitteillä ”strukturoitu laina”, ”syndikoitu laina” ja ”vipulaina” tarkoitetaan samaa kuin suuntaviivojen EKP/2013/4 3 artiklan 6 kohdan 4-6 alakohdan määritelmissä.
5 artikla
Katettuja joukkolainoja koskevat erityiset kelpoisuusvaatimukset
1. Seuraavia kohtia luetaan yhdessä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 3 alakohdassa katettujen joukkolainojen osalta mainittujen täydentävien kelpoisuusvaatimusten kanssa.
2. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 3 alakohdan b alakohtaa sovellettaessa yhteisön katsotaan olevan konsolidoidun yritysryhmän jäsen tai sidoksissa samaan keskuslaitokseen, jos asianomaisten yhteisöjen välillä on 6.2.3.2 kohdassa tarkoitettu läheinen sidos. Konsolidoidun yritysryhmän jäsenyys tai sidossuhde keskuslaitokseen on määritettävä luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (7) mukaisesti sillä hetkellä, kun omaisuusvakuudellisten arvopapereiden paremmassa etuoikeusasemassa olevat osuudet siirretään katetun joukkolainan vakuussammioon.
3. Katetut joukkolainat, jotka olivat vakuuskelpoisten omaisuuserien luettelossa 30 päivänä maaliskuuta 2013, säilyttävät vakuuskelpoisuutensa 28 päivään marraskuuta 2014 saakka. Vakuuskelpoisuus voi säilyä myös tällaisten katettujen joukkolainojen aiemman liikkeeseenlaskun kasvattamisissa edellyttäen, että vakuussammioon ei 31 päivästä maaliskuuta 2013 lähtien lisätä omaisuusvakuudellisia arvopapereita, jotka eivät täytä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 3 alakohdan a-c alakohdassa mainittuja vaatimuksia.
4. Edellä 1-3 kohdalla ei ole vaikutusta päätöksellä EKP/2013/6 asetettuihin sääntöihin, jotka koskevat omassa käytössä olevien valtion takaamien kattamattomien pankkien joukkovelkakirjojen vakuuskäyttöä eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa.
6 artikla
Jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevat täydentävät vaatimukset hyvästä luottokelpoisuudesta
1. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan a alakohdassa ”Ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” mainittuun luottoluokitukseen, joka koskee muita jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä kuin omaisuusvakuudellisia arvopapereita ja jonka on antanut ulkoinen luottoluokituslaitos, sovelletaan seuraavia kriteereitä:
i)
Hyväksytyn ulkoisen luottoluokituslaitoksen (8) liikkeeseenlaskulle antamista luottoluokituksista, tai jos kyseinen luottoluokituslaitos ei ole antanut luokitusta liikkeeseenlaskulle, sellaiselle ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle antamista luottoluokituksista, jossa omaisuuserä on laskettu liikkeeseen, ainakin yhden on oltava vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen (9). EKP julkaisee luottokelpoisuuden alarajan kultakin hyväksytyltä ulkoiselta luottoluokituslaitokselta, kuten suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.3.1 kohdassa on täsmennetty (10). Jos samalle liikkeeseenlaskulle tai soveltuvin osin ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle on annettu useita ulkoisten luottoluokituslaitosten luottoluokituksia, käytetään näistä parasta (eli parasta saatavilla olevaa, samaa liikkeeseenlaskua tai soveltuvin osin ohjelmaa/liikkeeseenlaskusarjaa koskevaa luottoluokitusta). Jos liikkeeseenlaskua tai soveltuvin osin ohjelmaa/liikkeeseenlaskusarjaa koskeva paras luottoluokitus ei ole vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen, omaisuuserä ei ole vakuuskelpoinen siinäkään tapauksessa, että sille on olemassa suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdan mukainen hyväksyttävä takaus. Jos liikkeeseenlaskulle tai soveltuvin osin ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle ei ole ulkoisen luottoluokituslaitoksen antamaa luottoluokitusta, liikkeeseenlaskijaa tai takaajaa (mikäli takaus on suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdan nojalla hyväksyttävä) koskevan parhaan luottoluokituksen on oltava vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen, jotta omaisuuserä olisi vakuuskelpoinen.
