RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 924/2012
af 4. oktober 2012
om ændring af forordning (EF) nr. 91/2009 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1515/2001 af 23. juli 2001 om de foranstaltninger, der kan træffes af EF på grundlag af en rapport vedtaget af WTO's Tvistbilæggelsesorgan vedrørende antidumping- og antisubsidieforanstaltninger (1) (»WTO-bemyndigelsesforordningen«), særlig artikel 1,
under henvisning til Europa-Kommissionens forslag forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. GÆLDENDE FORANSTALTNINGER
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 91/2009 (2) indførte en endelig antidumpingtold på importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»forordningen om endelig told«).
B. RAPPORTER VEDTAGET AF WTO'S TVISTBILÆGGELSESORGAN
(2)
28. juli 2011 vedtog WTO's Tvistbilæggelsesorgan appelorganets rapport og panelrapporten som ændret ved appelorganets rapport i tvisten »De Europæiske Fællesskaber - De endelige antidumpingforanstaltninger vedrørende visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina« (3) (»rapporterne«). I disse rapporter blev det blandt andet konstateret, at EU handlede i modstrid med:
-
artikel 6.10 og 9.2 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår artikel 9, stk. 5, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (4) (grundforordningen), som anvendt i undersøgelsen vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina (undersøgelserne af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer)
-
artikel 6.4, 6.2 og 2.4 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår visse aspekter af fastsættelsen af dumping i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår definitionen af Unionens erhvervsgren i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 3.1 og 3.2 i WTO-antidumpingaftalen, for så vidt angår fastsættelsen af dumpingimportmængden i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 3.1 og 3.5 i WTO-antidumpingaftalen for så vidt angår analysen om årsagssammenhæng i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
-
artikel 6.5 og 6.5.1 i WTO-antidumpingaftalen for så vidt angår behandlingen af fortrolige oplysninger i undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
C. SAGSFORLØB
(3)
Den 6. marts 2012, i henhold til WTO-bemyndigelsesforordningen, indledtes en fornyet undersøgelse ved offentliggørelsen af en meddelelse (5) i Den Europæiske Unions Tidende (»meddelelsen om indledning«). Europa-Kommissionen informerede parterne omfattet af den undersøgelse, som resulterede i forordning (EF) nr. 91/2009 (»den oprindelige undersøgelse«) om den fornyede undersøgelse, og om den måde, hvorpå der skulle tages højde for rapporternes konklusioner med hensyn til forordningen om endelig told.
D. DEN PÅGÆLDENDE VARE
(4)
Den pågældende vare er visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern og stål, bortset rustfrit stål, dvs. træskruer (bortset fra svelleskruer), selvskærende skruer, andre skruer og bolte med hoved (med eller uden møtrikker eller underlagsskiver, bortset fra skruer drejet af massivt materiale, med stifttykkelse på højst 6 mm, og bortset fra skruer og bolte med gevind, til fastholdelse af skinnemateriel) og underlagsskiver med oprindelse i Folkerepublikken Kina (i det følgende benævnt »skruer« eller »den pågældende vare«).
(5)
Den pågældende vare tilhører normalt KN-kode 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 og ex 7318 22 00.
(6)
Rapporterne påvirker ikke de konklusioner, der er beskrevet i betragtning 40 til 57 i forordningen om endelig told vedrørende den pågældende vare og lignende varer.
E. REVIDEREDE KONKLUSIONER PÅ BASIS AF RAPPORTERNE
(7)
Som angivet i meddelelsen om indledning revurderede Kommissionen den oprindelige undersøgelses endelige konklusioner, idet den tog højde for tvistbilæggelsesorganets henstillinger og afgørelser. Denne revurdering var baseret på oplysninger indhentet i den oprindelige undersøgelse samt oplysninger indhentet efter offentliggørelsen af meddelelsen.
(8)
Den oprindelige undersøgelse af spørgsmålet om dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2006 til den 30. september 2007 (i det følgende benævnt »undersøgelsesperioden« eller »UP«). Hvad angår de relevante parametre inden for rammerne af skadesvurderingen blev oplysninger dækkende perioden fra den 1. januar 2003 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«) analyseret.
(9)
Denne forordning forsøger at rette de aspekter i forordningen om endelig told, som blev konstateret som værende modstridende af tvistbilæggelsesorganet i de rapporter, den vedtog, og bringe samme forordning i overensstemmelse med tvistbilæggelsesorganets henstillinger og afgørelser.
1. Individuel behandling: anvendelse af artikel 9, stk. 5, i forordningen om endelig told
(10)
Dette afsnit beskriver de revurderede konklusioner fra den oprindelige undersøgelse angående rapporternes henstillinger og afgørelser om, at EU handlede i modstrid med artikel 6.10 og 9.2 i WTO's antidumpingaftale for så vidt angår artikel 9, stk. 5, i den grundforordning, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
(11)
Som nævnt i betragtning 81 og 84 i forordningen om endelig told blev samtlige de fem eksporterende producenter i stikprøven samt 3 individuelt undersøgte eksporterende producenter, der anmodede om individuel behandling, vurderet til at opfylde samtlige krav med henblik på at opnå en sådan behandling i overensstemmelse med artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. Som angivet i betragtning 62 og 78 i forordningen om endelig told betragtedes fire eksporterende producenter, der oprindeligt tog del i stikprøven, og en individuelt undersøgt virksomhed som ikkesamarbejdende virksomheder, da de fremlagde oplysninger, der ikke stemte overens med beviserne i løbet af undersøgelsen.
(12)
I lyset af rapporternes anbefalinger vedrørende artikel 9, stk. 5, i grundforordningen opfordrede Kommissionen eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina til at give sig til kende og fremlægge de nødvendige oplysninger med henblik på at gennemgå deres aktuelle situation på ny, såfremt deres eksport til Den Europæiske Union for indeværende er genstand for de gældende antidumpingforanstaltninger for import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål fra Folkerepublikken Kina, og såfremt de mener, at de er blevet afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling i forbindelse med den oprindelige efterforskning på grund af den administrative byrde i forbindelse hermed, eller fordi de mente, at de ikke opfyldte samtlige kriterier i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen.
(13)
Kommissionen opfordrede disse producenter til at erklære, hvorvidt de mente at være blevet afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling i forbindelse med den oprindelige efterforskning på grund af den administrative byrde i forbindelse hermed, eller fordi de mente, at de ikke opfyldte samtlige kriterier i artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. Sådanne interesserede parter blev opfordret til at give sig til kende senest 30 dage efter offentliggørelsen af meddelelsen om indledning samt til at fremlægge de følgende to oplysninger:
-
hvorvidt de mener, at de blev afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling i forbindelse med indledningen af den oprindelige efterforskning
-
fremlægge information om mængder eksporteret til Den Europæiske Union og eksportpriser dækkende den undersøgelsesperiode, der anvendtes i den oprindelige undersøgelse.
(14)
Visse eksporterende producenter i Folkerepublikken Kina udtrykte bekymring i forbindelse med gennemførelsen af proceduren i tvistbilæggelsesorganets rapporter fremlagt i meddelelsen om indledning. De understregede navnlig, at de offentliggjorte frister efter deres mening var for korte. De hævdede, at en urimelig administrativ byrde blev pålagt de eksporterende producenter, hvilket virkede afskrækkende og forhindrede dem i at opnå individuel behandling.
