KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 149/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for indirekte clearingordninger, clearingforpligtelsen, det offentlige register, adgang til en handelsplads, ikke-finansielle modparter og risikoreduktionsteknikker for OTC-derivataftaler, der ikke cleares af en CCP
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 4, stk. 4, artikel 5, stk. 1, artikel 6, stk. 4, artikel 8, stk. 5, artikel 10, stk. 4, og artikel 11, stk. 14, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør indføres rammer for de regler, der gælder for clearingforpligtelsen, dens anvendelse, eventuelle undtagelser og risikoreduktionsteknikker, der skal indføres, hvis clearing med en central modpart (CCP) ikke er mulig. Af hensyn til sammenhængen mellem disse bestemmelser, som bør træde i kraft samtidigt, og for at de berørte parter, navnlig de, der er omfattet af forpligtelserne, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem, er det hensigtsmæssigt at samle de fleste af de i henhold til afsnit II i forordning (EU) nr. 648/2012 krævede reguleringsmæssige tekniske standarder i én enkelt forordning.
(2)
I betragtning af den globale natur af markedet for over-the-counter-derivater (OTC-derivater) bør der i denne forordning tages hensyn til de relevante internationalt anerkendte retningslinjer og henstillinger om reformer af OTC-derivatmarkedet og obligatorisk clearing samt de dertil knyttede regler udviklet i andre jurisdiktioner. I rammerne for fastlæggelse af en clearingforpligtelse tages der navnlig hensyn til de obligatoriske clearingkrav, der er offentliggjort af Den Internationale Børstilsynsorganisation. Dette vil i videst muligt omfang gavne konvergensen med strategien i andre jurisdiktioner.
(3)
For at præcisere et begrænset antal begreber fra forordning (EU) nr. 648/2012 samt for at fastsætte en række tekniske termer, der er nødvendige for at udarbejde denne tekniske standard, bør en række termer defineres.
(4)
En indirekte clearingordning bør ikke udsætte en CCP, et clearingmedlem, en kunde eller en indirekte kunde for yderligere modpartsrisiko, og den indirekte kundes aktiver og positioner bør nyde godt af et passende beskyttelsesniveau. Det er derfor afgørende, at enhver type indirekte clearingordning opfylder en række minimumskrav, der skal garantere, at de er sikre. De parter, der er involveret i indirekte clearingordninger, bør derfor være omfattet af særlige forpligtelser. Sådanne ordninger går videre end det aftalemæssige forhold mellem indirekte kunder og kunden hos det clearingmedlem, der leverer de indirekte clearingtjenesteydelser.
(5)
Ifølge forordning (EU) nr. 648/2012 skal en CCP være anmeldt som system i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF af 19. maj 1998 om endelig afregning i betalingssystemer og værdipapirafviklingssystemer (3). Dette indebærer, at clearingmedlemmer af CCP'er bør anses for at være deltagere i dette direktivs forstand. For at sikre samme beskyttelsesniveau for indirekte kunder som det, der ydes kunder i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012, er det derfor nødvendigt at sikre, at kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, er kreditinstitutter eller investeringsselskaber eller tilsvarende tredjelandskreditinstitutter eller -investeringsselskaber.
(6)
Der bør indføres indirekte clearingordninger, der sikrer, at indirekte kunder kan opnå et tilsvarende beskyttelsesniveau som direkte kunder i tilfælde af misligholdelse. Efter misligholdelse fra et clearingmedlem, der muliggør en indirekte clearingordning, bør indirekte kunder indgå i overførslen af kundepositioner til et alternativt clearingmedlem efter de krav vedrørende overførbarhed, der er fastlagt i artikel 39 og 48 i forordning (EU) nr. 648/2012. Der bør også i forbindelse med indirekte clearingordninger findes egnet beskyttelse mod kunders misligholdelse, og denne beskyttelse bør fremme overførsel af indirekte kundepositioner til en alternativ udbyder af clearingtjenesteydelser.
(7)
Da indirekte clearingordninger kan give anledning til særlige risici, bør alle parter, der indgår i en indirekte clearingordning, herunder clearingmedlemmer og CCP'er, rutinemæssigt identificere, overvåge og forvalte væsentlige risici, som ordningen indebærer. Det er i denne sammenhæng særlig vigtigt, at der sker hensigtsmæssig udveksling af oplysninger mellem kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, og clearingmedlemmer, der muliggør sådanne tjenesteydelser. Clearingmedlemmer bør kun bruge de oplysninger, de modtager fra kunder, til risikostyringsformål og bør forhindre misbrug af erhvervshemmeligheder, bl.a. gennem anvendelse af effektive barrierer mellem forskellige afdelinger af et finansieringsinstitut for at forhindre interessekonflikter.
(8)
Når en kompetent myndighed giver en CCP tilladelse til at cleare en klasse OTC-derivater, skal myndigheden underrette Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA). Denne underretning skal indeholde de nødvendige detaljerede oplysninger, således at ESMA kan gennemføre sin vurderingsprocedure, herunder oplysninger om den relevante OTC-derivatklasses likviditet og mængde. Selv om oplysninger leveres fra den kompetente myndighed til ESMA, er det den CCP, der har anmodet om tilladelsen, der i første omgang skal levere de krævede oplysninger til de kompetente myndigheder, der herefter kan supplere dem.
(9)
Selv om de oplysninger, der skal være indeholdt i underretningen fra den kompetente myndighed til ESMA vedrørende clearingforpligtelsen, ikke nødvendigvis altid foreligger, særlig for nye produkter, bør de til rådighed værende skøn forelægges, herunder en klar angivelse af, hvilke antagelser der gås ud fra. Underretningen bør også indeholde oplysninger om modparterne, f.eks. typen og antallet af modparter, den krævede fremgangsmåde ved påbegyndelse af clearing gennem en CCP, deres retlige og operationelle kapacitet eller deres risikostyringsstruktur, således at ESMA kan vurdere de aktive modparters evne til at opfylde clearingforpligtelsen uden at forårsage forstyrrelser på markedet.
(10)
Underretningen fra den kompetente myndighed til ESMA bør indeholde oplysninger om standardiseringsgraden, likviditeten og pristilgængeligheden, således at ESMA kan vurdere, om en klasse OTC-derivater bør være omfattet af clearingforpligtelsen. Kriterierne vedrørende standardiseringen af aftalevilkårene og de operationelle processer for den relevante OTC-klasse er en indikator for standardiseringen af de økonomiske vilkår for en klasse OTC-derivater, da aftalevilkårene og de operationelle processer kun kan standardiseres, når disse økonomiske vilkår er standardiseret. Kriterierne vedrørende likviditet og pristilgængelighed vurderes af ESMA ud fra andre betragtninger end dem, som den kompetente myndighed lægger til grund ved meddelelsen af tilladelse til CCP'en. Likviditet i denne sammenhæng vurderes i et bredere perspektiv og adskiller sig fra likviditeten, efter at clearingforpligtelsen finder anvendelse. At en aftale er tilstrækkelig likvid til at blive clearet af en CCP, betyder navnlig ikke nødvendigvis, at den bør være omfattet af clearingforpligtelsen. ESMA's vurdering bør ikke være en gentagelse af den kontrol, som den kompetente myndighed allerede har foretaget.
(11)
De oplysninger, som den kompetente myndighed skal indgive med henblik på clearingforpligtelsen, bør gøre det muligt for ESMA at vurdere tilgængeligheden af prisfastsættelsesoplysninger. I den forbindelse indebærer en CCP's adgang til prisfastsættelsesoplysninger på et givet tidspunkt ikke, at markedsdeltagerne i fremtiden kan få adgang til prisfastsættelsesoplysninger. At en CCP har adgang til de prisoplysninger, der er nødvendige for at kunne styre risikoen ved at cleare derivataftaler inden for en bestemt OTC-derivatklasse, betyder følgelig ikke automatisk, at denne OTC-derivatklasse skal være omfattet af clearingforpligtelsen.
(12)
Detaljeringsgraden af de i registeret indeholdte oplysninger om klasser af OTC-derivataftaler, der er omfattet af clearingforpligtelsen, afhænger af relevansen af denne detaljeringsgrad ved identificering af de enkelte klasser af OTC-derivataftaler. Detaljeringsgraden i registeret kan derfor være forskellig for forskellige klasser af OTC-derivataftaler.
(13)
Hvis flere CCP'er gives adgang til en handelsplads, vil dette give bredere adgang for deltagerne til den pågældende handelsplads og derfor forbedre den generelle likviditet. Det er imidlertid under sådanne omstændigheder nødvendigt nærmere at bestemme begrebet likviditetsfragmentering inden for en handelsplads, hvis det kan true markedernes gnidningsløse og velordnede funktion for den klasse af finansielle instrumenter, for hvilken anmodningen fremsættes.
(14)
Den kompetente myndighed for den handelsplads, som CCP'en har anmodet om adgang til, og den kompetente myndighed for CCP'en bør basere deres vurdering på de mekanismer, der er til rådighed til at forhindre likviditetsfragmentering inden for en handelsplads.
(15)
For at forhindre likviditetsfragmentering bør alle deltagere på en handelsplads kunne cleare alle transaktioner, der gennemføres imellem dem. Det vil imidlertid ikke være rimeligt at kræve, at alle clearingmedlemmer af en eksisterende CCP også skal være clearingmedlemmer af en eventuel ny CCP, der betjener en sådan handelsplads. Hvis der findes enheder, der er clearingmedlemmer af begge CCP'er, kan de lette overførslen og clearingen af transaktioner, der gennemføres af markedsdeltagere, der betjenes separat af de to CCP'er, for at begrænse risikoen for likviditetsfragmentering. Det er imidlertid vigtigt, at en anmodning om adgang til en handelsplads fremsat af en CCP ikke fragmenterer likviditeten på en måde, der øger de risici, som den eksisterende CCP er eksponeret for.
(16)
I henhold til artikel 8, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012 bør en CCP's anmodning om adgang til en handelsplads ikke kræve interoperabilitet, og denne forordning bør derfor ikke foreskrive interoperabilitet som den eneste måde at løse likviditetsfragmentering på. Denne forordning bør dog ikke forhindre CCP'er i at indgå i en sådan ordning på frivillig basis, hvis de nødvendige betingelser for etableringen heraf er opfyldt.
(17)
For at bestemme, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt kan måles til at reducere risici direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansieringen, bør ikke-finansielle modparter anvende et af de kriterier, der er fastsat i denne forordning, herunder den regnskabsmæssige definition, der er baseret på reglerne i International Financial Reporting Standards (IFRS). Den regnskabsmæssige definition kan anvendes af modparter, selv om de ikke anvender IFRS-reglerne. For de ikke-finansielle modparter, der eventuelt anvender lokale regnskabsregler, forventes det, at de fleste af de aftaler, der klassificeres som risikoafdækning i henhold til sådanne lokale regnskabsregler, vil være omfattet af den generelle definition af aftaler, der reducerer risici direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, som er indeholdt i denne forordning.
(18)
I nogle tilfælde vil det eventuelt ikke være muligt at afdække en risiko ved at anvende en direkte tilknyttet derivataftale, dvs. en aftale med helt samme underliggende aktiv og afviklingsdato som den risiko, der dækkes. I sådanne tilfælde kan den ikke-finansielle modpart anvende proxy hedging gennem et nært forbundet instrument til at dække sin eksponering, f.eks. et instrument med et andet, men med hensyn til økonomisk adfærd nært forbundet underliggende aktiv. Desuden kan visse grupper af ikke-finansielle modparter, der via en enkelt enhed indgår OTC-derivataftaler for at afdække deres risiko i relation til gruppens overordnede risici, anvende makro- eller porteføljeafdækning. Sådanne OTC-derivataftaler af makro-, portefølje- eller proxy hedging-typen kan udgøre risikoafdækning i denne forordnings forstand og bør betragtes efter de kriterier, der gælder ved bestemmelsen af, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt reducerer risiciene.
(19)
En risiko kan udvikle sig i tidens løb, og for at sikre tilpasning til risikoens udvikling kan det være nødvendigt at erstatte OTC-derivataftaler, der oprindelig er gennemført for at begrænse risikoen i tilknytning til forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, ved at anvende yderligere OTC-derivataftaler. Afdækning af en risiko kan derfor opnås gennem en kombination af OTC-derivataftaler, herunder nye OTC-derivataftaler, der erstatter de OTC-derivataftaler, der ikke længere har tilknytning til den forretningsmæssige risiko eller likviditetsfinansieringsrisikoen.
(20)
Spektret af risici, der er direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, er meget bredt, og det er meget varierende afhængigt af de forskellige økonomiske sektorer. Risici i tilknytning til forretningsmæssige aktiviteter opstår typisk i forbindelse med input til en virksomheds produktionsfunktion samt produkter og tjenesteydelser, som virksomheden sælger eller leverer. Likviditetsfinansieringsaktiviteter vedrører typisk forvaltningen af en enheds kort- eller langsigtede finansiering, herunder dens gæld, og den måde, hvorpå den investerer de finansielle ressourcer, den skaber eller har, herunder likviditetsstyringen. Likviditetsfinansiering og forretningsmæssige aktiviteter kan være påvirket af samme risikofaktorer, f.eks. udenlandsk valuta, råvarepriser, inflation eller kreditrisiko. Da OTC-derivataftaler indgås for at afdække en bestemt risiko, bør det ved en analyse af de risici, der er direkte tilknyttet forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, sikres, at disse risici defineres på en kohærent måde, der dækker begge aktiviteter. Det kan desuden have utilsigtede følger at adskille de to begreber, da - afhængigt af hvilken sektor ikke-finansielle modparter har aktiviteter i - en bestemt risiko vil blive afdækket enten inden for rammerne af likviditetsfinansiering eller inden for rammerne af forretningsmæssig aktivitet.
(21)
Clearinggrænseværdierne bør ganske vist fastsættes under hensyn til den systemiske relevans af de pågældende risici, men det bør også tages i betragtning, at de OTC-derivater, der reducerer risiciene, ikke indgår i beregningen af clearinggrænseværdierne, og at clearinggrænseværdierne giver mulighed for en undtagelse fra princippet om en clearingforpligtelse for de OTC-derivataftaler, der kan anses for ikke at være indgået til risikoafdækningsformål. Tærsklen for clearinggrænseværdierne bør nærmere bestemt tages op til regelmæssig revision og bør fastsættes efter klasse af OTC-derivataftaler. De klasser af OTC-derivater, der fastsættes med henblik på clearinggrænseværdierne, kan være forskellige for de klasser af OTC-derivater, der anvendes i forbindelse med clearingforpligtelsen. Ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne bør der tages behørigt hensyn til behovet for at have en enkelt indikator, der afspejler den systemiske relevans af summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivataktivklasse. De clearinggrænseværdier, der gælder for ikke-finansielle modparter, bør desuden være nemme at anvende.