ii)
Liikkeeseenlaskusta ja ohjelmasta/liikkeeseenlaskusarjasta annetuissa ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokituksissa ei tehdä eroa omaisuuserän alkuperäisen maturiteetin perusteella jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien hyvää luottokelpoisuutta vahvistettaessa. Liikkeeseenlaskulle tai ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle annettu ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus on hyväksyttävä, jos se on vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen. Liikkeeseenlaskijaa/takaajaa koskevissa ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokituksissa luottoluokituslaitoksen antaman luottoluokituksen hyväksyttävyys riippuu omaisuuserän alkuperäisestä maturiteetista. Lyhytaikaiset omaisuuserät (omaisuuserät, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään 390 päivää) ja pitkäaikaiset omaisuuserät (omaisuuserät, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli 390 päivää) erotetaan toisistaan. Lyhytaikaisissa omaisuuserissä hyväksytään ulkoisen luottoluokituslaitoksen liikkeeseenlaskijalle antamat lyhyen ja pitkän aikavälin luokitukset sekä takaajalle antamat pitkän aikavälin luokitukset, käyttäen parasta saatavilla olevaa luokitusta. Pitkäaikaisissa omaisuuserissä hyväksytään ainoastaan liikkeeseenlaskijalle ja takaajalle annetut ulkoisen luottoluokituslaitoksen pitkän aikavälin luokitukset.
2. Kuten suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan b alakohdan ”Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskeva ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” mukaisessa eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa täsmennetään, omaisuusvakuudellisten arvopapereiden, joita koskee vaatimus lainakohtaisten tietojen ilmoittamisesta, on vastattava eurojärjestelmän yhdenmukaistetun luokitusasteikon luokkaa 2 (yhden A:n luottoluokitus (11)) omaisuusvakuudellisen arvopaperin liikkeeseenlaskun yhteydessä sekä sen juoksuaikana. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan b alakohdan ”Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskeva ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” muut vaatimukset pysyvät muuttumattomina.
3. Omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin, jotka eivät täytä vaatimusta lainakohtaisten tietojen ilmoittamisesta, sovelletaan edelleen suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan b alakohdassa ”Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskeva ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” luottokelpoisuudelle asetettuja vaatimuksia.
4. Jos liikkeeseenlaskulla (tai soveltuvin osin ohjelmalla/liikkeeseenlaskusarjalla) ei ole ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitusta, muiden jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien kuin omaisuusvakuudellisten arvopapereiden hyvä luottokelpoisuus voidaan todeta vakavaraisten takaajien antamien takausten perusteella suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Takaajan vakavaraisuuden arvioinnissa käytetään ulkoisten luottoluokituslaitosten takaajalle antamia pitkän aikavälin luokituksia, joiden tulee olla vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukaisia. Takauksen on täytettävä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdan i-iv alakohdassa esitetyt edellytykset.
7 artikla
Aliarvostusprosentin määrittäminen
Määritettäessä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevaan 6.4.1 kohtaan perustuvaa aliarvostusprosenttia käytetään luottokelpoisuuden määrittämistä varten käytettyä luottoluokitusta 6.3.2 ja 6.3.3 kohdan mukaisesti.
8 artikla
Aliarvostusluokat sekä jälkimarkkinakelpoisiin ja ei-jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat aliarvostusprosentit
1. Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien likvidiysluokkia, sellaisina kuin ne on määritetty jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavissa eurojärjestelmän riskienhallintamenetelmissä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.2 kohdan taulukossa 6, kutsutaan mainitun kohdan koko tekstissä aliarvostusluokiksi, muuttamatta vakuudeksi kelpaavien omaisuuserien jakoa soveltuviin luokkiin.
2. Jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat aliarvostusprosentit, sellaisina kuin ne on määritetty eurojärjestelmän riskienhallintamenetelmissä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.2 kohdan taulukossa 7, korvataan tämän päätöksen liitteessä I esitetyillä aliarvostusprosenteilla.
3. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.2 kohdan d alakohdassa määritetty, aliarvostusluokkaan V kuuluviin omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin sovellettava aliarvostus on maturiteetista tai korkorakenteesta riippumatta 10 prosenttia.
4. Omassa käytössä oleviin katettuihin joukkolainoihin sovelletaan ylimääräistä markkina-arvon aliarvostusta. Tätä ylimääräistä aliarvostusta sovelletaan suoraan yksittäisen velkainstrumentin koko liikkeeseenlaskun arvoon vähentämällä a) 8 prosenttia omassa käytössä olevien katettujen joukkolainojen arvosta luokitusasteikon luokissa 1 ja 2 ja b) 12 prosenttia omassa käytössä olevien katettujen joukkolainojen arvosta luokitusasteikon luokassa 3. Tätä sovellettaessa ”omassa käytössä olevilla katetuilla joukkolainoilla” tarkoitetaan katettuja pankin joukkovelkakirjalainoja, joita ovat laskeneet liikkeeseen vastapuoli tai siihen läheisesti sidoksissa olevat yhteisöt ja joiden liikkeessä olevasta nimellismäärästä yli 75 prosenttia on kyseisen vastapuolen ja/tai siihen läheisesti sidoksissa olevien yhteisöjen käytössä.