(15)
Disse eksporterende producenters bekymring blev ikke betragtet som begrundet. Kommissionen fandt fristen passende i forhold til den administrative byrde og den mindre mængde oplysninger, der krævedes. Således forklarede meddelelsen om indledning, at en fornyet undersøgelse af en eksporterende producents aktuelle situation ville blive taget i betragtning efter modtagelse af en ansøgning indeholdende følgende oplysninger:
-
simpel erklæring om, at producenten mener at være blevet afskrækket og derfor ikke har samarbejdet og anmodet om individuel behandling
-
enkle tal, hvoraf det fremgår, at vedkommende eksporterede det pågældende produkt til EU i løbet af den oprindelige undersøgelsesperiode.
(16)
Kommissionens eneste hensigt med at kræve disse oplysninger var at gøre det muligt at identificere de eksporterende producenter, der ville have været i stand til at samarbejde og anmode om individuel behandling på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse, men som mente, de var blevet afskrækket derfra. En frist på 30 dage blev vurderet som passende til at besvare en anmodning om en simpel erklæring og meget enkle tal og kan ikke betragtes som en påtvungen administrativ byrde af urimeligt omfang. Det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent hævdede, at Kommissionen ved at anmode om de i ovennævnte betragtning 15 nævnte oplysninger påtvang de kinesiske eksporterende producenter dens betingelser, skønt der som udgangspunkt bør gives individuel behandling i henhold til artikel 6.10 og 9.3 i WTO's antidumpingaftale. Denne tilgang var i modstrid med anbefalingerne i tvistbilæggelsesorganets rapporter, og disse parter opfordrede Kommissionen til at kontakte de kinesiske eksporterende producenter ex officio og erklære, at de ville modtage individuel behandling. I denne sammenhæng finder Kommissionen, at den ved at offentliggøre meddelelsen om indledning, der blev sendt til alle de kendte eksporterende producenter i Kina, deres erhvervssammenslutning og de nationale myndigheder, har kontaktet samtlige de eksporterende producenter i Kina og bedt dem give sig til kende inden for 30 dage, såfremt de har eksporteret i løbet af den oprindelige undersøgelsesperiode uden at give sig til kende under samme. Sidstnævnte spørgsmål skal ikke betragtes som en »betingelse« i betydningen »test« som fremlagt af de pågældende parter, men snarere som en fastslåelse af, at de rent faktisk var berørt af den oprindelige undersøgelse. Endelig bør det bemærkes, at de spørgsmål, der blev stillet om de eksporterede produkter, er nødvendige med henblik på at kontrollere, hvorvidt den oprindeligt valgte prøve burde ændres, og er uden relevans for anvendelsen af individuel behandling. Påstanden blev derfor afvist.
(17)
Ud af de 15 virksomheder, der gav sig til kende efter offentliggørelsen af meddelelsen om indledning, og som indgav ansøgning inden for fristen:
-
var ti virksomheder eksporterende producenter, der allerede havde givet sig til kende og samarbejdet i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Dette illustrerede, at de ikke var blevet afskrækket fra at samarbejde og anmode om individuel behandling under den oprindelige undersøgelse, og at deres situation således ikke kunne gennemgås på ny inden for rammerne af denne fornyede undersøgelse. En af disse ti virksomheder, der anmodede om fornyet undersøgelse af dens nuværende toldsatser, blev opfordret til at indgive en anmodning om undersøgelse til Kommissionen i henhold til artikel 11.3 i grundforordningen.
-
var én virksomhed en ny eksporterende producent (dvs. at vedkommende ikke havde eksporteret til EU på tidspunktet for den oprindelige undersøgelse). Denne virksomhed kunne således ikke samarbejde og anmode om individuel behandling under den oprindelige undersøgelse. Virksomheden blev informeret om proceduren for ansøgning om behandling som ny eksporterende producent i henhold til artikel 2 i forordningen om endelig told
-
blev to virksomheder ikke betragtet som eksporterende producenter, men som handelsselskaber og således meddelt, at de ikke var omfattet af denne fornyede undersøgelse
-
hævdede to eksporterende producenter, at de opfyldte kriterierne og krævede deres situation undersøgt, men den ene af disse virksomheder trak efterfølgende sin ansøgning tilbage.
(18)
De virksomheder, der havde indgivet forespørgsel, fik muligheden for at fremsætte bemærkninger til de oplysninger, de modtog.
(19)
Den eksporterende producent, der hævdede at opfylde kriterierne og anmodede om undersøgelse af situationen, blev vurderet til at svare til kriterierne i punkt 1 i meddelelsen om indledning. Denne eksporterende producent anmodede desuden om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3, idet vedkommende hævdede, at var vedkommende ikke blevet afskrækket fra samarbejde under den oprindelige undersøgelse, ville vedkommende have anmodet om denne behandling. I betragtning af, at alle de eksporterende producenter, der under den oprindelige efterforskning havde anmodet herom, var blevet undersøgt individuelt, blev virksomhedens anmodning godkendt for at sikre lige behandling.
(20)
Den 6. juni 2012 (6) blev der offentliggjort en meddelelse om fornyet undersøgelse af den aktuelle situation for den eksporterende producent Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (»BFC«). Denne eksporterende producents eksportmængder udgjorde i løbet af undersøgelsesperioden mindre end 0,4 % af den samlede eksport fra Kina i løbet af undersøgelsesperioden. I lyset heraf fandt Kommissionen, at det ikke var nødvendigt at ændre den oprindelige stikprøve af eksporterende producenter. Et spørgeskema blev sendt til den eksporterende producent i Kina og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder i EU, der deltog i videresalget af det berørte produkt i løbet af den oprindelige undersøgelsesperiode.
(21)
Kommissionen indhentede og kontrollerede samtlige de oplysninger, der skønnedes nødvendige med henblik på at afgøre, om der var tale om dumping. Den foretog desuden kontroller på de følgende forretningsmæssigt forbundne virksomheders adresser:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Sverige
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Tyskland.
(22)
Kommissionen konkluderede, at BFC skulle tildeles individuel behandling i henhold til henstillingerne om grundforordningens artikel 9, stk. 5, i tvistbilæggelsesorganets rapporter.
2. Visse aspekter i afgørelsen af spørgsmålet om dumping i undersøgelserne af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer
(23)
Dette afsnit fremlægger den oprindelige undersøgelses genvurderede konklusioner vedrørende de følgende henstillinger og afgørelser i rapporterne om, at EU handlede i modstrid med artikel 6.4, 6.2 og 2.4 i WTO-antidumpingaftalen angående visse aspekter af afgørelsen om dumping i den oprindelige undersøgelse af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
(24)
Inden for rammerne af den åbne dialog med visse kinesiske eksporterende producenter og det kinesiske handelskammer fik parterne mere detaljerede oplysninger om egenskaberne for de produkter, der blev solgt af den indiske samarbejdende producent. Dette med henblik på at tage højde for WTO's Tvistbilæggelsesorgans anbefalinger vedrørende artikel 6.4, 6.2 og 2.4 i WTO-antidumpingaftalen som anført i ovenstående betragtninger 28 til 53. Disse oplysninger omfattede navnlig de produktegenskaber, der forekom relevante for bestemmelsen af den normale værdi, og som blev anvendt i sammenligningen med det pågældende produkt, dvs. det faktum, at det indiske hjemmemarkedssalg er inddelt i henholdsvis »standardsalg« og »specialsalg«, og at styrkeklassen fastsættes for hver transaktion. Derefter blev der udregnet en normal værdi pr. kg, som fastsat i tabellen med varekontrolnumre (PCN).