(22)
Ved fastsættelsen af tærsklerne for clearinggrænseværdierne bør der tages hensyn til den systemiske relevans af summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivatklasse, jf. forordning (EU) nr. 648/2012. Det bør dog tages i betragtning, at disse nettopositioner og eksponeringer er forskellige fra en nettoeksponering for modparter under ét og aktivklasser under ét. I henhold til forordning (EU) nr. 648/2012 bør disse nettopositioner desuden lægges sammen for at bestemme de data, der skal tages i betragtning ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne. Det er den samlede bruttosum, der fremkommer ved sammenlægningen af disse nettopositioner, der bør tages i betragtning ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne. Den notionelle bruttoværdi, der fremkommer ved denne sammenlægning, bør anvendes som referenceværdi ved fastsættelsen af clearinggrænseværdierne.
(23)
Dertil kommer, at strukturen af ikke-finansielle modparters OTC-derivataktiviteter sædvanligvis fører til et lavt nettingniveau, da OTC-derivataftaler indgås i samme retning. Forskellen mellem summen af nettopositioner og eksponeringer for hver modpart og for hver OTC-derivatklasse ville derfor være meget tæt på bruttoværdien af aftalerne. Som følge heraf og af forenklingshensyn bør bruttoværdien af OTC-derivataftaler anvendes som en gyldig tilnærmet værdi for det tal, der skal anvendes ved fastsættelsen af clearinggrænseværdien.
(24)
Da ikke-finansielle modparter, der ikke overskrider clearinggrænseværdien, ikke skal værdiansætte deres OTC-derivataftaler efter marking-to-market-princippet, vil det ikke være hensigtsmæssigt at anvende denne værdi til at fastsætte clearinggrænseværdierne, da dette ville indebære en stor byrde for ikke-finansielle modparter, der ikke vil stå i forhold til den risiko, der imødegås. Hvis den notionelle værdi af OTC-derivataftalerne anvendes i stedet, opnås en enkel metode, der er uafhængig af eksterne hændelser for ikke-finansielle modparter.
(25)
Hvis en af de værdier, der er fastsat for en OTC-derivatklasse, overskrides, bør dette have den virkning, at clearinggrænseværdien for alle klasser anses for overskredet, idet OTC-derivataftaler, der reducerer risiciene, ikke indgår i beregningen af clearinggrænseværdien, idet følgerne af at overskride clearinggrænseværdien ikke kun er knyttet til clearingforpligtelsen, men også vedrører risikoreduktionsteknikkerne, og idet praksis for de relevante forpligtelser i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012 vedrørende ikke-finansielle modparter bør være enkel, i betragtning af at de fleste af dem er ukomplicerede.
(26)
For OTC-derivataftaler, der ikke cleares, bør der anvendes risikoreduktionsteknikker som f.eks. rettidig bekræftelse. Bekræftelsen af OTC-derivataftaler kan vedrøre en eller flere masteraftaler, masterbekræftelsesaftaler eller andre standardvilkår. Den kan have form af en elektronisk gennemført aftale eller et dokument underskrevet af begge modparter.
(27)
Det er vigtigt, at modparterne bekræfter vilkårene for deres transaktioner så hurtigt som muligt efter gennemførelsen heraf, navnlig når transaktionen gennemføres eller behandles elektronisk, således at man sikrer fælles forståelse og retssikkerhed med hensyn til vilkårene for transaktionen. Især modparter, der indgår ikke-standardiserede eller komplekse OTC-derivataftaler, kan være nødt til at indføre værktøjer for at overholde kravet om at bekræfte deres OTC-derivataftaler rettidigt. Rettidig bekræftelse indebærer også, at udviklingen i den relevante markedspraksis på dette område foregribes.
(28)
For yderligere at reducere risiciene gør porteføljeafstemning det muligt for hver modpart at foretage en indgående gennemgang af en portefølje af transaktioner som set af dennes modpart og dermed hurtigt at identificere eventuelle misforståelser af vigtige transaktionsvilkår. Sådanne vilkår bør omfatte værdien af hver transaktion og kan også omfatte andre relevante oplysninger som f.eks. ikrafttrædelsestidspunktet, det fastsatte forfaldstidspunkt, betalings- eller afviklingstidspunkter, aftalens notionelle værdi og valutaen for transaktionen, det underliggende instrument, modparternes positioner, bankdagskonventionen og relevante faste eller variable rentesatser i OTC-derivataftalen.
(29)
I betragtning af de forskellige risikoprofiler, og for at porteføljeafstemningen kan være en forholdsmæssig risikoreduktionsteknik, bør hyppigheden af afstemningen og størrelsen af den portefølje, der skal tages i betragtning, variere, alt efter hvilke modparter der er tale om. Der bør anvendes strengere krav for både finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, der overskrider clearinggrænseværdien, mens afstemningshyppighed bør være mindre for ikke-finansielle modparter, der ikke overskrider clearinggrænseværdien, uanset hvilken kategori disses modpart tilhører, og den mindre hyppige afstemning vil også være til gavn for modparten for så vidt angår den pågældende del af dennes portefølje.
(30)
Porteføljekomprimering kan også være et effektivt værktøj til risikoreduktion alt efter omstændighederne, f.eks. størrelsen af porteføljen over for en modpart, løbetiden, formålet og standardiseringsgraden af OTC-derivataftalerne. Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, der har en portefølje af OTC-derivataftaler, der ikke er clearet af en CCP, og som overstiger den tærskel, der er fastsat i denne forordning, bør have procedurer til at analysere muligheden for at anvende porteføljekomprimering, der gør det muligt for dem at reducere deres modpartskreditrisiko.
(31)
Formålet med tvistbilæggelse er at reducere risici i forbindelse med aftaler, der ikke cleares centralt. Når modparter indgår OTC-derivataftaler med hinanden, bør de have aftalt rammer for bilæggelse af tvister, der måtte opstå i tilknytning hertil. I disse rammer bør indgå bilæggelsesordninger som f.eks. tredjepartsmægling eller ordninger for indhentning af prisinformation på markedet. Hensigten med rammerne er at forhindre, at uløste tvister eskalerer og udsætter modparter for yderligere risici. Tvister bør identificeres og håndteres, og de bør offentliggøres på en egnet måde.
(32)
For at kunne fastlægge, under hvilke markedsvilkår marking-to-market-princippet ikke kan anvendes, er det nødvendigt at udpege inaktive markeder. Et marked kan være inaktivt af flere forskellige grunde, herunder hvis der ikke jævnligt finder markedstransaktioner sted på armslængdevilkår, idet på armslængdevilkår bør forstås som i regnskabsmæssig sammenhæng.
(33)
Denne forordning finder anvendelse på finansielle modparter og ikke-finansielle modparter over clearinggrænseværdien, og der er taget hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (4), som også indeholder krav, der skal opfyldes, når marking-to-model-princippet anvendes.
(34)
Udformningen af den model, der anvendes ved marking-to-model, kan udvikles internt eller eksternt, men for at sikre en tilstrækkelig grad af ansvarlighed tillægges ansvaret for at godkende modellen bestyrelsen eller et udvalg under en sådan bestyrelse.
(35)
Hvis modparter kan anvende undtagelsen for koncerninterne transaktioner efter en underretning herom til de kompetente myndigheder, men uden at afvente udløbet af disse kompetente myndigheders indsigelsesfrist, er det vigtigt at sikre, at de kompetente myndigheder får rettidige, hensigtsmæssige og tilstrækkelige oplysninger til at kunne vurdere, om de skal fremsætte indvendinger mod anvendelsen af undtagelsen.
(36)
Den forventede størrelse, mængde og hyppighed af koncerninterne OTC-derivataftaler kan fastslås på grundlag af modparternes tidligere koncerninterne transaktioner samt den påtænkte model og den fremtidige, forventede aktivitet.
(37)
Hvis modparter anvender en undtagelse for koncerninterne transaktioner, bør de offentliggøre oplysninger herom for at sikre gennemsigtighed over for markedsdeltagere og potentielle kreditorer. Dette er særlig vigtigt for modparters potentielle kreditorer, når de skal bedømme risici. Formålet med offentliggørelsen er at forebygge den misforståelse, at OTC-derivataftaler cleares centralt eller er omfattet af risikoreduktionsteknikker, hvis dette ikke er tilfældet.
(38)
Tidsrammen for at opnå rettidig bekræftelse kræver en tilpasningsindsats, herunder ændringer af markedspraksis og forbedring af it-systemer. Da der kan være forskel på, hvor hurtigt der kan opnås overholdelse af bestemmelserne, afhængigt af modpartskategori og OTC-derivaternes aktivklasse, vil man ved at fastsætte forskellige datoer for anvendelsen, der tager højde for disse forskelle, opnå en bedre tidsramme for bekræftelsen for de modparter og produkter, der kan være klar hurtigere.
(39)
Standarderne for porteføljeafstemning, porteføljekomprimering og tvistbilæggelse kræver, at modparterne indfører procedurer, politikker og processer og ændrer deres dokumentation, hvilket er tidkrævende. Ikrafttrædelsen af de dertil knyttede krav bør udskydes, således at modparterne får tid til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at overholde bestemmelserne.
(40)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(41)
I overensstemmelse med artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (5) har ESMA afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra ESMA's interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i forordning (EU) nr. 1095/2010 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »indirekte kunde«: kunde til et clearingmedlems kunde
b) »indirekte clearingordning«: de aftaleforhold mellem den centrale modpart (CCP'en), clearingmedlemmet, et clearingmedlems kunde og den indirekte kunde, der giver et clearingmedlems kunde mulighed for at levere clearingtjenesteydelser til en indirekte kunde
c) »bekræftelse«: dokumentationen for, at modparterne er indforstået med alle vilkårene i en over-the-counter-derivataftale (OTC-derivataftale).
KAPITEL II
INDIREKTE CLEARINGORDNINGER
(Artikel 4, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 2
Strukturen af indirekte clearingordninger
1. Hvis et clearingmedlem er villigt til at muliggøre indirekte clearing, er det tilladt for et sådant clearingmedlems kunder at levere indirekte clearingtjenesteydelser til en eller flere af deres egne kunder, forudsat at clearingmedlemmets kunde er et godkendt kreditinstitut eller investeringsselskab eller et tilsvarende tredjelandskreditinstitut eller -investeringsselskab.
2. Aftalevilkårene for en indirekte clearingordning aftales mellem et clearingmedlems kunde og den indirekte kunde efter samråd med clearingmedlemmet om de aspekter, der kan have indflydelse på clearingmedlemmets aktiviteter. De skal omfatte aftalemæssige krav om, at kunden skal opfylde alle den indirekte kundes forpligtelser over for clearingmedlemmet. Disse krav vedrører kun transaktioner, der udspringer af den indirekte clearingordning, hvis anvendelsesområde skal fremgå klart af de indgåede aftaler.
Artikel 3
CCP'ers forpligtelser
1. CCP'er må ikke på indirekte clearingordninger anvende forretningspraksis, der hæmmer deres indgåelse på rimelige forretningsmæssige vilkår. Hvis et clearingmedlem anmoder herom, skal CCP'en føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på CCP'ens konti at skelne sine aktiver og positioner fra dem, som opbevares på vegne af kundens indirekte kunder.
2. CCP'er skal identificere, overvåge og forvalte væsentlige risici, der er forbundet med indirekte clearingordninger, og som kan påvirke CCP'ens modstandsdygtighed.
Artikel 4
Clearingmedlemmers forpligtelser
1. Clearingmedlemmer, der tilbyder at muliggøre indirekte clearingtjenesteydelser, skal gøre dette på rimelige forretningsmæssige vilkår. Uden at dette berører fortroligheden af indgåede aftaler med de enkelte kunder, skal clearingmedlemmerne offentliggøre de generelle vilkår, på hvilke de er villige til at muliggøre indirekte clearingtjenesteydelser. Disse vilkår kan omfatte operationelle minimumskrav for kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser.
2. Clearingmedlemmer skal, når de muliggør indirekte clearingordninger, gøre brug af en af følgende adskillelsesordninger efter kundens anvisninger:
a)
føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på clearingmedlemmets konti at skelne sine aktiver og positioner fra dem, som opbevares på vegne af kundens indirekte kunder
b)
føre særskilte fortegnelser og konti, der sætter hver kunde i stand til på clearingmedlemmets konti at skelne de aktiver og positioner, som opbevares på vegne af en indirekte kunde, fra dem, som opbevares på vegne af andre indirekte kunder.
3. Kravet om at adskille aktiver og positioner hos clearingmedlemmet anses for opfyldt, hvis kravene i artikel 39, stk. 9, i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt.
4. Clearingmedlemmer skal indføre effektive procedurer til at håndtere misligholdelse hos en kunde, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser. Disse procedurer skal omfatte en pålidelig ordning for overførsel af positionerne og aktiverne til en alternativ kunde eller et alternativt clearingmedlem, med forbehold af de indirekte kunders samtykke. En kunde eller et clearingmedlem er ikke forpligtet til at acceptere disse positioner, medmindre kunden eller clearingmedlemmet på forhånd har indgået aftale herom.
5. Clearingmedlemmer skal desuden sikre, at deres procedurer giver mulighed for hurtig likvidation af indirekte kunders aktiver og positioner og for, at de kan betale alle skyldige beløb til de indirekte kunder efter kundens misligholdelse.
6. Clearingmedlemmer skal identificere, overvåge og forvalte risici, der måtte opstå ved muliggørelse af indirekte clearingordninger, herunder ved hjælp af oplysninger stillet til rådighed af kunder i henhold til artikel 4, stk. 3. Clearingmedlemmer skal indføre effektive interne procedurer for at sikre, at disse oplysninger ikke anvendes til forretningsmæssige formål.