5. Ei-jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat aliarvostusprosentit, sellaisina kuin ne on määritetty eurojärjestelmän riskienhallintamenetelmissä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.3 kohdan taulukossa 9, korvataan tämän päätöksen liitteessä II esitetyillä aliarvostusprosenteilla.
6. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.4.3.2 kohdassa määritetty ei-jälkimarkkinakelpoisiin asuntolainavakuudellisiin velkainstrumentteihin sovellettava aliarvostus on 39,5 prosenttia niiden liikkeessä olevasta nimellismäärästä.
9 artikla
Laiminlyöntitapauksessa ja vakaussyistä käytettävät keinot
1. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä II olevan I kohdan 7 alakohdassa tarkoitettuihin keinoihin, joiden tulee olla käytettävissä kansallisen keskuspankin soveltamien sopimus- tai sääntelyjärjestelyjen perusteella, sovelletaan seuraavissa kohdissa esitettyjä ehtoja.
2. Kansallisella keskuspankilla on laiminlyönnin johdosta tai vakaussyistä oikeus käyttää seuraavia keinoja:
a)
vastapuoli suljetaan tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois avomarkkinaoperaatioista;
b)
vastapuoli suljetaan tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmästä;
c)
kaikki avoinna olevat sopimukset ja operaatiot päätetään;
d)
vaaditaan, että erääntymättömät tai ehdolliset saamiset suoritetaan nopeutetusti;
e)
kansallisessa keskuspankissa olevia vastapuolen talletuksia käytetään kyseiseltä vastapuolelta olevien saamisten kuittaamiseen;
f)
keskeytetään kyseistä vastapuolta kohtaan olevien velvoitteiden täyttäminen siihen saakka, kunnes vastapuolelta oleva saaminen on maksettu.
3. Lisäksi kansallisella keskuspankilla voi olla laiminlyöntitapauksessa oikeus käyttää seuraavia keinoja:
a)
vaatia viivästyskorkoa;
b)
vaatia korvausta niistä vahingoista, joita vastapuolen laiminlyönnistä on aiheutunut.
4. Lisäksi kansallisella keskuspankilla voi olla vakaussyistä oikeus hylätä omaisuuserät, jotka asianomainen vastapuoli on toimittanut vakuuskäyttöön eurojärjestelmän luotto-operaatioita varten, tai rajoittaa tällaisten omaisuuserien käyttöä tai soveltaa niihin ylimääräistä aliarvostusta.
5. Kansallisen keskuspankin tulee voida laillisesti ilman tarpeettomia viivytyksiä realisoida kaikki vakuutena olevat omaisuuserät siten, että kansallisella keskuspankilla on oikeus realisoida myönnetyn luoton arvo, jos vastapuoli ei hoida velkasaldoaan viipymättä.
6. Toimenpiteiden yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi EKP:n neuvosto voi päättää käytettävistä keinoista, mukaan lukien siitä, että vastapuoli suljetaan tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois avomarkkinaoperaatioista tai eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmästä.
10 artikla
ETA-maiden määritelmää koskeva selvennys
1. Eurojärjestelmän vakuuskehystä sovellettaessa ETA-mailla tarkoitetaan kaikkia EU:n jäsenvaltioita riippumatta siitä, ovatko ne muodollisesti liittyneet Euroopan talousalueeseen, sekä Islantia, Liechtensteinia ja Norjaa.
2. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteen I lisäyksessä 2 (Sanasto) olevaa ETA-maiden määritelmää katsotaan muutetun vastaavasti.
11 artikla
Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevien lainakohtaisten vaatimusten täytäntöönpanoa koskevat tarkistukset
1. Sanotun vaikuttamatta suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 2 alakohdan ja lisäyksen 8 soveltamiseen, eurojärjestelmä voi asianomaisen siirtymäajan päätyttyä tapauskohtaisesti kelpuuttaa vakuudeksi omaisuusvakuudellisia arvopapereita, joiden tulos on matalampi kuin A1, edellyttäen että on esitetty pätevä syy sille, että vaadittua tulosta ei ole saavutettu. Jokaisen pätevän syyn osalta EKP:n neuvosto täsmentää suurimman mahdollisen sallitun poikkeaman ja aikajänteen. Aikajänteen avulla ilmoitetaan, että omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevien tietojen laadun on parannuttava määritetyn ajanjakson kuluessa.
2. Tyhjentävä luettelo pätevistä syistä, niiden sallituista poikkeamista ja aikajänteestä on saatavilla EKP:n verkkosivuilla, ja se sisältää muun muassa kuvaukset heikkolaatuisista omaisuuseristä ja tietotekniikkajärjestelmistä.
12 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2013.
2. Edellä säädetystä poiketen 8 artiklan 4 kohtaa sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2013.
Tehty Frankfurt am Mainissa 26 päivänä syyskuuta 2013.