(25)
Kommissionen lagde vægt på to afgørende sammenligningselementer: styrkeklasse og opdelingen standard-/specialskruer, som angivet i betragtning 48 til 50 i forordningen om endelig told. Denne skelnen mellem henholdsvis standard- og specialskruer blev tilføjet som et nyt sammenligningselement i løbet af undersøgelsen, og styrkeklassen blev anvendt som det andet væsentlige sammenligningskriterium, således som størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter selv foreslog det under den oprindelige undersøgelse.
(26)
Som nævnt i betragtning 56 i forordningen om endelig told kan standardskruer produceret i et referenceland sammenlignes med de skruer, der eksporteres til EU af de kinesiske producenter i stikprøven, da disse viste sig at have de samme fysiske og tekniske egenskaber som de varer, der blev eksporteret fra Kina.
(27)
Den normale værdi blev angivet ab fabrik og tilpasset for at tage højde for priseffekten af den kvalitetskontrol, der udføres af den indiske producent i modsætning til den kinesiske. Resultatet blev således to lister over normale værdier i kinesiske yen (CNY) pr. kg for hver styrkeklasse, en for standard- og en for specialskruer.
2.1. Note om fremlæggelse af oplysninger af 30. maj 2012
(28)
Den 30. maj 2012 blev yderligere oplysninger fremlagt til alle interesserede parter vedrørende de produkttyper, der anvendtes til sammenligning af den normale værdi og eksportprisen. Som indledningsmeddelelsen angiver, modtog alle interesserede parter mere præcise oplysninger om de produktegenskaber, der blev fundet relevante til bestemmelse af den normale værdi.
(29)
Indholdet af noten om fremlæggelse af oplysninger omfattede den normale værdi, fastsat på grundlag af priserne for det pågældende produkt solgt på hjemmemarkedet af den samarbejdende indiske producent. I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skulle den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af priserne eller en beregnet værdi i et referenceland. To indiske producenter var villige til at samarbejde ved at udfylde et spørgeskema. De indsendte oplysninger i spørgeskemabesvarelserne blev efterprøvet hos de to virksomheder. Dog afgav kun en virksomhed tilstrækkeligt detaljerede data til, at den normale værdi kunne fastsættes.
(30)
Som nævnt i betragtning 90 i forordningen om endelig told »rejste en række importører og eksportører tvivl om, hvorvidt det var hensigtsmæssigt at anvende data fra førnævnte indiske producent, da i) mængden af skruer, der produceres og sælges af denne producent på det indiske hjemmemarked, angiveligt ikke var repræsentativt for den mængde, der eksporteres fra Kina til Fællesskabet, og ii) denne indiske producent angiveligt har handelsmæssige forbindelser til en af de EF-producenter, der støtter klagen. Det skal i den forbindelse bemærkes, at i) den indiske producents salgsmængder blev betragtet som værende tilstrækkeligt repræsentative til, at der kunne beregnes pålidelige normale værdier, og at ii) valget af Indien som referenceland ikke er urimeligt, selv om den pågældende indiske producent har forbindelser til en EF-producent, der støtter klagen. Det blev endvidere bemærket, at disse forbindelser blev etableret efter undersøgelsesperioden. På grund af manglende samarbejde fra andre tredjelandsproducenter og i betragtning af ovennævnte blev valget af Indien som referenceland betragtet som rimeligt«.
(31)
I betragtning af konkurrencevilkårene og åbenheden på det indiske marked og i betragtning af, at den samarbejdende indiske producent solgte varetyper, der kunne sammenlignes med dem, som de kinesiske eksporterende producenter solgte, blev det derfor konkluderet, at Indien var et egnet tredjeland med markedsøkonomi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7.
(32)
Noten om fremlæggelse af oplysninger angav, at disse data om hjemmemarkedssalg dækkede undersøgelsesperioden, dog uden det komplette varekontrolnummer (»PCN«). Den indiske producent kunne dog identificere den solgte skrues styrkeklasse, og hvorvidt der var tale om standard- eller specialskruer, jf. forordningen om endelig told. Behovet for at skelne mellem standard- og specialskruer var ikke fastsat på tidspunktet for undersøgelsens begyndelse, hvor PCN blev oprettet.
(33)
Kommissionen bemærkede dog, at denne skelnen påvirkede prissammenligningen, hvorfor den indiske producent fremlagde disse data efter anmodning. Det indiske hjemmemarkedssalg blev således inddelt i »standard«- og »special«-salg, hvorefter styrkeklassen blev fastsat for hver transaktion. En normal værdi pr. kg blev udregnet for hver styrkeklasse, som oprindeligt identificeret i tabellen med varekontrolnumre (PCN).
(34)
De resterende egenskaber fra det oprindelige PCN blev ikke anvendt, dels fordi den indiske producent ikke kunne fremlægge så detaljerede data, men også på grund af følgende:
-
Diameter og længde blev ikke dømt relevante, da analysen var baseret på vægt og således automatisk tog højde for forskelle stammende fra skruer med forskellig diameter eller længde.
-
Der var ingen angivelse af forskelle angående krombelægning eller belægning generelt - dvs. angivelse af galvanisering - mellem den indiske producents varer og de kinesiske skruer.
-
Med hensyn til det sidste PCN-element, KN-koderne blev det vurderet, at der ikke var tale om en pålidelig indikator, idet de kinesiske og indiske myndigheder, i modsætning til EU-myndighederne, ikke opererer med 10 KN-koder for at definere det pågældende produkt.
(35)
Kommissionen fokuserede derfor på to afgørende forskelle mellem produkterne: dels styrkeklassen, dels forskellen på standard- og specialskruer, hvilket er en indikator for kunde- og kvalitetsforskelle.
(36)
Den normale værdi blev angivet ab fabrik og tilpasset for at tage højde for priseffekten af den kvalitetskontrol, der udføres af den indiske producent, men ikke i Kina. Resultatet blev således to lister over normale værdier i kinesiske yen (CNY) pr. kg for hver styrkeklasse, en for standard- og en for specialskruer.
(37)
Kommissionen meddelte alle interesserede parter, at den normale værdi ikke kunne afsløres, da der var tale om en enkelt indisk producents fortrolige pris på hjemmemarkedet. De interesserede parter blev dog meddelt, at den normale »standard«-værdi for en skrue i styrkeklasse 8.8 (»G« i PCN-tabellen), en produkttype, der ofte eksporteres af kinesiske producenter, vurderedes til mellem 9 og 12 CNY pr. kg ab fabrik.
2.2. Bemærkninger til note om fremlæggelse af oplysninger af 30. maj 2012
(38)
En importør og fire eksporterende producenter hævdede, at tidsfristen for parterne til at fremsætte bemærkninger til de supplerende oplysninger (10 dage) var for kort. Kommissionen mener dog, at ovenstående tidsfrist var passende, idet de givne oplysninger blot supplerede oplysningerne i forordningen om endelig told efter den oprindelige undersøgelse. Tidsfristen for at gennemlæse og kommentere disse supplerende oplysninger blev således betragtet som værende rimelig.