Artikel 5
Kunders forpligtelser
1. Kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, skal føre særskilte fortegnelser og konti, som sætter dem i stand til skelne mellem deres egne aktiver og positioner og sådanne, som opbevares på vegne af deres indirekte kunder. De skal tilbyde indirekte kunder et valg mellem de alternatitve adskillelsesordninger, der er omhandlet i artikel 4, stk. 2, og skal sikre, at indirekte kunder er fuldt orienteret om de risici, som hver adskillelsesordning indebærer. De oplysninger, som kunderne giver indirekte kunder, skal indbefatte oplysninger om ordninger til overførsel af positioner og konti til alternative kunder.
2. Kunder, der leverer indirekte clearingtjenesteydelser, skal anmode clearingmedlemmet om at åbne en særskilt konto hos CCP'en. Kontoen må udelukkende anvendes til at opbevare clearingmedlemmets indirekte kunders aktiver og positioner.
3. Kunder skal give clearingmedlemmet tilstrækkelige oplysninger til at identificere, overvåge og forvalte risici, der er forbundet med at muliggøre indirekte clearingordninger. I tilfælde af kunders misligholdelse skal alle oplysninger, som disse har om deres indirekte kunder, straks stilles til rådighed for clearingmedlemmet.
KAPITEL III
UNDERRETNING AF ESMA MED HENBLIK PÅ CLEARINGFORPLIGTELSEN
(Artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 6
Oplysninger, der skal være indeholdt i underretningen
1. Underretningen vedrørende clearingforpligtelsen skal indeholde følgende oplysninger:
a)
angivelse af klassen af OTC-derivataftaler
b)
angivelse af OTC-derivataftalerne inden for klassen af OTC-derivataftaler
c)
øvrige oplysninger, der skal være indeholdt i det offentlige register i henhold til artikel 8
d)
yderligere kendetegn, der er nødvendige for at skelne OTC-derivataftaler inden for klassen af OTC-derivataftaler fra OTC-derivataftaler uden for den pågældende klasse
e)
dokumentation for standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler
f)
oplysninger om klassen af OTC-derivataftalers volumen
g)
oplysninger om likviditeten for klassen af OTC-derivataftaler
h)
dokumentation for, at markedsdeltagerne har adgang til fair, pålidelige og generelt accepterede prisfastsættelsesoplysninger for aftaler i klassen af OTC-derivataftaler
i)
dokumentation for virkningen af clearingforpligtelsen på markedsdeltagernes adgang til prisfastsættelsesoplysninger.
2. Med henblik på vurdering af den eller de datoer, hvor clearingforpligtelsen får virkning, herunder en eventuel indfasning og de kategorier af modparter, der er omfattet af clearingforpligtelsen, skal underretningen vedrørende clearingforpligtelsen indeholde:
a)
oplysninger, der er relevante for vurderingen af den forventede volumen af klassen af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen
b)
dokumentation for CCP'ens evne til at håndtere den forventede volumen af klassen af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen, og til at forvalte den risiko, der er forbundet med clearingen af den relevante klasse af OTC-derivataftaler, herunder gennem clearingordninger med direkte og indirekte kunder
c)
den type og det antal modparter, som er aktive og forventes at være aktive på markedet for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, hvis den bliver omfattet af clearingforpligtelsen
d)
en oversigt over de forskellige opgaver, der skal udføres, før clearing med CCP'en kan påbegyndes, herunder en angivelse af, hvor lang tid der kræves til hver opgave
e)
oplysninger om risikostyring samt retlig og operationel kapacitet for den række af modparter, der er aktive på markedet for den relevante OTC-derivatklasse, hvis denne bliver omfattet af clearingforpligtelsen.
3. Oplysningerne om volumen og likviditet skal for klassen af OTC-derivataftaler og for hver derivataftale inden for klassen indeholde de relevante markedsoplysninger, herunder historiske data og aktuelle data samt enhver ændring, der forventes, hvis klassen af OTC-derivataftaler bliver omfattet af clearingforpligtelse, herunder:
a)
antal transaktioner
b)
volumen i alt
c)
åbne aftaler i alt
d)
ordredybden, herunder det gennemsnitlige antal ordrer og indhentninger af pristilbud
e)
spreadstørrelsen
f)
likviditetsforanstaltninger under stressede markedsforhold
g)
likviditetsforanstaltninger for gennemførelse af procedurer i tilfælde af misligholdelse.
4. Oplysningerne om standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, jf. stk. 1, litra e), skal for klassen af OTC-derivataftaler og for hver derivataftale inden for klassen omfatte oplysninger om den daglige referencepris samt antallet af dage pr. år med en referencepris, der anses for pålidelig, i løbet af de foregående 12 måneder.
KAPITEL IV
KRITERIER FOR BESTEMMELSE AF DE KLASSER AF OTC-DERIVATAFTALER, SOM ER OMFATTET AF CLEARINGFORPLIGTELSEN
(Artikel 5, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 7
Kriterier, der skal vurderes af ESMA
1. I forbindelse med standardiseringsgraden af aftalevilkår og de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) tage følgende i betragtning:
a)
hvorvidt aftalevilkårene for den relevante klasse af OTC-derivataftaler indbefatter fælles juridisk dokumentation, herunder masternettingaftaler, definitioner, standardvilkår og -bekræftelser, som fastsætter aftalespecifikationer, der sædvanligvis anvendes af modparter
b)
hvorvidt de operationelle processer for den relevante klasse af OTC-derivataftaler er omfattet af automatiseret efterhandelsbehandling og behandling af livscyklushændelser, der håndteres ensartet efter en tidsplan, som der er almindelig enighed om blandt modparter.
2. I forbindelse med volumen og likviditet for den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal ESMA tage følgende i betragtning:
a)
hvorvidt CCP'ens margener eller finansielle krav vil stå i et rimeligt forhold til den risiko, som clearingforpligtelsen har til formål at reducere
b)
stabiliteten af markedets størrelse og dybde for produktet over tid
c)
sandsynligheden for, at markedsspredningen forbliver tilstrækkelig stor i tilfælde af et clearingmedlems misligholdelse
d)
transaktionernes antal og værdi.
3. I forbindelse med adgangen til fair, pålidelige og generelt accepterede prisfastsættelsesoplysninger i den relevante klasse af OTC-derivataftaler skal ESMA tage i betragtning, om markedsdeltagerne har nem adgang til de oplysninger, der er nødvendige til nøjagtig prisfastsættelse af aftalerne inden for den relevante klasse af OTC-derivataftaler, på rimelige forretningsmæssige vilkår, og hvorvidt der fortsat vil være nem adgang til dem, hvis den relevante klasse af OTC-derivataftaler blev omfattet af clearingforpligtelsen.
KAPITEL V
OFFENTLIGT REGISTER
(Artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 8
Oplysninger, der skal indgå i ESMA's register
1. ESMA's offentlige register skal for hver klasse af OTC-derivataftaler, der er omfattet af clearingforpligtelsen, indeholde oplysninger om:
a)
OTC-derivataftalernes aktivklasse
b)
OTC-derivataftalernes type inden for klassen
c)
de underliggende aktiver for OTC-derivataftalerne inden for klassen
d)
for så vidt angår underliggende aktiver, der er finansielle instrumenter, en angivelse af, hvorvidt der ved det underliggende aktiv er tale om et enkelt finansielt instrument eller en enkelt udsteder eller et indeks eller en portefølje
e)
for andre underliggende aktiver, en angivelse af det underliggende aktivs kategori
f)
de notionelle valutaer og afviklingsvalutaerne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
g)
løbetiderne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
h)
afviklingsbetingelserne for OTC-derivataftalerne inden for klassen
i)
betalingshyppigheden for OTC-derivataftalerne inden for klassen
j)
produktidentifikatoren for den relevante klasse af OTC-derivataftaler
k)
andre kendetegn, der er nødvendige for at skelne den ene aftale i den relevante klasse af OTC-derivataftaler fra den anden.
2. I forbindelse med CCP'er, der har tilladelse eller er anerkendt med henblik på clearingforpligtelsen, skal ESMA's offentlige register for hver CCP indeholde oplysninger om:
a)
identifikationskoden, jf. artikel 3 i Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012 (6)
b)
det fulde navn
c)
etableringsland
d)
den kompetente myndighed udpeget i henhold til artikel 22 i forordning (EU) nr. 648/2012.
3. I forbindelse med de datoer, hvor clearingforpligtelsen får virkning, herunder en eventuel indfasning, skal ESMA's offentlige register indeholde oplysninger om:
a)
de kategorier af modparter, som hver indfasningsperiode finder anvendelse på
b)
andre vilkår, der kræves i henhold til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, for at indfasningsperioden finder anvendelse.
4. ESMA's offentlige register skal indeholde henvisninger til de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, og i henhold til hvilke clearingforpligtelsen er blevet indført.
5. I forbindelse med den CCP, som den kompetente myndighed har givet underretning om til ESMA, skal det offentlige register som minimum indeholde oplysninger om:
a)
CCP'ens identitet
b)
aktivklassen for de OTC-derivataftaler, der gives underretning om
c)
typen af OTC-derivataftaler
d)
underretningsdatoen
e)
den underrettende kompetente myndigheds identitet.
KAPITEL VI
FRAGMENTERING AF LIKVIDITETEN
(Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 648/2012)
Artikel 9
Præcisering af begrebet fragmentering af likviditeten
1. Fragmentering af likviditeten anses for at finde sted, hvis deltagerne i en handelsplads ikke er i stand til at indgå en transaktion med en eller flere deltagere i den pågældende handelsplads, fordi der ikke er clearingordninger, som alle deltagere har adgang til.
2. En CCP's adgang til en handelsplads, som allerede betjenes af en anden CCP, anses ikke for at indebære likviditetsfragmentering inden for handelspladsen, hvis alle deltagerne i handelspladsen, uden at der er behov for at pålægge clearingmedlemmerne af den allerede betjenende CCP et krav om at blive medlemmer af den anmodende CCP, kan cleare, direkte eller indirekte, gennem:
a)
enten mindst én fælles CCP
b)
eller clearingordninger etableret af CCP'erne.
3. Ordningerne til opfyldelse af de i stk. 2, litra a) eller b), nævnte betingelser skal etableres, før den anmodende CCP påbegynder levering af clearingtjenesteydelser til den relevante handelsplads.
4. Adgang til en fælles CCP som omhandlet i stk. 2, litra a), kan etableres gennem to eller flere clearingmedlemmer eller to eller flere kunder eller gennem indirekte clearingordninger.
5. Clearingordninger som omhandlet i stk. 2, litra b), kan omfatte ordninger vedrørende overførsel af transaktioner, der gennemføres af sådanne markedsdeltagere, til clearingmedlemmer af andre CCP'er. Selv om en CCP's adgang til en handelsplads ikke bør kræve interoperabilitet, kan en interoperabilitetsordning, der er indgået af de relevante CCP'er og godkendt af de relevante kompetente myndigheder, anvendes til at opfylde kravet om adgang til fælles clearingordninger.
KAPITEL VII
IKKE-FINANSIELLE MODPARTER
Artikel 10
(Artikel 10, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Kriterier til bestemmelse af, hvilke OTC-derivataftaler der objektivt reducerer risici
1. En OTC-derivataftale skal objektivt kunne måles til at reducere risici direkte tilknyttet den ikke-finansielle modparts eller den pågældende koncerns forretningsmæssige aktiviteter eller likviditetsfinansiering, hvis den i sig selv eller i kombination med andre derivataftaler og direkte eller gennem nært forbundne instrumenter opfylder et af følgende kriterier:
a)
den dækker risici, der skyldes den potentielle ændring i værdien af aktiver, tjenester, input, produkter, råvarer eller forpligtelser, som den ikke-finansielle modpart eller dennes koncern ejer, fremstiller, producerer, behandler, yder, indkøber, markedsfører, lejer, sælger eller påtager sig eller med rimelighed forventer at eje, fremstille, producere, behandle, yde, indkøbe, markedsføre, leje, sælge eller påtage sig som led i det normale forretningsforløb
b)
den dækker risici i forbindelse med den potentielle direkte virkning af udsving i rentesatser, inflationsrater, valutakurser eller kreditrisiko på værdien af de i litra a) omhandlede aktiver, tjenester, input, produkter, råvarer eller forpligtelser
c)
den udgør en risikoafdækningsaftale i henhold til International Financial Reporting Standards (IFRS), der er vedtaget i medfør af artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (7).
Artikel 11
(Artikel 10, stk. 4, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Clearinggrænseværdier
Tærsklerne for clearinggrænseværdierne med henblik på clearingforpligtelsen er:
a)
1 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-kreditderivataftaler
b)
1 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-aktiederivataftaler
c)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-rentederivataftaler
d)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-valutaderivataftaler
e)
3 mia. EUR i notionel bruttoværdi for OTC-råvarederivataftaler og andre OTC-derivataftaler, der ikke falder ind under litra a)-d).
KAPITEL VIII
RISIKOREDUKTIONSTEKNIKKER FOR OTC-DERIVATAFTALER, DER IKKE CLEARES GENNEM EN CCP
Artikel 12
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Rettidig bekræftelse
1. OTC-derivataftaler, der indgås mellem finansielle modparter eller ikke-finansielle modparter som omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, og som ikke cleares af en CCP, skal, om muligt ad elektronisk vej, bekræftes hurtigst muligt og senest:
a)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås senest den 28. februar 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
b)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 28. februar 2014: inden slutningen af bankdagen efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
c)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den tredje bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
d)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
e)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af bankdagen efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen.
2. OTC-derivataftaler, der indgås med en ikke-finansiel modpart, som omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, skal, om muligt ad elektronisk vej, bekræftes hurtigst muligt og senest:
a)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den femte bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
b)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den tredje bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
c)
for credit default swaps og renteswaps, der indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af OTC-derivataftalen
d)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås senest den 31. august 2013: inden slutningen af den syvende bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
e)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2013 og senest den 31. august 2014: inden slutningen af den fjerde bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen
f)
for aktieswaps, valutaswaps, råvareswaps og alle andre derivater, der ikke er omfattet af litra a), og som indgås efter den 31. august 2014: inden slutningen af den anden bankdag efter datoen for gennemførelsen af derivataftalen.
3. Hvis en transaktion som omhandlet i stk. 1 eller 2 indgås efter kl. 16.00 lokal tid eller med en modpart, der befinder sig i en anden tidszone, der ikke giver mulighed for bekræftelse inden den fastsatte frist, skal bekræftelsen ske så hurtigt som muligt og senest en bankdag efter den i stk. 1 eller 2 fastsatte frist, alt efter det enkelte tilfælde.