(39)
Visse parter hævdede, at Kommissionen havde angivet, at den ikke rådede over nye oplysninger om de fysiske egenskaber ud over styrkeklassen for de produkter, der blev brugt til fastsættelsen af den normale værdi. Denne påstand bør afvises. På dette tidspunkt i undersøgelsen fremlagde Kommissionen blot supplerende oplysninger om, hvorledes den normale værdi blev udregnet under den oprindelige undersøgelse. Det skal understreges, at de kinesiske eksporterende producenter havde udpeget »styrke« som en relevant egenskab. Dette indebar dog ikke, at Kommissionen ikke rådede over oplysninger om andre fysiske egenskaber.
(40)
Samme parter hævdede, at Kommissionen under høringerne angav, at den, med hensyn til de mulige justeringer for sammenligning mellem eksportpriserne og den normale værdi, ville privilegere en justering på grundlag af en analyse af priser frem for omkostninger. Faktisk præciserede Kommissionen, at, i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, bør en sammenligning foretages med passende hensyntagen til de forskelle, der påvirker prissammenligneligheden og ikke forskellene i omkostninger.
(41)
Efterfølgende gentog disse parter deres påstand om, at disse justeringer burde tage højde for forskelle i produktionsomkostninger, såsom forskelle i råmaterialets energiforbrug, forbruget af valsetråd, af elektricitet og selvgenereret elektricitet, i produktivitet pr. medarbejder, den rimelige fortjeneste og forskelle med hensyn til værktøj. Som angivet ovenfor henviser artikel 2, stk. 10, i grundforordningen til priser og ikke omkostninger. Disse parter fremførte ingen beviser for, at de påståede forskelle i omkostninger gav sig udslag i prisforskelle. Der mindes i denne forbindelse desuden om, at der, ved undersøgelser omfattende overgangsøkonomier som Kina, anvendes et referenceland, når det anses for påkrævet, for at undgå at medtage priser og omkostninger, der ikke skyldes normale markedskræfter i lande uden markedsøkonomi. Således, med henblik på at fastsætte den normale værdi, erstattes omkostninger og priser for producenterne i lande med fungerende markedsøkonomi. På dette grundlag afvises disse krav om at justere for forskelle i produktionsomkostninger.
(42)
Samme parter hævdede yderligere, at de supplerende oplysninger fremlagt den 30. maj 2012 vedrørende egenskaber for produkter solgt af den indiske producent var utilstrækkelige, idet der efter sigende manglede information om følgende områder: forskelle vedrørende skruetypen, belægning og anvendelse af krom, diameter og længde, sporbarhed, ISO 9000 og fejlrate samt andre aspekter vedrørende hårdhed, bøjelighed, styrke, slagstyrke og andre friktionskoefficienter. De ønskede afklaring om årsagerne til, at de øvrige egenskaber i det oprindelige PCN ikke blev dømt relevante. Disse spørgsmål blev forklaret i to noter om fremlæggelse af oplysninger, afsendt den 5. juli og placeret i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter, den 11. juli 2012.
2.3. Note om fremlæggelse af oplysninger af 5. juli 2012
(43)
Efter anmodningen om supplerende oplysninger, beskrevet i betragtning 42 ovenfor, blev yderligere en note om fremlæggelse af oplysninger sendt til alle interesserede parter den 5. juli 2012. Denne note indeholdt følgende supplerende oplysninger:
-
En tabel med de forskellige prisniveauer for de normale værdier, udregnet pr. styrkeklasse for standardskruer solgt på det indiske hjemmemarked til selvstændige kunder af den samarbejdende indiske producent. Det blev desuden pointeret, at størstedelen af de varer, der eksporteres af kinesiske producenter, ligger i styrkeklasse G.
-
En dybdegående analyse af data fra Indien viste, at standardskruer solgt på hjemmemarkedet var elektropletterede med PCN-kode »A«. Derfor foreslog Kommissionen at sammenligne den normale værdi med belægningstype A for eksportvarer.
-
Efter manuel analyse af prisdata for det indiske hjemmemarked blev der udtrukket information om diameter og længde fra tekststrengen med den indiske producents salgskoder. For at muliggøre sammenligning med de kinesiske virksomheders eksport blev disse data sammendraget i kategorier for at skelne mellem de to overordnede produktstørrelser:
Indikator
Diameter
Længde
Lille
M4 til M10
0 til 100 mm
Mellem
M12 til M20
100 til 200 mm
Stort
M22 til M30
200 til 300 mm
-
Kommissionen foreslog derfor at anvende disse data for yderligere at indskærpe den normale værdi og udregne dumpingmargener på dette grundlag. Eksporterede skruer uden for disse kategorier blev ikke medtaget i dumpingberegningerne. Dette omfattede kun en ubetydelig eksportmængde.
-
Som reference fremlagde Kommissionen de foreslåede reviderede PCN:
Indikator
Varebeskrivelse
PCN
Standard/Special
Standardskrue
S
Specialskrue
P
Styrkeklasse
3,6
A
4,6
B
4,8
C
5,6
D
5,8
E
6,8
F
8,8
G
9,8
H
10,9
I
12,9
J
Overtrækning
Elektropletteret belægning
A
Diameter
M4 til M10
S
M12 til M20
M
M22 til M30
L
Længde
0 til 100 mm
S
101 til 200 mm
M
201 til 300 mm
L
-
Kommissionen fremlagde en oversigt over dumpingmarginer, ændret i henhold til forslaget i noten om fremlæggelse af oplysninger, idet den bemærkede, at disse reviderede antidumpingmargener ikke automatisk ville udgøre antidumpingtold, der er underlagt reglen om mindste told.
-
Endelig blev der fremlagt nye tabeller: 22, 23, 32, 33 og 34 for en EU-producent som svar på bemærkningerne fra visse interesserede parter om, at de supplerende oplysninger i noten om videregivelse af oplysninger af 30. maj 2012 var utilstrækkelige, idet visse elementer i tabellerne manglede eller var fejlagtigt sammendraget.
2.4. Bemærkninger til note om fremlæggelse af oplysninger af 5. juli 2012
(44)
Visse parter efterspurgte supplerende oplysninger om prisniveauet for den normale værdi. Som angivet i betragtning 82 ovenfor kunne prisniveauet ikke oplyses til de interesserede partier, da der er tale om fortrolig information om en enkelt referenceproducents priser. Dog blev en ikkefortrolig version af den normale værdi pr. styrkeklasse for standardskruer offentliggjort den 5. juli 2012 til de kinesiske eksporterende producenter, der efterspurgte sådanne yderligere oplysninger, og placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter, den 11. juli 2012. I denne note fremlagde Kommissionen en tabel med de forskellige priskategorier for de normale værdier, udregnet pr. styrkeklasse for standardskruer solgt på det indiske hjemmemarked til selvstændige kunder af den samarbejdende indiske producent.
(45)
Visse parter hævdede også, at Kommissionen under en høring den 26. juni 2012 havde meddelt dem, at det indiske hjemmemarkedssalg omfattede to typer belægning »A« og »B« i henhold til PCN-tabellen i den oprindelige undersøgelse. Denne påstand er ubegrundet. Kommissionen meddelte de pågældende parter, at den på dette tidspunkt i undersøgelsen var i færd med at analysere de 3 typer belægninger, den indiske producent anvender på standardskruer. Under en efterfølgende høring den 3. juli 2012 samt i en oplysningsnote placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter, den 11. juli 2012, fik alle parter at vide, at den indiske producent anvendte »A«-belægning ved fremstillingen af standardskruer.