4. Finansielle modparter skal råde over den nødvendige procedure til på månedlig basis til den kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 48 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (8), at indberette antallet af ubekræftede OTC-derivattransaktioner som omhandlet i stk. 1 og 2, der har været udestående i over fem bankdage.
Artikel 13
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Porteføljeafstemning
1. Finansielle og ikke-finansielle modparter i en OTC-derivataftale skal med hver af deres modparter skriftligt eller ad hermed ligestillet elektronisk vej indgå aftale om ordningerne vedrørende porteføljeafstemning. En sådan aftale skal indgås, før OTC-derivataftalen indgås.
2. Porteføljeafstemning foretages af modparterne i OTC-derivataftalerne indbyrdes eller af en kvalificeret tredjepart, der har fået bemyndigelse hertil af en modpart. Porteføljeafstemningen skal omfatte de væsentlige handelsvilkår, der kendetegner hver enkelt OTC-derivataftale, og skal omfatte mindst værdiansættelsen af hver aftale i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012.
3. For tidligt at identificere eventuelle uoverensstemmelser vedrørende et væsentligt vilkår i OTC-derivataftalen, herunder dens værdiansættelse, skal der foretages porteføljeafstemning:
a)
for finansielle modparter eller ikke-finansielle modparter, jf. artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012:
i)
hver bankdag, hvis der udestår 500 OTC-derivataftaler eller derover mellem modparterne
ii)
en gang om ugen hvis der udestår mellem 51 og 499 OTC-derivataftaler mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i ugens løb
iii)
en gang i kvartalet, hvis der udestår 50 OTC-derivataftaler eller derunder mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i kvartalets løb.
b)
for ikke-finansielle modparter, der ikke er omhandlet i artikel 10 i forordning (EU) nr. 648/2012:
i)
en gang i kvartalet, hvis der udestår over 100 OTC-derivataftaler mellem modparterne på et hvilket som helst tidspunkt i kvartalets løb
ii)
en gang om året, hvis der udestår 100 OTC-derivataftaler eller derunder mellem modparterne.
Artikel 14
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Porteføljekomprimering
Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter, som med en modpart har 500 udestående OTC-derivataftaler eller derover, som ikke er clearet centralt, skal have procedurer til regelmæssigt og mindst to gange om året at analysere muligheden for at foretage en porteføljekomprimering for at reducere deres modpartskreditrisiko og til at foretage en sådan porteføljekomprimering.
Finansielle modparter og ikke-finansielle modparter skal sikre, at de over for den relevante kompetente myndighed kan fremsætte en rimelig og gyldig forklaring på, at de har konkluderet, at det ikke er hensigtsmæssigt med en porteføljekomprimering.
Article 15
(Artikel 11, stk. 14, litra a), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bilæggelse af tvister
1. Når finansielle modparter og ikke-finansielle modparter indgår OTC-derivataftaler med hinanden, skal de have opnået enighed om detaljerede procedurer og processer vedrørende:
a)
identificering, registrering og overvågning af tvister i relation til anerkendelse eller værdiansættelse af aftalen og til udveksling af sikkerhedsstillelse mellem modparterne. Disse procedurer skal som minimum registrere, hvor længe tvisten har været udestående, modparten og det beløb, som tvisten vedrører
b)
bilæggelse af tvister inden for en rimelig tidsfrist med en særlig procedure for tvister, der ikke er løst inden for fem bankdage.
2. Finansielle modparter skal til den kompetente myndighed, der er udpeget i henhold til artikel 48 i direktiv 2004/39/EF, indberette alle tvister mellem modparter i forbindelse med en OTC-derivataftale, dens værdiansættelse eller udvekslingen af sikkerhedsstillelse til et beløb, respektive en værdi, af over 15 mio. EUR, der har været udestående i mindst 15 bankdage.
Artikel 16
(Artikel 11, stk. 14, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Markedsvilkår, der forhindrer anvendelse af marking-to-market-princippet
1. Markedsvilkår, der forhindrer anvendelse af marking-to-market-princippet på en OTC-derivataftale, skal anses for at gøre sig gældende i følgende situationer:
a)
hvis markedet er inaktivt
b)
hvis spektret af rimelige og fair værdiansættelsesestimater er bredt og sandsynligheden af de forskellige estimater ikke kan bedømmes på et rimeligt grundlag.
2. Et marked for en OTC-derivataftale anses for at være inaktivt, hvis der ikke umiddelbart og regelmæssigt stilles priser, og hvis de tilgængelige priser ikke repræsenterer faktiske og regelmæssigt forekommende markedstransaktioner på armslængdevilkår.
Artikel 17
(Artikel 11, stk. 14, litra b), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Kriterier for anvendelse af marking-to-model-princippet
Finansielle og ikke-finansielle modparter skal for at kunne anvende marking-to-model-princippet have en model, der:
a)
indbefatter alle faktorer, som modparter ville tage hensyn til ved prisstillelse, herunder anvendelse i videst muligt omfang af marking-to-market-oplysninger
b)
er i overensstemmelse med anerkendte økonomiske metodologier for prisfastsættelse af finansielle instrumenter
c)
er afstemt og testet for sin validitet under anvendelse af priser fra observerbare aktuelle markedstransaktioner i samme finansielle instrument eller ud fra observerbare markedsdata
d)
er valideret og bliver overvåget uafhængigt af en anden afdeling end den afdeling, der påtager sig risikoen
e)
dokumenteres og godkendes behørigt af bestyrelsen, nærmere bestemt så hyppigt som nødvendigt i forbindelse med væsentlige ændringer og mindst en gang om året. Denne godkendelse kan uddelegeres til et udvalg.
Artikel 18
(Artikel 11, stk. 14, litra c), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bestemmelser om underretningen af den kompetente myndighed om koncerninterne transaktioner
1. Ansøgningen til eller underretningen af den kompetente myndighed vedrørende koncerninterne transaktioner skal være skriftlig og indeholde oplysninger om:
a)
de retlige modparter i transaktionerne, herunder deres identifikationskode, jf. artikel 3 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012
b)
de selskabsmæssige relationer mellem modparterne
c)
de underliggende aftalemæssige relationer mellem parterne
d)
kategorien af koncernintern transaktion, jf. artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 2, litra a)-d), i forordning (EU) nr. 648/2012
e)
de transaktioner, for hvilke modparten ønsker en undtagelse, herunder:
i)
OTC-derivataftalernes aktivklasse
ii)
typen af OTC-derivataftaler
iii)
typen af underliggende aktiver
iv)
de notionelle valutaer og afviklingsvalutaerne
v)
de forskellige løbetider i aftalen
vi)
afviklingstypen
vii)
forventet størrelse, volumen og hyppighed af OTC-derivataftaler pr. år.
2. Som led i ansøgningen til eller underretningen af den relevante kompetente myndighed skal modparter også indgive supplerende oplysninger til dokumentation af, at betingelserne i artikel 11, stk. 6-10, i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt. Dokumentationen til støtte herfor skal omfatte kopier af dokumenterede risikostyringsprocedurer, oplysninger om transaktionshistorik og kopier af de relevante aftaler mellem parterne; den kompetente myndighed kan derudover anmode om en juridisk udtalelse.
Artikel 19
(Artikel 11, stk. 14, litra d), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Bestemmelser om underretningen af ESMA om koncerninterne transaktioner
1. Den kompetente myndighed skal skriftligt give ESMA nærmere underretning om den koncerninterne transaktion:
a)
inden en måned efter modtagelsen af underretningen, hvis der er tale om en underretning i henhold til artikel 11, stk. 7, eller artikel 11, stk. 9, i forordning (EU) nr. 648/2012
b)
inden en måned fra det tidspunkt, hvor afgørelsen fremsendes til modparten, hvis der er tale om en afgørelse truffet af den kompetente myndighed i henhold til artikel 11, stk. 6, 8 eller 10, i forordning (EU) nr. 648/2012.
2. Underretningen til ESMA skal indeholde:
a)
de i artikel 18 anførte oplysninger
b)
oplysning om, hvorvidt der er tale om en positiv eller negativ afgørelse
c)
hvis afgørelsen er positiv:
i)
et resumé af begrundelsen for, at betingelserne i artikel 11, stk. 6, 7, 8, 9 eller 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, alt efter det enkelte tilfælde, anses for opfyldt
ii)
oplysning om, hvorvidt undtagelsen er en fuldstændig undtagelse eller en delvis undtagelse, hvis der er tale om en underretning i tilknytning til artikel 11, stk. 6, 8 eller 10, i forordning (EU) nr. 648/2012
d)
hvis afgørelsen er negativ:
i)
en redegørelse for, hvilke af betingelserne i artikel 11, stk. 6, 7, 8, 9 eller 10 i forordning (EU) nr. 648/2012, alt efter det enkelte tilfælde, der ikke er opfyldt
ii)
et resumé af begrundelsen for, at disse betingelser ikke anses for opfyldt.
Artikel 20
(Artikel 11, stk. 14, litra d), i forordning (EU) nr. 648/2012)
Offentliggørelse af oplysninger om undtagelser for koncerninterne transaktioner
De oplysninger, der skal offentliggøres om undtagelser for koncerninterne transaktioner, skal omfatte:
a)
de retlige modparter i transaktionerne, herunder deres identifikationskode, jf. artikel 3 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1247/2012
b)
de selskabsmæssige relationer mellem modparterne
c)
hvorvidt der er tale om en fuldstændig eller delvis undtagelse
d)
det notionelle samlede beløb for de OTC-derivataftaler, for hvilke undtagelsen vedrørende koncerninterne transaktioner gælder.
Artikel 21
Ikrafttrædelse og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 13, 14 og 15 finder anvendelse fra seks måneder efter denne forordnings ikrafttrædelse.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 149/2013,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2012,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä epäsuoria määritysmenettelyjä, määritysvelvollisuutta, julkista rekisteriä, markkinapaikkaan pääsyä, finanssialan ulkopuolisia vastapuolia ja sellaisiin OTC-johdannaissopimuksiin sovellettavia riskienpienentämistekniikoita, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, koskevien teknisten sääntelystandardien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan, 5 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan, 8 artiklan 5 kohdan, 10 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 14 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Olisi luotava sääntökokonaisuus, jota sovelletaan määritysvelvollisuuteen, sen soveltamiseen, mahdollisiin vapautuksiin ja riskienpienentämistekniikoihin, jotka on otettava käyttöön, kun keskusvastapuolimääritystä ei voida suorittaa. Jotta varmistettaisiin, että tällaiset säännökset, joiden pitäisi tulla voimaan samaan aikaan, ovat yhdenmukaisia ja jotta sidosryhmien ja erityisesti kyseisien velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvien sidosryhmien olisi helpompi saada näistä säännöksistä kattava käsitys ja jotta säännökset olisivat tehokkaasti sidosryhmien saatavilla, on suotavaa, että useimmat asetuksen (EU) N:o 648/2012 II osastossa edellytetyt tekniset sääntelystandardit sisällytetään yhteen asetukseen.
(2)
OTC-johdannaisten (over the counter derivatives) markkinoiden globaalin luonteen vuoksi tässä asetuksessa olisi otettava huomioon OTC-johdannaismarkkinoilla tehtäviä uudistuksia ja pakollista määritystä koskevat kansainvälisesti hyväksytyt suuntaviivat ja suositukset sekä muilla lainkäyttöalueilla laaditut mainittuihin kysymyksiin liittyvät säännöt. Erityisesti määritysvelvollisuuden täsmentämiseen käytettävässä kehyksessä otetaan huomioon kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön julkaisemat pakollista määritystä koskevat vaatimukset. Tällä tavoin tuetaan mahdollisuuksien mukaan lähentymistä muilla lainkäyttöalueilla noudatettavaan lähestymistapaan.
(3)
Jotta voidaan yksilöidä selkeästi rajallinen määrä asetuksesta (EU) N:o 648/2012 johtuvia käsitteitä ja vahvistaa tarvittavat tekniset termit tämän teknisen standardin laatimiseksi, olisi määriteltävä joitakin termejä.
(4)
Epäsuora määritysmenettely ei saisi altistaa keskusvastapuolta, määritysosapuolta, asiakasta tai epäsuoraa asiakasta ylimääräiselle vastapuoliriskille, ja epäsuoran asiakkaan omaisuuserillä ja positioilla olisi oltava asianmukainen suojataso. Sen vuoksi on olennaista, että kaikentyyppiset epäsuorat määritysmenettelyt täyttävät niiden turvallisuuden takaavat vähimmäisehdot. Tätä tarkoitusta varten epäsuorien määritysmenettelyjen osapuolille on asetettava erityisiä velvollisuuksia. Tällaiset menettelyt ulottuvat epäsuorien asiakkaiden ja määritysosapuolen asiakkaan, joka tarjoaa epäsuoria määrityspalveluja, välistä sopimussuhdetta laajemmalle.
(5)
Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 edellytetään keskusvastapuolen olevan selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/26/EY (3) nojalla nimetty järjestelmä. Tämä merkitsee, että keskusvastapuolten määritysosapuolten olisi oltava mainitussa direktiivissä tarkoitettuja osallistujia. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että epäsuoria määrityspalveluja tarjoavat asiakkaat ovat luottolaitoksia, sijoituspalveluyrityksiä taikka vastaavia kolmannen maan luottolaitoksia tai sijoituspalveluyrityksiä, jotta epäsuorille asiakkaille voidaan varmistaa vastaava suojataso kuin asiakkaille asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla.
(6)
Epäsuorat määritysmenettelyt olisi luotava siten, että voidaan varmistaa, että epäsuorat asiakkaat voivat saada vastaavan suojatason kuin suorat asiakkaat maksukyvyttömyystilanteessa. Epäsuoran määritysmenettelyn mahdollistavan määritysosapuolen maksukyvyttömyyden seurauksena epäsuorat asiakkaat olisi sisällytettävä asiakkaiden positioiden siirtoon vaihtoehtoiselle määritysosapuolelle asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 ja 48 artiklalla vahvistettujen siirrettävyysvaatimusten mukaisesti. Epäsuorissa määritysmenettelyissä olisi myös oltava asianmukaiset suojatoimet asiakkaan maksukyvyttömyyden varalta, ja niiden olisi mahdollistettava epäsuorien asiakkaiden positioiden siirtäminen vaihtoehtoiselle määrityspalvelujen tarjoajalle.