(46)
Ved en høring afholdt den 11. juli 2012 bad samme parter Kommissionen forklare, hvorledes den indiske producent havde foretaget opdelingen af den normale værdi mellem special- og standardskruer. Kommissionen oplyste, at dette var gjort på grundlag af kundenavnene. Som det fremgår af høringsreferatet, udarbejdet af høringskonsulenten ved GD for Handel, udtalte Kommissionen dog, før høringens afslutning, at den skulle kaste yderligere lys over dette spørgsmål. Dette blev gjort i en oplysningsnote af 13. juli 2012, sendt til de parter, der tog del i høringen, og placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter. De nævnte parters påstand om, at Kommissionen udtalte, at »opdelingen af den normale værdi mellem special- og standardskruer blev blandt andet foretaget på grundlag af kundenavnene« er således ufuldstændig, da yderligere oplysninger er kommet for dagen, som angivet i nedenstående betragtning.
(47)
Hvad angår forskellen mellem standard- og specialskruer forklarer Kommissionens note af 13. juli 2012, at »det ikke kan udelukkes at bilindustrien ligeledes anvender standardskruer til visse formål«. Visse parter hævdede, at Kommissionen anså, at bilskruer også kan betragtes som standardvarer. Denne påstand var ubegrundet. Som det tydeligt fremgår af den pågældende note, fremkom Kommissionen med denne udtalelse uden at råde over den indiske producents kundeliste. Som det dog er fastlagt i den oprindelige undersøgelse og yderligere forklaret i del 2.7 nedenfor, bestiller bilproducenter altid specialdesignede skruer af kvalitetsmæssige og kommercielle årsager og med henblik på at opfylde erhvervsgrenens ISO-krav. Derfor betragter skrueproducenter, også de indiske, alle skruer produceret til bilindustrien som »special«-produkter. Dette ifølge oplysninger fundet på de indiske bilproducenters websider. Idet den indiske producent definerer alle individuelt designede produkter som »specialskruer«, antager Kommissionen, at standardskruer til bilindustrien ikke var omfattet af den liste over standardskruer, der blev fremlagt i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.
(48)
Det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent fremførte påstande i lighed med ovenstående angående den mulige inkludering af skruer til bilindustrien i den normale værdi. De hævdede desuden, at selv bilskruer, der ikke er fremstillet efter individuelt design, skal undergå særlig kvalitetskontrol eller opfylde sporbarhedskrav, der gør dem dyrere, og at disse bør betragtes som specialskruer. De hævdede, at Kommissionens konklusion om, at skruer anvendt til formål i den højere ende af markedet, men ikke fremstillet efter brugerens tegninger, burde betragtes som specialskruer, var ubegrundet, og at Kommissionen således brød grundforordningens artikel 2, stk. 10, om princippet for rimelig sammenligning. De mente desuden, at Kommissionens konklusioner, der er baseret på den indiske producents opdeling, ikke var bekræftet ved et kontrolbesøg. I lyset af ovenstående bad de Kommissionen om på ny at undersøge opdelingen mellem standard- og specialskruer eller, i modsat fald, at anvende et andet datasæt for normale værdier.
(49)
Kommissionens ræsonnement angående opdelingen mellem standard- og specialskruer er allerede behandlet i betragtning 47 ovenfor. Hvad angår påstanden vedrørende den manglende kontrol af den indiske producents opdeling kontrollerede Kommissionen salgslisten på stedet via gennemgang (»walk-through«-test) (dvs. dybdegående kontrol af en stikprøve af salgstransaktioner på salgslisten med henblik på at kontrollere korrektheden deraf) i henhold til standardpraksis for kontrolbesøg. Desuden blev den efterfølgende opdeling af den indiske producents salgsliste kontrolleret i sammenligning med opdelingens gennemsnitlige prisniveau, således som det forklares i den pågældende note. Således er påstanden om, at Kommissionen anvendte den pålydende værdi i den indiske producents data, ubegrundet.
(50)
Desuden giver den indiske producents kriterier for specialskruer, defineret som skruer produceret på grundlag af kundens tegninger som nævnt i ovenstående betragtning 47, tilstrækkelig sikkerhed for pålideligheden af disse data. Kommissionen foretog allerede i den oprindelige undersøgelse en justering af den normale værdi for at tage højde for de kvalitetskontroltiltag, den indiske producent iværksætter, men som ikke blev konstateret hos de kinesiske producenter i stikprøven. I betragtning heraf finder Kommissionen det ikke nødvendigt at anvende et andet datasæt for normale værdier, jf. de interesserede parters forslag. Endelig, som nævnt i betragtning 89 i forordningen om endelig told, tilbød ingen andre producenter i mulige referencelande at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, på trods af Kommissionens bestræbelser.
(51)
Hvad angår anvendelsen af data fra den indiske referencelandsproducent i forbindelse med fastsættelsen af den normale værdi hævdede sammenslutningen af europæiske forhandlere (EFDA), at denne teknik ikke var passende, da dennes assortiment, produktionsmængde, kundeprofil, distributionsmetode og markedsposition ikke kunne sammenlignes med de kinesiske eksporterende producenters situation. Den hævdede desuden, at de kinesiske priser var lavere grundet fordelene ved storproduktion af standardprodukter, da der er tale om specialiserede, effektive producenter. Desuden efterspurgte EFDA mere detaljerede oplysninger om den indiske producents priser og produktionsmængde for standardskruer. Endelig fremlagde EFDA Eurostat-data til at understøtte dens påstande om, at en sammenligning af eksportpriser på to specifikke KN-koder fra henholdsvis Kina og Indien ville vise, at den indiske eksport af disse produkter udgjorde mindre end 4 % af Kinas, og at Indien ikke var troværdig som leverandør af disse produkter til eksportmarkeder.
(52)
Til spørgsmålet om, hvorvidt den indiske referencelandsproducent er passende, henvises til sidste del af betragtning 49 ovenfor. Hvad angår den generelle påstand om, at de kinesiske eksportpriser kommer af fordelene ved storproduktion, manglede der meningsfulde argumenter og tal herfor. Påstandene kunne således ikke analyseres på det pågældende tidspunkt i undersøgelsen. Hvad angår anmodningen om supplerende oplysninger om den indiske producents data henvises der til betragtning 82 om fortrolighed. Med hensyn til påstanden om, at den indiske eksport ikke kan sammenlignes med den kinesiske eksport under og efter undersøgelsesperioden, er det de indiske hjemmemarkeds-, og ikke eksportpriser, der betragtes som relevante baseret på grundforordningen med henblik på fastsættelsen af den normale værdi. Derfor var EFDA's påstande ubegrundede.
(53)
Hvad angår spørgsmålet om den belægning, der anvendes af den indiske producent, udtrykte det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent tvivl, og de bad Kommissionen forklare, hvorledes de fortrolige oplysninger udgjorde afgørende bevis for, at den indiske producent solgte udelukkende elektropletterede skruer på hjemmemarkedet. Under kontrollen fremlagde den indiske producent beviser, der gjorde Kommissionen i stand til at konkludere, at standardskruer solgt på hjemmemarkedet var elektropletterede, jf. type »A« i det oprindelige PCN. Dette taget i betragtning mener Kommissionen, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at konkludere, at standardskruerne solgt på hjemmemarkedet var elektropletterede. I denne sammenhæng blev der foretaget en justering for forskelle ved krom, som angivet i betragtning 81 nedenfor.