(7)
Koska epäsuorat määritysmenettelyt voivat aiheuttaa erityisriskejä, kaikkien epäsuoran määritysmenettelyn osapuolten, mukaan lukien määritysosapuolet ja keskusvastapuolet, olisi tunnistettava, valvottava ja hallittava menettelystä mahdollisesti johtuvia olennaisia riskejä säännöllisesti. Asianmukainen tietojenvaihto epäsuoria määrityspalveluja tarjoavien asiakkaiden ja kyseiset palvelut mahdollistavien määritysosapuolten välillä on tässä yhteydessä erityisen tärkeää. Määritysosapuolten olisi käytettävä asiakkaiden antamia tietoja vain riskienhallintatarkoituksiin ja estettävä kaupallisesti arkaluonteisten tietojen väärinkäyttö käyttämällä muun muassa rahoituslaitoksen eri osastojen välisiä konkreettisia esteitä eturistiriitojen välttämiseksi.
(8)
Antaessaan keskusvastapuolelle toimiluvan jonkin OTC-johdannaislajin määritykseen toimivaltaisen viranomaisen edellytetään ilmoittavan siitä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jäljempänä ’EAMV’. Tällaisessa ilmoituksessa olisi oltava yksityiskohtaiset tiedot, jotka EAMV tarvitsee suorittaakseen arviointiprosessinsa, mukaan lukien tiedot asianomaisen OTC-johdannaislajin likviditeetistä ja määrästä. Vaikka toimivaltainen viranomainen toimittaa tiedot EAMV:lle, toimilupaa pyytäneen keskusvastapuolen olisi aluksi annettava vaaditut tiedot toimivaltaisille viranomaisille, jotka voivat sen jälkeen täydentää niitä.
(9)
Vaikka kaikkia tietoja, jotka toimivaltaisen viranomaisen on sisällytettävä EAMV:lle annettavaan ilmoitukseen määritysvelvollisuuden osalta, ei välttämättä aina ole saatavilla varsinkaan uusista tuotteista, viranomaisten olisi toimitettava saatavilla olevat arviot, joista käy myös selkeästi ilmi käytetyt oletukset. Ilmoituksessa olisi myös oltava vastapuolia koskevia tietoja, kuten vastapuolten tyyppi ja lukumäärä, toimet, jotka vaaditaan määrityksen aloittamiseksi keskusvastapuolen kanssa, vastapuolen oikeuskelpoisuus ja toimintakyky tai riskienhallintakehys, jotta EAMV voi arvioida aktiivisten vastapuolten kykyä noudattaa määritysvelvollisuutta siten, etteivät ne aiheuta markkinahäiriöitä.
(10)
Toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksessa EAMV:lle olisi oltava tietoja standardoinnin asteesta, likviditeetistä ja hintatietojen saatavuudesta, jotta EAMV voi arvioida, olisiko jonkin OTC-johdannaislajin kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. Asianomaisen OTC-johdannaislajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardointiin liittyvät perusteet ovat osoitus OTC-johdannaislajin taloudellisten ehtojen standardoinnista, sillä sopimusehdot ja toimintaprosessit voidaan standardoida vain silloin, kun taloudelliset ehdot on standardoitu. Näkökohdat, joiden mukaan EAMV arvioi likviditeettiin ja hintatietojen saatavuuteen liittyvät perusteet, eroavat niistä, joiden mukaan toimivaltainen viranomainen arvioi keskusvastapuolen sen toimiluvan myöntämisen yhteydessä. Likviditeettiä arvioidaan tässä yhteydessä laajemmasta näkökulmasta, ja se poikkeaa likviditeetistä, joka seuraisi määritysvelvollisuuden soveltamisesta. Varsinkaan se, että sopimus on riittävän likvidi, jotta yksi keskusvastapuoli voi määrittää sen, ei välttämättä tarkoita sitä, että sen olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. EAMV:n arvioinnin ei pitäisi toistaa toimivaltaisen viranomaisen jo laatimaa selvitystä eikä olla päällekkäinen sen kanssa.
(11)
Tietojen, jotka toimivaltainen viranomainen antaa määritysvelvollisuuden osalta, olisi annettava EAMV:lle valmiudet arvioida hintatietojen saatavuutta. Tässä suhteessa se, että keskusvastapuolella on mahdollisuus tutustua hintatietoihin jonakin ajankohtana, ei merkitse sitä, että markkinatoimijat voivat saada niitä tulevaisuudessa. Tämän vuoksi se, että keskusvastapuolella on pääsy hintatietoihin, jotka ovat tarpeen tiettyyn OTC-johdannaislajiin sisältyvien johdannaissopimusten määritykseen liittyvien riskien hallitsemiseksi, ei merkitse automaattisesti sitä, että kyseisen OTC-johdannaislajin olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin.
(12)
Määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvien OTC-johdannaissopimuslajien rekisterissä saatavilla olevien tietojen yksityiskohtaisuus riippuu siitä, kuinka merkityksellisiä kyseiset tiedot ovat kunkin OTC-johdannaissopimuslajin yksilöinnin kannalta. Tämän vuoksi eri OTC-johdannaissopimuslajien välillä voi olla eroja siinä, kuinka yksityiskohtaisia tietoja rekisterissä on.
(13)
Useamman keskusvastapuolen pääsy markkinapaikkaan voisi laajentaa osallistujien pääsyä kyseiseen markkinapaikkaan ja parantaa siten yleistä likviditeettiä. Tällaisissa olosuhteissa on kuitenkin tarpeen tarkentaa käsite ”likviditeetin pirstoutuminen” markkinapaikassa siltä osin kuin se voi uhata pyynnön kohteena olevan rahoitusvälinelajin markkinoiden moitteetonta ja asianmukaista toimintaa.
(14)
Sen markkinapaikan toimivaltaisen viranomaisen laatiman arvioinnin, johon keskusvastapuoli on pyytänyt pääsyä, ja kyseisen keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen laatiman arvioinnin olisi perustuttava mekanismeihin, joita on käytettävissä likviditeetin pirstoutumisen estämiseksi tietyssä markkinapaikassa.
(15)
Likviditeetin pirstoutumisen estämiseksi kaikkien toimijoiden tietyssä markkinapaikassa olisi kyettävä määrittämään kaikki keskinäiset transaktionsa. Olisi kuitenkin kohtuutonta vaatia, että kaikista olemassa olevan keskusvastapuolen määritysosapuolista olisi tultava myös kaikkien tällaista markkinapaikkaa palvelevien uusien keskusvastapuolten määritysosapuolia. Jos on olemassa yhteisöjä, jotka ovat molempien keskusvastapuolen määritysosapuolia, ne voivat helpottaa sellaisten transaktioiden siirtoa ja määritystä, jotka markkinatoimijat ovat toteuttaneet erikseen näiden kahden keskusvastapuolen avustuksella, likviditeetin pirstoutumisriskin hillitsemiseksi. On kuitenkin tärkeää, että keskusvastapuolen esittämä pyyntö, joka koskee pääsyä markkinapaikkaan, ei pirsto likviditeettiä tavalla, joka kasvattaisi riskejä, joille olemassa oleva keskusvastapuoli on alttiina.
(16)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti keskusvastapuolen esittämä pyyntö pääsystä markkinapaikkaan ei saisi edellyttää yhteentoimivuutta, ja sen vuoksi tässä asetuksessa ei pitäisi säätää yhteentoimivuudesta ainoana ratkaisuna likvidideetin pirstoutumiseen. Tämä asetus ei kuitenkaan saisi estää keskusvastapuolia osallistumasta tällaiseen järjestelyyn vapaaehtoisuuden pohjalta, jos edellytykset sen käyttöönotolle täyttyvät.
(17)
Määrittääkseen, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla riskejä, jotka liittyvät liike- tai rahoitustoimintaan suoraan, finanssialan ulkopuolisten vastapuolten olisi sovellettava jotakin tässä asetuksessa säädetyistä perusteista, mukaan lukien kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja, jäljempänä ’IFRS-standardit’, koskeviin sääntöihin perustuva tilinpäätöksen määritelmä. Vastapuolet voivat käyttää tilinpäätöksen määritelmää, vaikka ne eivät soveltaisi IFRS-standardeja koskevia sääntöjä. Kun kyseessä ovat finanssialan ulkopuoliset vastapuolet, jotka kenties käyttävät paikallisia tilinpäätössääntöjä, arvioidaan, että valtaosaan sopimuksista, jotka luokitellaan kyseisten paikallisten tilinpäätössääntöjen mukaan suojautumiseksi, voitaisiin soveltaa tässä asetuksessa vahvistettua yleistä määritelmää sopimuksista, jotka vähentävät liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan suoraan liittyviä riskejä.
(18)
Joissakin olosuhteissa ei välttämättä ole mahdollista suojautua riskiltä käyttämällä johdannaissopimusta, joka liittyy suoraan kyseiseen riskiin ja joka on sopimus, jolla on täsmälleen sama kohde-etuus ja toimituspäivä kuin katettavalla riskillä. Tällaisessa tapauksessa finanssialan ulkopuolinen vastapuoli voi käyttää riskinsä kattamiseksi muuta rahoitusvälinettä suojaavaa läheisesti korreloivaa välinettä (proxy hedging), esimerkiksi välinettä, jolla on erilainen mutta taloudellisen käyttäytymisen kannalta hyvin samankaltainen kohde-etuus. Lisäksi tietyt finanssialan ulkopuolisten vastapuolten ryhmät, jotka tekevät OTC-johdannaissopimuksia yksittäisen yhteisön välityksellä suojautuakseen riskiltään suhteessa ryhmän kokonaisriskeihin, saattavat käyttää makro- tai portfoliosuojausta (macro or portfolio hedging). Tällaisissa makro- tai portfoliosuojauksen tai muuta rahoitusvälinettä suojaavan välineen käyttöön perustuvissa OTC-johdannaissopimuksissa saattaa olla kyse tässä asetuksessa tarkoitetusta suojautumisesta, ja niitä olisi tarkasteltava niiden perusteiden mukaan, joiden mukaan määritetään, vähentävätkö OTC-johdannaissopimukset objektiivisesti riskejä.
(19)
Riski voi kehittyä ajan mittaan, ja jotta voidaan mukautua riskin kehittymiseen, OTC-johdannaissopimukset, jotka tehtiin alun perin liike- tai rahoitustoimintaan liittyvien riskien vähentämiseksi, saatetaan joutua kompensoimaan täydentävien OTC-johdannaissopimusten käytöllä. Tämän seurauksena riskiltä voidaan suojautua OTC-johdannaissopimusten yhdistelmällä, mukaan lukien korvaavat OTC-johdannaissopimukset, joilla suljetaan pois OTC-johdannaissopimukset, jotka eivät enää liity liike- tai rahoitustoimintaan liittyvään riskiin.
(20)
Niiden riskien kirjo, joita liittyy liike- ja rahoitustoimintaan suoraan, on erittäin laaja ja vaihtelee eri talousaloittain. Liiketoimintaan liittyvät riskit ovat tyypillisesti yhteydessä yrityksen tuotantopanoksiin sekä tuotteisiin ja palveluihin, joita se myy tai tarjoaa. Rahoitustoiminta liittyy tyypillisesti yhteisön lyhyt- ja pitkäaikaisten varojen, mukaan lukien sen velat, hoitoon ja tapoihin, joilla se sijoittaa rahoitusvarat, jotka se tuottaa tai joita se pitää hallussa, mukaan lukien kassanhallinta. Yleisesti esiintyvät riskit, kuten valuuttakurssiriski, hyödykkeiden hintariski tai inflaatioriski tai luottoriski, voivat vaikuttaa rahoitus- ja liiketoimintaan. Analysoitaessa riskejä, jotka liittyvät liike- tai rahoitustoimintaan suoraan, kyseiset riskit olisi määriteltävä johdonmukaisesti ja siten, että määritelmä kattaa molemmat toiminnot, koska OTC-johdannaissopimukset tehdään tietyltä riskiltä suojautumista varten. Lisäksi näiden kahden käsitteen erottamisella toisistaan voisi olla tahattomia seurauksia, koska tietyltä riskiltä suojauduttaisiin joko rahoitus- tai liiketoiminnan yhteydessä riippuen alasta, jolla finanssialan ulkopuoliset vastapuolet toimivat.
(21)
Vaikka määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava huomioon se, kuinka merkityksellisiä asianomaiset riskit ovat järjestelmän kannalta, on tärkeää huolehtia siitä, että riskejä vähentävät OTC-johdannaiset jätetään määrityskynnysarvojen laskennan ulkopuolelle ja että määrityskynnysarvot mahdollistavat poikkeuksen myöntämisen määritysvelvollisuusperiaatteesta niille OTC-johdannaissopimuksille, jotka voidaan katsoa sopimuksiksi, joita ei ole tehty suojautumistarkoituksissa. Määrityskynnysarvoja olisi tarkemmin ottaen tarkasteltava säännöllisin väliajoin uudelleen, ja ne olisi määriteltävä OTC-johdannaissopimuslajeittain. Määrityskynnysarvoja varten täsmennetyt OTC-johdannaislajit saattavat poiketa määritysvelvollisuutta varten täsmennetyistä OTC-johdannaislajeista. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon tarve määritellä yhtenäinen indikaattori, joka osoittaa kunkin vastapuolen yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden merkityksen järjestelmän kannalta OTC-johdannaisten omaisuusluokittain. Lisäksi finanssialan ulkopuolisten vastapuolten käyttämien määrityskynnysarvojen täytäntöönpanon olisi oltava yksinkertaista.
(22)
Määrityskynnysarvojen täsmentämisessä olisi asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti otettava huomioon kunkin vastapuolen yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden merkitys järjestelmän kannalta OTC-johdannaislajeittain. Olisi kuitenkin otettava huomioon se, että nämä nettomääräiset positiot ja vastuut poikkeavat vastapuolten ja omaisuusluokkien nettomääräisestä vastuusta. Lisäksi asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla nämä nettomääräiset positiot olisi laskettava yhteen määrityskynnysarvojen vahvistamisessa huomioon otettavien tietojen määrittämiseksi. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava huomioon yhteenlaskun tuloksena saatu nettomääräisten positioiden kokonaisbruttomäärä. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi käytettävä viitearvona yhteenlaskun tuloksena saatua bruttonimellisarvoa.
(23)
Lisäksi finanssialan ulkopuolisten vastapuolten OTC-johdannaistoiminnan rakenne johtaa yleensä matalaan nettoutusasteeseen, koska OTC-johdannaissopimukset tehdään samaan suuntaan. Tämän seurauksena kunkin vastapuolen ja OTC-johdannaislajin yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden välinen erotus olisi hyvin lähellä sopimusten bruttoarvoa. Yksinkertaisuustavoitteen saavuttamiseksi OTC-johdannaissopimusten bruttoarvoa olisi tämän vuoksi käytettävä käypänä korvaavana mittapuuna määrityskynnysarvon vahvistamisessa.
(24)
Koska finanssialan ulkopuolisten vastapuolten, jotka eivät ylitä määrityskynnysarvoa, ei edellytetä arvostavan OTC-johdannaissopimuksiaan markkina-arvoon, tämän mittapuun käyttö määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi kohtuutonta, sillä se aiheuttaisi finanssialan ulkopuolisille vastapuolille huomattavaa ja kohteena olevan riskin kannalta epäsuhtaista rasitusta. OTC-johdannaissopimusten nimellisarvon käyttö merkitsisi sen sijaan yksinkertaista lähestymistapaa, joka ei ole alttiina finanssialan ulkopuolisista vastapuolista riippumattomille tapahtumille.
(25)
Sen, että yksi jollekin OTC-johdannaislajille vahvistetuista arvoista ylittyy, pitäisi johtaa siihen, että kaikki lajit ylittävät määrityskynnysarvon, koska riskejä vähentävät OTC-johdannaissopimukset jätetään määrityskynnysarvon laskennan ulkopuolelle, koska määrityskynnysarvon ylittymisen seuraukset liittyvät määritysvelvollisuuden lisäksi riskienpienentämistekniikoihin ja koska finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti sovellettavissa oleviin asianomaisiin velvollisuuksiin olisi omaksuttava yksinkertainen lähestymistapa, kun otetaan huomioon, ettei valtaosa kyseisistä vastapuolista ole luonteeltaan erikoistuneita.
(26)
Määrittämättömien OTC-johdannaissopimusten tapauksessa olisi käytettävä oikea-aikaisen vahvistamisen kaltaisia riskienpienentämistekniikoita. OTC-johdannaissopimusten vahvistaminen voi viitata yhteen tai useampaan vakiosopimukseen, vahvistamista koskevaan vakiosopimukseen tai muihin vakioehtoihin. Vahvistaminen voidaan suorittaa sähköisesti tehtävän sopimuksen tai molempien vastapuolten allekirjoittaman asiakirjan muodossa.
(27)
On olennaista, että vastapuolet vahvistavat transaktioidensa ehdot mahdollisimman pian transaktion toteutuksen jälkeen, erityisesti silloin, kun transaktio toteutetaan tai käsitellään sähköisesti, jotta voidaan varmistaa yhteisymmärrys ja oikeusvarmuus transaktion ehdoista. Vastapuolten, jotka tekevät muita kuin standardoimattomia tai monimutkaisia OTC-johdannaissopimuksia, voi erityisesti olla tarpeen ottaa käyttöön tämän vaatimuksen noudattamisen mahdollistavia välineitä vahvistaakseen OTC-johdannaissopimuksensa ajoissa. Ajoissa annettavilla vahvistuksilla huolehdittaisiin myös alan markkinakäytäntöjen kehittymisestä.
(28)
Jotta riskejä voitaisiin edelleen pienentää, salkkujen täsmäytys antaa kullekin vastapuolelle mahdollisuuden tarkastella perusteellisesti transaktiosalkkua vastapuolensa näkökulmasta, jotta transaktion keskeisiin ehtoihin mahdollisesti liittyvät väärinkäsitykset voidaan tunnistaa nopeasti. Tällaisiin ehtoihin olisi sisällytettävä kunkin transaktion arvostus, ja ne voivat sisältää myös muita merkityksellisiä yksityiskohtia, kuten voimaantulopäivä, voimassaolon suunniteltu päättymispäivä, mahdolliset maksu- tai toimituspäivät, sopimuksen nimellisarvo ja transaktion valuutta, kohde-etuutena oleva rahoitusväline, vastapuolten positio, pankkipäiväkäytäntö sekä mahdolliset OTC-johdannaissopimuksen kiinteät tai vaihtuvat korot.
(29)
Erilaisten riskiprofiilien vuoksi täsmäytysvälin ja kohteena olevan salkun koon olisi vaihdeltava vastapuolten luonteen mukaan, jotta salkkujen täsmäytys olisi oikeasuhtainen riskienpienentämistekniikka. Finanssialalla toimiviin vastapuoliin ja määrityskynnysarvon ylittäviin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin olisi sovellettava tiukempia vaatimuksia, kun taas finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, jotka eivät ylittäisi määrityskynnysarvoa, olisi sovellettava harvempaa täsmäytysväliä riippumatta sen vastapuolen luokasta, johon sovellettaisiin myös tätä harvempaa täsmäytysväliä siltä osin kuin täsmäytys koskisi kyseistä osaa sen salkusta.
(30)
Myös salkkujen tiivistäminen voi olla tehokas väline riskienpienentämistarkoituksissa riippuen olosuhteista, kuten vastapuolen kanssa hoidettavan salkun koko ja OTC-johdannaissopimusten voimassaoloaika, tarkoitus ja standardoinnin aste. Finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joilla on tässä asetuksesssa määritetyn tason ylittävä OTC-johdannaissopimusten salkku, jota keskusvastapuoli ei ole määrittänyt, olisi oltava käytössään menettelyt analysoidakseen mahdollisuutta käyttää salkkujen tiivistämispalvelua vähentääkseen vastapuoliluottoriskiään.
(31)
Erimielisyyksien ratkaisemisen tarkoituksena on pienentää sellaisista sopimuksista johtuvia riskejä, joita ei ole määritetty keskusvastapuolessa. Toteuttaessaan OTC-johdannaistransaktioita toistensa kanssa vastapuolilla olisi oltava käytettävissään yhdessä sovittu kehys kyseisien transaktioiden yhteydessä mahdollisesti ilmenevien erimielisyyksien ratkaisemista varten. Kehyksessä olisi viitattava kolmansien osapuolten kanssa käytävän välimiesmenettelyn tai markkinakyselymekanismin kaltaisiin erimielisyyksien ratkaisumekanismeihin. Kehyksen tarkoituksena on välttää ratkaisemattomien erimielisyyksien paheneminen ja vastapuolten altistaminen lisäriskeille. Erimielisyydet olisi tunnistettava, niitä olisi hallittava ja niistä olisi ilmoitettava asianmukaisesti.
(32)
Jotta voidaan määrittää markkinaolosuhteet, jotka estävät arvostamisen markkina-arvoon, on tarpeen määrittää lamaantuneet markkinat. Markkinat voivat lamaantua monista syistä, mukaan lukien tilanteet, joissa markkinoilla ei toteuteta säännöllisesti transaktioita tavanomaisin markkinaehdoin, jolloin käsitettävä ”tavanomaisin markkinaehdoin” olisi tulkittava tilinpäätöstarkoituksissa käytetyn käsitteen tavoin.
(33)
Tätä asetusta sovelletaan finanssialalla toimiviin vastapuoliin ja määrityskynnysarvon ylittäviin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, ja siinä otetaan huomioon sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/49/EY (4), jossa vahvistetaan myös vaatimuksia, joita on noudatettava arvostettaessa arvostusmallilla.
(34)
Vaikka arvostusmalliin perustuvassa arvostuksessa käytettävä malli voidaan suunnitella sisäisesti tai ulkoisesti asianmukaisen vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi, hallitus tai tällaisen hallituksen komitea, jolle hyväksymistehtävä on siirretty, vastaa mallin hyväksymisestä.
(35)
Kun vastapuolet voivat soveltaa konsernin sisäistä vapautusta annettuaan ilmoituksen toimivaltaisille viranomaisille mutta joutumatta odottamaan sen jakson päättymistä, jonka aikana asianomaisten viranomaisten on ilmoitettava, vastustavatko ne vapautuksen myöntämistä, on tärkeää varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset saavat ajoissa asianmukaiset ja riittävät tiedot voidakseen arvioida, olisiko niiden vastustettava vapautuksen käyttöä.
(36)
Konsernin sisäisten OTC-johdannaissopimusten ennakoitu koko, määrät ja tiheys voidaan määrittää vastapuolten aiempien konsernin sisäisten transaktioiden perusteella sekä ennakoidun mallin ja tulevaisuudessa odotettavissa olevan toiminnan perusteella.
(37)
Kun vastapuolet soveltavat konsernin sisäistä vapautusta, niiden olisi julkistettava tietoja varmistaakseen avoimuuden suhteessa markkinatoimijoihin ja mahdollisiin velkojiin. Tämä on erityisen tärkeää, jotta vastapuolten mahdolliset velkojat voivat arvioida riskejä. Tietojen julkistamisella pyritään estämään väärinkäsitys, että OTC-johdannaiset määritetään keskusvastapuolessa tai että niihin sovelletaan riskienpienentämistekniikoita, kun näin ei ole.
(38)
Aikataulu vahvistuksen antamiselle ajoissa edellyttää mukautuksia, mukaan lukien muutokset markkinakäytännössä ja tietotekniikkajärjestelmien tehostaminen. Kun otetaan huomioon, että mukautuminen vaatimusten noudattamiseen voi tapahtua eri nopeuksilla riippuen vastapuolten luokasta ja OTC-johdannaisten omaisuusluokasta, asteittaisten päivämäärien asettaminen vahvistuksen soveltamiselle mahdollistaisi näiden erojen huomioimisen ja vahvistusaikataulun nopeuttamisen niiden vastapuolten ja tuotteiden tapauksessa, jotka voisivat olla valmiit nopeammin.
(39)
Salkkujen täsmäytys- ja tiivistämispalveluja tai erimielisyyksien ratkaisemista varten vahvistetut vaatimukset edellyttäisivät vastapuolten vahvistavan menettelyjä, toimintalinjoja ja prosesseja ja muuttavan asiakirjoja, mikä vaatisi aikaa. Näihin seikkoihin liittyvien vaatimusten voimaantuloa olisi lykättävä, jotta vastapuolille annetaan aikaa toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä vaatimuksia noudatetaan.
(40)
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen on toimittanut komissiolle.
(41)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (5) 10 artiklan mukaisesti EAMV on järjestänyt avoimia julkisia kuulemisia teknisten sääntelystandardien luonnoksista, analysoinut mahdollisia asiaan liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon asetuksen (EU) N:o 1095/2010 37 artiklalla perustetulta EAMV:n arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISTÄ
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’epäsuoralla asiakkaalla’ määritysosapuolen asiakkaan asiakasta;
b)
’epäsuoralla määritysmenettelyllä’ sellaisia sopimussuhteita keskusvastapuolen, määritysosapuolen, määritysosapuolen asiakkaan ja epäsuoran asiakkaan välillä, jotka mahdollistavat sen, että määritysosapuolen asiakas voi tarjota määrityspalveluja epäsuoralle asiakkaalle;
c)
’vahvistuksella’ asiakirja-aineistoa, joka osoittaa vastapuolten hyväksyvän kaikki OTC-johdannaisia (over the counter) koskevan sopimuksen ehdot.
II LUKU
EPÄSUORAT MÄÄRITYSMENETTELYT
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan 4 kohta)
2 artikla
Epäsuorien määritysmenettelyiden rakenne
1. Jos määritysosapuoli on valmis mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut, tällaisen määritysosapuolten kaikkien asiakkaiden on sallittava tarjota epäsuoria määrityspalveluja yhdelle tai useammalle omalle asiakkaalleen edellyttäen, että määritysosapuolen asiakas on toimiluvan saanut luottolaitos, sijoituspalveluyritys tai vastaava kolmannen maan luottolaitos tai sijoituspalveluyritys.
2. Epäsuoran määritysmenettelyn sopimusehdoista on sovittava määritysosapuolen asiakkaan ja epäsuoran asiakkaan kesken sen jälkeen, kun määritysosapuolta on kuultu näkökohdista, jotka voivat vaikuttaa määritysosapuolen toimintaan. Sopimusehtojen on sisällettävä asiakasta koskevia sopimusperusteisia vaatimuksia, joiden mukaan asiakkaan on noudatettava kaikkia velvollisuuksia, joita epäsuoralla asiakkaalla on määritysosapuoleen nähden. Näiden vaatimusten on liityttävä vain sellaisiin transaktioihin, jotka ovat osa epäsuoraa määritysmenettelyä, jonka soveltamisala on dokumentoitava selkeästi tehdyissä sopimuksissa.
3 artikla
Keskusvastapuolten velvollisuudet
1. Epäsuoriin määritysmenettelyihin ei saa soveltaa keskusvastapuolen liiketoimintatapoja, jotka ovat esteenä menettelyiden käyttöönotolle kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Määritysosapuolen pyynnöstä keskusvastapuolen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa keskusvastapuolen ylläpitämissä tileissä asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot sen epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista.
2. Keskusvastapuolen on tunnistettava, valvottava ja hallittava kaikkia olennaisia riskejä, jotka johtuvat epäsuorista määritysmenettelyistä ja jotka voivat vaikuttaa keskusvastapuolen kestokykyyn.
4 artikla
Määritysosapuolten velvollisuudet
1. Määritysosapuolen, joka tarjoutuu mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut, on tehtävä se kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Vaikuttamatta yksittäisten asiakkaiden kanssa tehtyjen sopimusjärjestelyjen luottamuksellisuuteen määritysosapuolen on julkistettava yleiset ehdot, joilla se on valmis mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut. Näihin ehtoihin voi sisältyä epäsuoria määrityspalveluja tarjoavia asiakkaita koskevia toiminnallisia vähimmäisvaatimuksia.
2. Mahdollistaessaan epäsuorat määritysmenettelyt määritysosapuolen on pantava täytäntöön jokin seuraavista erottelujärjestelyistä asiakkaan pyynnön mukaan:
a)
sen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot sen epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista;
b)
sen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä tietyn epäsuoran asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot muiden epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista.
3. Vaatimuksen omaisuuserien ja positioiden erottelusta määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä on katsottava täyttyvän, jos asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 artiklan 9 kohdassa vahvistetut ehdot täyttyvät.