2.5. Yderligere oplysninger efterspurgt efter noten om fremlæggelse af oplysninger af 5. juli 2012
(54)
Visse eksporterende producenter bad om yderligere forklaringer og oplysninger for eventuelt at kunne anmode om tilpasning af deres egne dumpingmargener som angivet i den oprindelige undersøgelse, på grundlag af følgende forhold:
a)
de anvendte produkttypeegenskaber (KN-koder, styrkeklasse, standard- eller specialdele) ved fastsættelsen af den normale værdi
b)
yderligere oplysninger vedrørende egenskaberne for produkterne solgt af den indiske producent, anvendt ved fastsættelsen af den normale værdi
c)
forklaring vedrørende årsagerne til, at det originale PCN's resterende egenskaber ikke blev anvendt
d)
justeringer i henhold til forskelle i de fysiske egenskaber.
(55)
Med hensyn til litra a) ovenfor, som angivet i informationsnoten af 30. maj 2012, var styrkeklassen for skruer solgt af den indiske samarbejdende producent den samme som styrkeindikatoren omfattet af de PCN, der blev anvendt i spørgeskemaet, fremsendt til alle parter. Styrkeklassen blev fastsat ved den indiske producents anvendelse af samme relevante PCN-element på de salgslister, der blev gennemgået under kontrolbesøget.
(56)
Opdelingen mellem special- og standardskruer forklares i betragtning 54 i forordningen om endelig told. »Special«-skruer fremstilles efter kundens tegning. »Standard«-skruer fremstilles til lager og ikke i henhold til en specifik kundes anvisninger. Behovet for at skelne mellem standard- og specialskruer fremstillet af den indiske producent var klart defineret, og som nævnt i betragtning 51 og 54 i forordningen om endelig told blev sammenligningen mellem eksportprisen og den normale værdi for de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven foretaget for skruer af »standard«-typen.
(57)
Med henblik på spørgsmålene i litra b) er det, af fortrolighedsmæssige årsager, ikke muligt at oplyse den præcise model af de skruer og bolte, den indiske producent sælger. Som angivet ovenfor fandt sammenligningen dog sted baseret på vægt inden for samme standard- eller specialkategori angivet i PCN.
(58)
Ligeledes med hensyn til spørgsmålene i litra b) efterspurgte flere af de interesserede parter mere information om belægningen. Den oprindelige undersøgelses data undergik yderligere analyse, hvoraf det fremgik, at produktet solgt som »standard« på det indiske hjemmemarked havde en basisbelægning, dvs. elektroplettering. Denne information blev fremlagt under høringer ønsket af de interesserede parter, derpå videregivet til de interesserede parter efter anmodning samt placeret i dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter.
(59)
To eksporterende producenter i stikprøven efterspurgte mere information om justeringer for forskelle ved anvendelse af krom i belægningen. Den samarbejdende indiske producents salgsdata blev analyseret yderligere, hvilket førte til en justering af den normale værdi for forskelle ved anvendelse af krom, som forklaret i betragtning 81 nedenfor. De samme to eksporterende producenter bad om yderligere forklaringer på, hvorledes rentabiliteten for den indiske samarbejdende producents hjemmemarkedssalg blev beregnet, hvorvidt produktionsomkostningerne blev rapporteret på grundlag af PCN, om der var blevet anvendt gennemsnitsomkostninger, og hvorvidt den normale værdi inkluderede salg til forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(60)
Al relevant information om den normale værdi var anført i betragtning 94 i forordningen om endelig told. Det er ligeledes angivet, at kun hjemmemarkedssalg til virksomheder, der ikke var forretningsmæssigt forbundne, blev anvendt.
(61)
Disse to eksporterende producenter ytrede senere alvorlig tvivl om, hvorvidt rentabilitets- og repræsentativitetstesten var udført korrekt. Med hensyn til repræsentativitetstesten ytrede disse eksporterende producenter tvivl om, hvorvidt den indiske producents salgsmængder på hjemmemarkedet oversteg 5 % af deres eksportsalg for de reviderede produktgrupper. I forbindelse med repræsentativitetstesten fremgik det, at i tilfælde, hvor 5 %-kravet ikke var overholdt for en specifik produkttype, var hjemmemarkedssalget dog omfangsrigt nok til at muliggøre en passende sammenligning. Med hensyn til rentabilitetstesten bekræftes det, at den blev udført på grundlag af produkttype.
(62)
Hvad angår spørgsmålet under litra c) ovenfor, dvs. hvorfor man ikke anvendte de komplette PCN til sammenligning af den normale værdi og eksportprisen, fremgik det klart af undersøgelsen, at de komplette PCN ikke ville udgøre en pålidelig indikator. For det første fordi hverken de indiske eller de kinesiske myndigheder skelner mellem 10 KN-koder til produktidentificering, sådan som EU-myndighederne gør det. For det andet, som forklaret i betragtning 48 i forordningen om endelig told, hævdede en række parter, at hovedparten af de skruer, der produceres af de kinesiske eksporterende producenter, er standardprodukter (som især befinder sig mellem belastningsklasse 4.8 og 8.8) uden særlige egenskaber, hvad angår råmaterialer, belastning, belægning eller certificerings-/sikkerhedsrelaterede aspekter, at de er bestemt til anvendelsesformål i den lavere ende af markedet (ikkeprofessionel brug og generel distribution), i modsætning til den højere ende heraf, og at de ikke opfylder de strenge krav stillet af brugere i sidstnævnte ende af markedet såsom bilindustrien, den kemiske industri eller rumfartsindustrien.
(63)
Spørgsmålene rejst af to andre eksporterende producenter under litra d) ovenfor, sporbarhedselementer, ISO-standard 9000, fejlrate og andre aspekter såsom »hårdhed, bøjelighed, styrke, stød, modstand, friktionskoefficient« kunne ikke godtages, da de pågældende virksomheder ikke har vist, hvorledes disse elementer påvirker prissammenligneligheden mellem den normale værdi og eksportprisen.
(64)
Da der manglede specifikke oplysninger om den manglende sammenlignelighed, de interesserede parter fremfører ud over deres anbefalinger i forbindelse med den oprindelige undersøgelse, og da mængden af tilgængelige yderligere oplysninger om de øvrige tekniske egenskaber såsom belægning var begrænset, konkluderede den oprindelige undersøgelse, at de væsentligste faktorer og forskelle fremhævet af de interesserede parter selv, nemlig special-/standardprodukter og styrkeklasse, udgjorde et tilstrækkeligt grundlag for sammenligning mellem den normale værdi og eksportpriserne.
2.6. Yderligere fremlæggelse af oplysninger vedrørende den normale værdi af 11. juli 2012
(65)
Den 11. juli 2012 fremlagde Kommissionen en genklassificering af den normale værdi som beskrevet ovenfor og den foreslåede genudregning af dumpingmargener på grundlaget beskrevet ovenfor samt de efterspurgte bemærkninger.