4. Määritysosapuolen on otettava käyttöön tiukat menettelyt epäsuoria määrityspalveluja tarjoavan asiakkaan maksukyvyttömyyden hallitsemiseksi. Näiden menettelyjen on sisällettävä luotettava mekanismi positioiden ja omaisuuserien siirtämiseksi vaihtoehtoiselle asiakkaalle tai määritysosapuolelle niiden epäsuorien asiakkaiden suostumuksella, joihin maksukyvyttömyys vaikuttaa. Asiakas tai määritysosapuoli ei ole velvollinen hyväksymään näitä positioita, jollei se ole antanut ennakkoon sopimusperusteista suostumusta niiden hyväksymiseen.
5. Määritysosapuolen on myös varmistettava, että sen menettelyt mahdollistavat epäsuorien asiakkaiden omaisuuserien ja positioiden nopean realisoinnin ja sen, että määritysosapuoli maksaa epäsuorille asiakkaille kaikki varat, jotka niiden kuuluu saada asiakkaan maksukyvyttömyyden jälkeen.
6. Määritysosapuolen on tunnistettava, valvottava ja hallittava kaikkia riskejä, jotka johtuvat epäsuorien määritysmenettelyjen mahdollistamisesta, mukaan lukien niiden tietojen käyttö, jotka asiakkaat ovat toimittaneet 4 artiklan 3 kohdan nojalla. Määritysosapuolen on otettava käyttöön tiukat sisäiset menettelyt sen varmistamiseksi, että kyseisiä tietoja ei voida käyttää kaupallisiin tarkoituksiin.
5 artikla
Asiakkaiden velvollisuudet
1. Asiakkaan, joka tarjoaa epäsuoria määrityspalveluja, on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla se voi tunnistaa omat omaisuuseränsä ja positionsa epäsuorien asiakkaidensa tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista. Sen on tarjottava epäsuorille asiakkaille mahdollisuus valita 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tilien erotteluvaihtoehtojen välillä ja varmistettava, että epäsuorat asiakkaat ovat täysin tietoisia kuhunkin erotteluvaihtoehtoon liittyvistä riskeistä. Tietojen, jotka asiakas toimittaa epäsuorille asiakkaille, on sisällettävä yksityiskohtaiset tiedot järjestelyistä, joita noudatetaan positioiden ja tilien siirrossa vaihtoehtoiselle asiakkaalle.
2. Epäsuoria määrityspalveluja tarjoavan asiakkaan on pyydettävä määritysosapuolta avaamaan keskusvastapuolessa erillinen tili. Kyseinen tili on ainoastaan asiakkaan epäsuorien asiakkaiden omaisuuseriä ja positioita varten.
3. Asiakkaan on annettava määritysosapuolelle riittävästi tietoja epäsuorien määritysmenettelyjen mahdollistamisesta kenties aiheutuvien riskien tunnistamiseksi, valvomiseksi ja hallitsemiseksi. Asiakkaan maksukyvyttömyyden tapauksessa kaikki tiedot, jotka asiakkaalla on hallussaan epäsuorista asiakkaistaan, on asetettava välittömästi määritysosapuolen käyttöön.
III LUKU
MÄÄRITYSVELVOLLISUUTTA KOSKEVAN ILMOITUKSEN ANTAMINEN EAMV:LLE
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 1 kohta)
6 artikla
Ilmoitukseen sisällytettävät yksityiskohtaiset tiedot
1. Määritysvelvollisuutta koskevassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
OTC-johdannaissopimuslaji;
b)
OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvat OTC-johdannaissopimukset;
c)
muut tiedot, jotka on sisällytettävä julkiseen rekisteriin 8 artiklan mukaisesti;
d)
muut ominaisuudet, jotka ovat tarpeen OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten erottamiseksi kyseiseen lajiin kuulumattomista OTC-johdannaissopimuksista;
e)
todisteet kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin asteesta;
f)
OTC-johdannaissopimuslajin määrää koskevat tiedot;
g)
OTC-johdannaissopimuslajin likviditeettiä koskevat tiedot;
h)
todisteet siitä, että markkinatoimijoiden saatavilla on rehellisiä, luotettavia ja yleisesti hyväksyttyjä hintatietoja kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa;
i)
todisteet määritysvelvollisuuden vaikutuksesta siihen, onko markkinatoimijoiden saatavilla hintatietoja.
2. Jotta voidaan tarkentaa päivämäärä tai päivämäärät, jolloin määritysvelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen asteittainen täytäntöönpano, ja niiden vastapuolten ryhmät, joihin määritysvelvollisuutta sovelletaan, määritysvelvollisuutta koskevassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
tiedot, jotka tarvitaan kulloisenkin OTC-johdannaissopimuslajin ennakoidun määrän arvioimiseksi, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta;
b)
todisteet keskusvastapuolen kyvystä käsitellä ennakoitua määrää, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta, ja hallita kyseisten OTC-johdannaissopimuslajien määrityksestä koituvat riskit, myös jos ne aiheutuvat asiakkaiden tai epäsuorien asiakkaiden määritysmenettelyistä;
c)
kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin markkinoilla toimivien tai tulevaisuudessa mahdollisesti toimivien vastapuolten tyyppi ja lukumäärä, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta;
d)
kuvaus eri tehtävistä, jotka on hoidettava määrityksen aloittamiseksi keskusvastapuolen kanssa, sekä kunkin tehtävän hoitoon tarvittavan ajan täsmentäminen;
e)
tiedot kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin markkinoilla toimivien eri vastapuolten riskienhallinnasta, oikeuskelpoisuudesta ja toimintakyvystä, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta.
3. Määrää ja likviditeettiä koskevissa tiedoissa on oltava kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin ja kunkin siihen kuuluvan johdannaissopimuksen kannalta merkitykselliset markkinatiedot, mukaan lukien aiemmat tiedot, tämänhetkiset tiedot ja mahdolliset muutokset, joita on odotettavissa, jos mainittuun OTC-johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta, mukaan lukien seuraavat tiedot:
a)
transaktioiden lukumäärä;
b)
kokonaismäärä;
c)
avoinna olevien sopimusten kokonaismäärä;
d)
toimeksiantojen taso (depth of orders), mukaan lukien toimeksiantojen ja tarjouspyyntöjen keskimääräinen lukumäärä;
e)
osto- ja myyntihintojen erotusten suuruus;
f)
likviditeettitoimenpiteet stressikausien markkinaolosuhteissa;
g)
likviditeettitoimenpiteet maksukyvyttömyyttä koskevien menettelyjen täytäntöönpanoa varten.
4. Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuissa kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin asteeseen liittyvissä tiedoissa on oltava OTC-johdannaissopimuslajin ja kunkin siihen kuuluvan johdannaissopimuksen kannalta tiedot päivittäisestä viitehinnasta sekä niiden päivien lukumäärästä kunakin vuonna, joina viitehinta katsotaan luotettavaksi vähintään 12 edellisen kuukauden aikana.
IV LUKU
MÄÄRITYSVELVOLLISUUDEN PIIRIIN KUULUVIEN OTC-JOHDANNAISSOPIMUSLAJIEN TÄSMENTÄMISESSÄ KÄYTETTÄVÄT PERUSTEET
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 4 kohta)
7 artikla
EAMV:n arvioimat perusteet
1. Arvioidessaan kyseisten OTC-johdannaislajien sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin astetta Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) ottaa huomioon seuraavat seikat:
a)
sisältyykö kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtoihin yleisiä oikeudellisia asiakirjoja, mukaan lukien nettoutusta koskevat vakiosopimukset, määritelmät, vakioehdot ja vahvistukset, joissa vahvistetaan vastapuolten yleisesti käyttämä sopimuksen mukainen laatu;
b)
sisältyykö asianomaisen OTC-johdannaissopimuslajin toimintaprosesseihin automatisoitua kaupankäynnin jälkeistä käsittelyä ja kaupan jälkeisiä elinkaaritapahtumia (lifecycle events), joita käsitellään yhteisesti aikataulussa, josta vastapuolet ovat päässeet laajasti yhteisymmärrykseen.
2. Arvioidessaan kyseisten OTC-johdannaissopimuslajien määrää ja likviditeettiä EAMV ottaa huomioon seuraavat seikat:
a)
ovatko keskusvastapuolen vakuudet tai rahoitusvaatimukset oikeassa suhteessa riskiin, jota määritysvelvollisuudella on tarkoitus vähentää;
b)
markkinoiden koon ja syvyyden vakaus tuotteen osalta ajan mittaan;
c)
todennäköisyys, että markkinoilla olisi edelleen riittävästi hajontaa määritysosapuolen maksukyvyttömyyden tapauksessa;
d)
transaktioiden lukumäärä ja arvo.
3. Arvioidessaan rehellisten, luotettavien ja yleisesti hyväksyttyjen hintatietojen saatavuutta kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa EAMV ottaa huomioon sen, ovatko tiedot, jotka tarvitaan sopimusten hinnoittelemiseksi oikein kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa, helposti ja kohtuullisin kustannuksin markkinatoimijoiden saatavilla ja olisivatko ne edelleen helposti saatavilla, jos kyseiseen OTC-johdannaissopimuslajiin alettaisiin soveltaa määritysvelvollisuutta.
V LUKU
JULKINEN REKISTERI
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 6 artiklan 4 kohta)
8 artikla
EAMV:n rekisteriin sisällytettävät tiedot
1. EAMV:n julkisen rekisterin on sisällettävä kustakin määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvasta OTC-johdannaissopimuslajista seuraavat tiedot:
a)
OTC-johdannaissopimuslajin omaisuusluokka;
b)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin sisältyvien OTC-johdannaissopimusten tyyppi;
c)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin sisältyvien OTC-johdannaissopimusten kohde-etuudet;
d)
sellaisten kohde-etuuksien osalta, jotka ovat rahoitusvälineitä, ilmoitus siitä, onko kohde-etuus yksi rahoitusväline tai liikkeeseenlaskija tai indeksi tai salkku;
e)
muiden kohde-etuuksien osalta ilmoitus kohde-etuuden lajista;
f)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten nimelliset valuutat ja toimitusvaluutat;
g)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten voimassaolon alkuperäiset päättymispäivät;
h)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten toimitusedellytykset;
i)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten maksutiheydet;
j)
kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin yksilöivä tunniste;
k)
muut ominaisuudet, jotka vaaditaan kyseiseen OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvien sopimusten erottamiseksi toisistaan.
2. Sellaisten keskusvastapuolten osalta, jotka on hyväksytty tai tunnustettu määritysvelvollisuutta varten, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava kustakin keskusvastapuolesta seuraavat tiedot:
a)
täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukainen yksilöintikoodi;
b)
täydellinen nimi;
c)
sijoittautumismaa;
d)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 22 artiklan mukaisesti nimetty toimivaltainen viranomainen.
3. Niiden päivämäärien osalta, jolloin määritysvelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen asteittainen täytäntöönpano, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava seuraavat tiedot:
a)
niiden vastapuolten ryhmät, joihin kutakin siirtymäaikaa sovelletaan;
b)
mahdolliset muut ehdot, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien mukaisesti edellytyksenä sille, että siirtymäaikaa voidaan soveltaa.
4. EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava niiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien viitetiedot, joiden mukaisesti kukin määritysvelvollisuus otettiin käyttöön.
5. Sen keskusvastapuolen osalta, josta toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut EAMV:lle, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava ainakin seuraavat tiedot:
a)
keskusvastapuolen tunnistetiedot;
b)
ilmoitettavien OTC-johdannaissopimusten omaisuusluokka;
c)
OTC-johdannaissopimusten tyyppi;
d)
ilmoituksen päivämäärä;
e)
ilmoituksen antavan toimivaltaisen viranomaisen tunnistetiedot.
VI LUKU
LIKVIDITEETIN PIRSTOUTUMINEN
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan 5 kohta)
9 artikla
Likviditeetin pirstoutumisen käsitteen täsmentäminen
1. On katsottava, että kyse on likviditeetin pirstoutumisesta, kun toimijat jossakin markkinapaikassa eivät kykene toteuttamaan transaktiota yhden tai useamman toimijan kanssa kyseisessä markkinapaikassa sellaisten määritysmenettelyjen puuttumisen vuoksi, joihin kaikilla toimijoilla on pääsy.
2. Keskusvastapuolen pääsyn markkinapaikkaan, jolla toinen keskusvastapuoli tarjoaa jo palveluja, ei katsota aiheuttavan likviditeetin pirstoutumista kyseisessä markkinapaikassa, jos - ilman että joudutaan edellyttämään, että vakiintuneen keskusvastapuolen määritysosapuolista tulee pyynnön esittäneen keskusvastapuolen määritysosapuolia - kaikki toimijat markkinapaikassa voivat määrittää suoraan tai epäsuorasti käyttämällä jompaakumpaa seuraavista:
a)
vähintään yksi yhteinen keskusvastapuoli;
b)
keskusvastapuolten käyttöön ottamat määritysmenettelyt.
3. Menettelyt 2 kohdan a tai b alakohdan mukaisten edellytysten täyttämiseksi on otettava käyttöön ennen kuin pyynnön esittänyt keskusvastapuoli alkaa tarjota määrityspalveluja kyseiselle markkinapaikalle.
4. Pääsy 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun yhteiseen keskusvastapuoleen voidaan toteuttaa kahden tai useamman määritysosapuolen taikka kahden tai useamman asiakkaan taikka epäsuorien määritysmenettelyjen kautta.
5. Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut määritysmenettelyt voivat merkitä tällaisten markkinatoimijoiden tekemien transaktioiden siirtoa muiden keskusvastapuolten määritysosapuolille. Vaikka keskusvastapuolen pääsyn markkinapaikkaan ei pitäisi edellyttää yhteentoimivuutta, yhteentoimivuusjärjestelyä, johon asianomaiset keskusvastapuolet ovat suostuneet ja jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet, voidaan käyttää yhteisiin määritysmenettelyihin pääsyä koskevan vaatimuksen täyttämiseksi.