(66)
Som nævnt i betragtning 32 ovenfor fremlagde den indiske producent oprindeligt en salgsliste for hjemmemarkedet uden PCN. Hvert salg var blot identificeret vha. en enhedskode, dvs. en intern kode for hvert produkt, og en tekststreng med produktbeskrivelse, for eksempel:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
Som forklaret i betragtning 48 til 57 i forordningen om endelig told angav den indiske virksomhed en opdeling af sit hjemmemarkedssalg i standard- og specialskruer på grundlag af den skelnen, der nævnes i betragtning 77. Således blev hjemmemarkedssalget fremlagt inddelt i to segmenter: »standard-hjemmemarkedssalg« og »special-hjemmemarkedssalg«. Salg, der ikke kunne identificeres som enten standard- eller specialsalg, blev ikke medtaget i den efterfølgende beregning af den normale værdi.
(68)
Undersøgelsen gjorde det også klart, at skruens styrkeklasse var nødvendig for at fastsætte den normale værdi. Den indiske virksomhed angav styrkeklassen for hver linje af sine »standard-hjemmemarkedssalg« og »special-hjemmemarkedssalg«, og disse blev fremlagt i en søjle kaldet »Klasse« (»Grade«) indeholdende styrkeklassen, for eksempel:
Beskrivelse
Klasse
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
Den oprindelige normale værdi blev udregnet på grundlag heraf, med anvendelse af opdelingen mellem standard-/specialvarer samt styrkeklassen, som fremført i den første fremlæggelse af gennemførelsesundersøgelsen den 30. maj 2012.
(70)
Som nævnt i betragtning 54 bad visse eksporterende producenter om yderligere forklaringer, idet de hævdede, at manglen på sammenligning af skruernes belægning, diameter og længde kunne påvirke niveauet af den oprindeligt udregnede normale værdi.
(71)
I mangel af PCN blev den beskrivende tekststreng for hver transaktion (efter gruppering af transaktioner med samme beskrivelse) analyseret for at udtrække de solgte skruers diameter og længde. Ovenstående eksempel giver M8 = diameter og 16 = længde. Der er således tale om en skrue med en diameter på 8 mm og en længde på 16 mm. Værdien 1,25 henviser til gevindstigning, der ikke anvendes til klassificering af det pågældende produkt.
(72)
De PCN, de kinesiske eksporterende producenter anvender, gengiver disse data på en lidt anden måde. Ovenstående skrue ville have fremstået som »080016« for diameter og længde.
(73)
For at sikre overensstemmelse mellem den normale værdi og eksportprisen inddelte Kommissionen diameter og længde i tre lige store kategorier, som angivet i andet oplysningsbrev af 5. juli 2012:
Indikator
Diameter
Længde
Lille
M4 til M10
0 til 100 mm
Mellem
M12 til M20
100 til 200 mm
Stort
M22 til M30
200 til 300 mm
(74)
En mindre del af den indiske producents salg faldt uden for disse kategorier og blev ikke anvendt til beregning af den normale værdi. Den overfor beskrevne skrue ville derfor fremstå med revideret PCN »GSS« = styrkeklasse 8.8; diameter lille; længde lille.
(75)
Det fremgik tydeligt af ovenstående eksempel, at tekststrengen til produktbeskrivelsen ikke indeholder information om den belægning, den indiske producent anvender. Derfor blev undersøgelsesdokumentet gennemsøgt for oplysninger om den type belægning, den indiske producent eventuelt anvendte til skruer solgt på hjemmemarkedet. Det fremgik af fortrolige oplysninger i dokumentet, kontrolleret på stedet hos den indiske producent, at der anvendtes elektroplettering (PCN type A) til standardskruer på hjemmemarkedet. Alle parter blev informeret herom den 5. juli 2012.
2.7. Bemærkninger til note om fremlæggelse af oplysninger af 11. juli 2012
(76)
Adskillige eksporterende producenter reagerede på ovennævnte information. Efter anmodning fra disse eksporterende producenter blev der afholdt en høring ledet af GD for Handels høringskonsulent med henblik på at fortsætte dialogen med Kommissionen og diskutere de spørgsmål, de rejste. De eksporterende producenter rejste navnlig følgende spørgsmål:
a)
Den indiske producents metodologi til opdeling af hjemmemarkedssalgene i standard- og specialvarer
b)
Såfremt visse skruer solgt til bilindustrien blev betragtet som standardskruer, ville en »større justering« blive påkrævet
c)
Tilpasninger til den normale værdi under artikel 2, stk. 10, litra b), for indirekte skatter på import af valsetråd til Indien
d)
Tilstedeværelse af krom VI i standardskruernes belægning
e)
Kommissions metodologi for eksporttransaktioner uden tilsvarende hjemmemarkedssalg
f)
Oplysning af produktkoderne for den indiske producents salg på hjemmemarkedet.
(77)
Hvad angår litra a) ovenfor opdelte den indiske producent sine hjemmemarkedssalg i standard- og specialskruer ud fra den antagelse, at sidstnævnte fremstilles efter kundens tegninger, mens de resterende var standardskruer, dvs. ikke fremstillet efter en kundes eller andre specifikke tegninger.
(78)
Vedrørende litra b) ovenfor og som angivet i en note til dossieret af 13. juli 2012, der er sendt til de nævnte interesserede parter efter høringen den 11. juli, bekræftede Kommissionen, at i mangel af kundenavne som angivet ovenfor, henviser Kommissionen til ovenstående betragtning 47. Kommissionen bemærker endvidere, at, ifølge den europæiske sammenslutning af producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, »når en kunde i Europa - navnlig inden for bilsektoren - bestiller skruer, bolte, møtrikker og lignende produkter fremstillet i henhold til en tegning, der samtidig er i fuld overensstemmelse med internationale standarder (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), betragtes dette produkt alligevel af producenten som et »special«-produkt og identificeres derefter i virksomhedens interne klassificering (…) Dette er modus operandi for alle producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende produkter verden over, også i Indien«. Kommissionen er således sikker på, at standardskruer til bilindustrien ikke var medtaget på listen over standardskruer fremlagt i forbindelse med resultaterne af den oprindelige undersøgelse. Derfor blev denne påstand afvist.
(79)
Hvad angår litra c) ovenfor rejste visse eksporterende producenter under en høring spørgsmålet om en justering under grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra b), for at tage højde for afgifterne på import af valsetråd til Indien, der inkluderes i den normale værdi, men ikke i eksportpriserne fra Kina. Kinesiske virksomheder i stikprøven for den oprindelige undersøgelse indkøbte valsetråd fremstillet i Kina.
(80)
Råmaterialet importeret af den indiske producent er pålagt den grundlæggende toldafgift (5 % af den toldpligtige værdi) samt uddannelsesbidrag (3 % af den grundlæggende toldafgift plus udligningstoldbeløbet). I henhold til artikel 2, stk. 10, litra b), i den grundlæggende forordning kan en sådan justering for indirekte skatter dog kræves, såfremt importafgifterne for et sådant produkt og de indeholdte fysiske materialer ikke opkræves i tilfælde af salg på hjemmemarkedet, eller refunderes, såfremt produktet eksporteres til Den Europæiske Union. I mangel af påstand om og bevis for, at eksport fra ovennævnte eksporterende producenter til EU er berettiget til fritagelse fra eller refundering af importafgifter i forbindelse med råmaterialer (valsetråd), skal kravet afvises. Desuden er sådanne justeringer normalt ikke mulige, når den eksporterende producent, som det er tilfældet for denne undersøgelse, modtager alle sine råmaterialer fra leverandører på hjemmemarkedet og derfor ikke pålægges importafgifter.