VII LUKU
FINANSSIALAN ULKOPUOLISET VASTAPUOLET
10 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan a alakohta)
Perusteet, joilla määritellään, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät objektiivisesti riskejä
1. OTC-johdannaissopimuksen on katsottava vähentävän objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla riskejä, jotka liittyvät suoraan finanssialan ulkopuolisen vastapuolen tai kyseisen konsernin liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan, kun sopimus täyttää yksin tai yhdessä muiden johdannaissopimusten kanssa suoraan taikka läheisesti korreloivien välineiden avulla jonkin seuraavista perusteista:
a)
se kattaa riskit, jotka johtuvat mahdollisesta muutoksesta sellaisten omaisuuserien, palvelujen, tuotantopanosten, tuotteiden, hyödykkeiden tai vastuiden arvossa, jotka finanssialan ulkopuolinen vastapuoli tai sen konserni omistaa, tuottaa, valmistaa, käsittelee, tarjoaa, ostaa, pitää kaupan, liisaa, myy tai hankkii taikka jotka kyseinen vastapuoli tai konserni voi kohtuudella odottaa omistavansa, tuottavansa, valmistavansa, käsittelevänsä, tarjoavansa, ostavansa, pitävänsä kaupan, liisaavansa, myyvänsä tai hankkivansa osana tavanomaista liiketoimintaansa;
b)
se kattaa riskit, jotka johtuvat korkojen, inflaatioasteen, valuuttakurssien tai luottoriskin vaihtelun mahdollisesti aiheuttamista välillisistä vaikutuksista a alakohdassa tarkoitettujen omaisuuserien, palvelujen, tuotantopanosten, tuotteiden, hyödykkeiden tai vastuiden arvoon;
c)
se voidaan katsoa suojaussopimukseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (6) 3 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IFRS-standardit) nojalla.
11 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan b alakohta)
Määrityskynnysarvot
Määritysvelvollisuuteen liittyvät määrityskynnysarvot ovat seuraavat:
a)
OTC-luottojohdannaissopimuksille 1 miljardi euroa bruttonimellisarvona;
b)
OTC-osakejohdannaissopimuksille 1 miljardi euroa bruttonimellisarvona;
c)
OTC-korkojohdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona;
d)
OTC-valuuttajohdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona;
e)
OTC-hyödykejohdannaissopimuksille ja muille kuin a-d alakohdassa tarkoitetuille OTC-johdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona.
VIII LUKU
SELLAISIA OTC-JOHDANNAISSOPIMUKSIA KOSKEVAT RISKIENPIENENTÄMISTEKNIIKAT, JOITA EI MÄÄRITETÄ KESKUSVASTAPUOLESSA
12 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Ajoissa annettava vahvistus
1. Finanssialalla toimivien vastapuolten tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettujen finanssialan ulkopuolisten vastapuolten välillä tehty OTC-johdannaissopimus, jota ei määritetä keskusvastapuolessa, on vahvistettava sähköisin välinein, jos tällaisia välineitä on saatavilla, mahdollisimman pian seuraavasti:
a)
viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2014 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;
b)
28 päivän helmikuuta 2014 jälkeen tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen pankkipäivän loppuun mennessä;
c)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen kolmannen pankkipäivän loppuun mennessä;
d)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;
e)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen pankkipäivän loppuun mennessä.
2. Sellaisen finanssialan ulkopuolisen vastapuolen kanssa tehty OTC-johdannaissopimus, joka ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettu finanssialan ulkopuolinen vastapuoli, on vahvistettava mahdollisimman pian sähköisin välinein, jos tällaisia välineitä on saatavilla, seuraavasti:
a)
viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen viidennen pankkipäivän loppuun mennessä;
b)
31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen kolmannen pankkipäivän loppuun mennessä;
c)
31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;
d)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen seitsemännen pankkipäivän loppuun mennessä;
e)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen neljännen pankkipäivän loppuun mennessä;
f)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen johdannaissopimusten osalta täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä.
3. Jos 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu transaktio on toteutettu myöhemmin kuin kello 16.00 paikallista aikaa tai toiselle aikavyöhykkeelle sijoittautuneen vastapuolen kanssa, jolloin vahvistusta ei voida suorittaa asetettuun määräaikaan mennessä, vahvistus on suoritettava mahdollisimman pian ja viimeistään yhden pankkipäivän kuluttua tapauksen mukaan 1 tai 2 kohdassa asetetusta määräajasta.
4. Finanssialalla toimivilla vastapuolilla on oltava käytössään tarvittava menettely ilmoittaakseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (7) 48 artiklan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle kuukausittain sellaisten 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen vahvistamattomien OTC-johdannaistransaktioiden lukumäärän, jotka ovat olleet voimassa kauemmin kuin viisi pankkipäivää.
13 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Sijoitussalkkujen täsmäytys
1. Finanssialalla toimivien ja finanssialan ulkopuolisten OTC-johdannaissopimuksen vastapuolten on sovittava kirjallisesti tai muulla vastaavalla sähköisellä välineellä jokaisen vastapuolensa kanssa järjestelyistä, joiden mukaan sijoitussalkut täsmäytetään. Tällainen sopimus on tehtävä ennen OTC-johdannaissopimuksen tekemistä.
2. OTC-johdannaissopimusten vastapuolten on suoritettava sijoitussalkkujen täsmäytys toistensa kanssa tai vastapuolen asianmukaisesti tähän valtuuttaman pätevän kolmannen osapuolen on huolehdittava täsmäytyksestä. Sijoitussalkkujen täsmäytyksen on katettava kauppaan liittyvät keskeiset ehdot, joiden perusteella jokainen yksittäinen OTC-johdannaissopimus voidaan tunnistaa, ja siihen on sisällytettävä ainakin jokaiselle sopimukselle asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehty arvostus.
3. Jotta mahdolliset poikkeamat jossain OTC-johdannaissopimuksen olennaisessa ehdossa, mukaan lukien sen arvostus, voidaan tunnistaa jo varhaisessa vaiheessa, sijoitussalkkujen täsmäytys on suoritettava
a)
finanssialalla toimivan vastapuolen tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitetun finanssialan ulkopuolisen vastapuolen osalta
i)
jokaisena pankkipäivänä, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa vähintään 500 OTC-johdannaissopimusta;
ii)
kerran viikossa milloin tahansa kyseisen viikon aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa 51-499 OTC-johdannaissopimusta;
iii)
kerran vuosineljänneksellä milloin tahansa vuosineljänneksen aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa enintään 50 OTC-johdannaissopimusta;
b)
sellaisen finanssialan ulkopuolisen vastapuolen osalta, joka ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettu finanssialan ulkopuolinen vastapuoli
i)
kerran vuosineljänneksellä milloin tahansa vuosineljänneksen aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa yli 100 OTC-johdannaissopimusta,
ii)
kerran vuodessa, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa enintään 100 OTC-johdannaissopimusta.
14 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Sijoitussalkkujen tiivistäminen
Finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joilla on vastapuolen kanssa vähintään 500 voimassa olevaa OTC-johdannaissopimusta, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, on oltava käytettävissään menettelyt analysoidakseen säännöllisesti ja vähintään kaksi kertaa vuodessa mahdollisuutta suorittaa sijoitussalkkujen tiivistämisprosessi, jotta ne voivat vähentää vastapuoliluottoriskiä, ja aloittaakseen tällaisen sijoitussalkkujen tiivistämisprosessin.
Finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on varmistettava, että ne voivat antaa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle kohtuullisen ja pätevän selvityksen todetessaan, ettei sijoitussalkkujen tiivistämisprosessin suorittaminen ole aiheellista.
15 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Erimielisyyksien ratkaiseminen
1. Tehdessään OTC-johdannaissopimuksia toistensa kanssa finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on täytynyt sopia yksityiskohtaisista menettelyistä ja prosesseista, joilla
a)
erimielisyydet, jotka liittyvät sopimuksen tunnustamiseen tai arvostukseen ja vakuuksien vaihtoon vastapuolten välillä, havaitaan ja kirjataan ja joilla niitä seurataan. Näissä menettelyissä on kirjattava vähintään sen jakson pituus, jonka erimielisyys on ratkaisematta, vastapuoli ja määrä, josta ollaan eri mieltä;
b)
erimielisyydet ratkaistaan ajoissa, mukaan lukien erityinen prosessi erimielisyyksille, joita ei saada ratkaistuiksi viiden pankkipäivän kuluessa.
2. Finanssialalla toimivien vastapuolten on ilmoitettava direktiivin 2004/39/EY 48 artiklan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle vastapuolten välisistä erimielisyyksistä, jotka liittyvät OTC-johdannaissopimukseen, sen arvostukseen tai sellaisten vakuuksien vaihtoon, joiden määrä tai arvo on yli 15 miljoonaa euroa ja jotka ovat voimassa vähintään 15 pankkipäivää.
16 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan b alakohta)
Markkinaolosuhteet, jotka estävät markkina-arvoon arvostamisen
1. Markkinaolosuhteiden on katsottava estävän OTC-johdannaissopimuksen arvostamisen markkina-arvoon jommassakummassa seuraavista tilanteista:
a)
kun markkinat ovat lamaantuneet;
b)
jos kohtuullisia käypiä arvoja koskevissa arvoissa on merkittävää vaihtelua eikä eri arvioiden todennäköisyyttä voida arvioida kohtuudella.
2. OTC-johdannaissopimusten markkinat on katsottava lamaantuneiksi, kun noteeratut hinnat eivät ole helposti ja säännönmukaisesti saatavilla eivätkä saatavilla olevat hinnat edusta todellisia ja säännönmukaisesti toistuvia markkinatransaktioita, jotka toteutetaan markkinaehdoin.
17 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan b alakohta)
Perusteet markkina-arvoon arvostamisen käytölle
Käyttääkseen markkina-arvoon arvostamista finanssialalla toimivilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla on oltava malli,
a)
joka kattaa kaikki tekijät, jotka vastapuolten ottaisivat huomioon hintaa asettaessaan, mukaan lukien markkina-arvoon arvostamista koskevien tietojen mahdollisimman laaja käyttö;
b)
joka on yhdenmukainen rahoitusinstrumenttien hinnoittelussa käytettävien hyväksyttyjen taloudellisten metodiikkojen kanssa;
c)
joka kalibroidaan ja jonka validius testataan käyttäen hintoja, jotka ovat toteutuneet missä tahansa saman instrumentin viimeaikaisissa todettavissa olevissa markkinatransaktioissa, tai mitä tahansa käytettävissä ja todettavissa olevia markkinatietoja;
d)
jonka muu kuin riskin ottava osasto validoi tai jota se valvoo riippumattomasti;
e)
jonka hallitus dokumentoi tai hyväksyy asianmukaisesti niin usein kuin on tarpeen olennaisten muutosten jälkeen ja vähintään vuosittain. Tämän hyväksynnän antaminen voidaan siirtää komitean tehtäväksi.
18 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan c alakohta)
Toimivaltaiselle viranomaiselle annettavaan ilmoitukseen sisällytettävät tiedot konsernin sisäisistä transaktioista
1. Toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävä hakemus tai ilmoitus, joka sisältää tiedot konsernin sisäisestä transaktiosta, on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on oltava seuraavat tiedot:
a)
transaktioiden lakisääteiset vastapuolet, mukaan lukien niiden täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukaiset tunnukset;
b)
vastapuolten välinen liikesuhde;
c)
tiedot osapuolten välisistä täydentävistä sopimussuhteista;
d)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 3 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a-d alakohdassa määritetty konsernin sisäisen transaktion laji;
e)
tiedot transaktioista, joille vastapuoli hakee vapautusta, mukaan lukien
i)
OTC-johdannaissopimuslajin omaisuusluokka;
ii)
OTC-johdannaissopimusten tyyppi;
iii)
kohde-etuuksien tyyppi;
iv)
nimelliset ja toimitusvaluutat;
v)
sopimusten erääntymisaikojen vaihtelu;
vi)
toimitustyyppi;
vii)
OTC-johdannaissopimusten ennakoitu koko, määrät ja tiheys kunakin vuonna.
2. Osana asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävää hakemusta tai ilmoitusta vastapuolen on annettava myös lisätietoja todisteena siitä, että asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6-10 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät. Tausta-asiakirjoissa on oltava jäljennökset riskienhallintamenettelyä koskevista asiakirjoista, aiemmat transaktiotiedot ja jäljennökset asianomaisista sopimuksista osapuolten välillä, ja toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä niihin voi sisältyä oikeudellinen lausunto.
19 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan d alakohta)
EAMV:lle annettavaan ilmoitukseen sisällytettävät tiedot konsernin sisäisistä transaktioista
1. Toimivaltaisen viranomaisen ilmoitus, joka sisältää tiedot konsernin sisäisestä transaktiosta, on toimitettava EAMV:lle kirjallisesti
a)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 7 tai 9 kohdan nojalla annetun ilmoituksen osalta kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta;
b)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 8 tai 10 kohdan nojalla tehdyn toimivaltaisen viranomaisen päätöksen osalta kuukauden kuluessa päätöksen toimittamisesta vastapuolelle.
2. EAMV:lle annettavassa ilmoituksessa on oltava
a)
18 artiklassa luetellut tiedot;
b)
tieto siitä, onko asiasta tehty myönteinen vai kielteinen päätös;
c)
myönteisen päätöksen tapauksessa
i)
tiivistelmä syystä siihen, että tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 7, 8, 9 tai 10 kohdassa asetettujen edellytysten katsotaan täyttyvän;
ii)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 8, tai 10 kohtaan liittyvän ilmoituksen osalta tieto siitä, onko kyse täydestä vai osittaisesta vapautuksesta;
d)
kielteisen päätöksen tapauksessa
i)
tapauksen mukaan niiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 7, 8, 9 tai 10 kohdassa asetettujen edellytysten yksilöinti, jotka eivät täyty;
ii)
tiivistelmä syystä siihen, että kyseisten edellytysten ei katsota täyttyvän.
20 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan d alakohta)
Tiedot julkistettavasta konsernin sisäisestä vapautuksesta
Konsernin sisäisestä vapautuksesta julkistettavissa tiedoissa on oltava seuraavat tiedot:
a)
transaktioiden lakisääteiset vastapuolet, mukaan lukien niiden täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukaiset tunnukset;
b)
vastapuolten välinen suhde;
c)
onko kyse täydestä vai osittaisesta vapautuksesta;
d)
niiden OTC-johdannaissopimusten nimellinen kokonaismäärä, joihin sovelletaan konsernin sisäistä vapautusta.
21 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 13, 14 ja 15 artiklaa aletaan kuitenkin soveltaa kuuden kuukauden kuluttua asetuksen voimaantulosta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2012.