(81)
Hvad angår litra d) ovenfor fremgik det af beviserne i den oprindelige undersøgelsessag, at belægningen på standardskruer solgt på det indiske hjemmemarked almindeligvis indeholdt Cr3-krom og således passede til PCN-definitionen, ifølge hvilken belægningen ikke indeholdt krom VI. Dumpingmargenerne blev derfor genberegnet baseret på den dyreste type krombelægning på eksportsiden, uden eksportpristilpasning. To eksporterende producenter hævdede, at informationen om belægningen svarede til den aktuelle situation og ikke situationen på tidspunktet for undersøgelsen. Dette er ikke korrekt. Der blev indhentet efterprøvede beviser ved kontrollen under den oprindelige undersøgelse, hvoraf det fremgik, at alle standardskruer solgt på hjemmemarkedet i Indien blev elektropletteret under den oprindelige undersøgelsesperiode.
(82)
Hvad angår litra e) ovenfor bekræftes det, at dumpingmargenerne blev udregnet på det grundlag, at såfremt der ikke forefandtes noget tilsvarende salg på hjemmemarkedet, blev eksporttransaktionen udelukket fra dumpingberegningerne. Nogle parter hævdede, at der ikke var grund til at udelukke visse eksporttransaktioner fra beregningen af dumpingmargenen. For alle de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven fandtes der dog betydelig overensstemmelse mellem hjemmemarkeds- og eksportsalg, således at de forskellige parters salg kunne gengives på troværdig vis.
(83)
Med hensyn til litra f) ovenfor hævdede det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksportør, at den indiske producent ikke angav en god grund til ikke at lade Kommissionen videregive visse oplysninger om produktkoder for vedkommendes salg på hjemmemarkedet. Kommissionen fremlagde så mange oplysninger som muligt, idet den overholdt fortrolighedsreglerne, gennem en række noter til sagen, der blev gjort tilgængelige for alle interesserede parter, samt høringer for det kinesiske handelskammer og alle de kinesiske eksportører, der anmodede herom. Med hensyn til anmodningen om at oplyse den indiske producents produktkoder vil videregivelsen af disse oplysninger gøre det muligt for andre parter at beregne den indiske producents hjemmemarkedspriser med betydelig sikkerhed, hvilket skal undgås med henblik på at beskytte fortrolige forretningsoplysninger. Såfremt Kommissionen undlader at beskytte fortrolige oplysninger, kan den afkræves erstatning herfor. Den risikerer ligeledes at afskrække virksomheder i referencelande fra at deltage frivilligt i undersøgelser. Denne påstand blev derfor afvist.
2.8. Justeringer af metodologien for beregning af den normale værdi i forordningen om endelig told
(84)
I lyset af de kinesiske eksporterende producenters observationer i denne undersøgelse vedrørende definitionen af produkttyper ved beregningen af den normale værdi for Indien, hvorved de fremhævede vigtigheden af elementerne diameter, længde og belægning, ud over opdelingen i standard- og specialskruer samt styrkeklasse, og i lyset af de efterfølgende høringer og dialogen i høringskonsulentens tilstedeværelse, blev den indiske producents data gennemgået på ny.
(85)
Efter denne fornyede gennemgang var Kommissionen i stand til at fastsætte diameter og længde af de skruer, der solgtes på det indiske hjemmemarked. For at muliggøre en retfærdig sammenligning mellem disse skruer og skruer eksporteret fra Kina blev diameter og længde inddelt i størrelseskategorier og den normale værdi beregnet for hver kategori. Dette blev forklaret i detaljer i to oplysningsnoter af 5. og 11. juli 2012, der blev gjort tilgængelige for alle de interesserede parter. Gennem sammendragelsen i størrelseskategorier for at skelne mellem de vigtigste produktstørrelser solgt af den indiske producent muliggjorde denne metodologi en rimelig sammenligning med varer eksporteret af de kinesiske virksomheder, som krævet af de interesserede parter. Efterfølgende fremførte to eksporterende producenter, at de ikke rådede over fuldstændige oplysninger, idet de hævdede, at klassificeringen var uklar og utilpasset, og at de derfor ikke havde tilstrækkelig information til at kræve justering for fysiske forskelle. Dog fremlagde disse to eksporterende producenter ikke noget gyldigt alternativt forslag eller væsentligt bevis. Påstanden blev derfor afvist.
(86)
EFDA hævdede, at anvendelsen af diameter og længde ikke afspejlede virkeligheden og foreslog et alternativ, der gengav de to kriterier for, i deres øjne, at undgå at udelukke visse produkter, men undlod at begrunde denne alternative tilgang. Kommissionens klassificering udelukkede ikke nogen produkttyper (samtlige mulige kombinationer af diameter og længde var dækket), og denne påstand kunne således ikke undersøges nærmere.
(87)
Alle de solgte standardskruer viste sig at være elektropletterede, og således blev den normale værdi beregnet med en belægning svarende til PCN-koden »A«. For kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, der ikke eksporterede skruer med belægningstype A, blev den nærmeste belægningstype anvendt uden eksportpristilpasning.
(88)
Data for styrkeklasse og opdelingen i standard- og specialvarer forblev uforandret.
(89)
To eksporterende producenter bad GD for Handels høringskonsulent træde ind for at undersøge den indiske referenceproducents fortrolige data og fremlægge forsikringer vedrørende fortroligheden af dennes salg på hjemmemarkedet og vedrørende spørgsmålet om belægningen på standardskruer, tilstedeværelsen af krom i belægningen samt udtrækningen af informationer om længde og diameter for standardskruer. Efter at have undersøgt den indiske referenceproducents fortrolige data fremlagde høringskonsulenten forklaringer for de to eksporterende producenter. Høringskonsulentens rapport blev tilføjet dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter.
(90)
På trods af ovennævnte supplerende oplysninger, forklaringer, høringer og dialoger hævdede visse parter fortsat, at de ikke havde tilstrækkelige oplysninger til at kunne anmode om justeringer til sikring af retfærdig sammenligning. Kommissionen fremlagde omfattende oplysninger til parterne vedrørende de produktgrupper, der anvendtes til fastsættelsen af den normale værdi, som krævet af appelorganet (7). Desuden afgav Kommissionen oplysninger og besvarede alle spørgsmål fra samtlige parter gennem en forlænget periode fra den 30. maj 2012 til den 19. juli 2012. En supplerende periode på 20 dage blev tildelt for at give alle parter mulighed for at fremlægge bemærkninger til de sidste oplysninger.
(91)
Samme parter hævdede, at Kommissionen, i modstrid med appelorganets beretning og uden gyldig grund, nægtede at fremlægge oplysninger om de af den indiske producents produkter, der blev brugt til at fastsætte den normale værdi. Antidumpingaftalens artikel 6.5 angiver, at oplysninger, der er fortrolige eller gives på et fortroligt grundlag, skal behandles som sådanne af de undersøgende myndigheder. I dette tilfælde fremlagde den indiske producent oplysninger om produkttyper solgt på hjemmemarkedet på fortroligt grundlag, og virksomheden gentog sin anmodning om fortrolig behandling til Kommissionen, idet den angav, at den fortsat betragter disse oplysninger som strengt fortrolige, som angivet i betragtning 82. Samme parter hævdede ligeledes, at Kommissionen ikke var i stand til at fremlægge et meningsfuldt, ikkefortroligt sammendrag af oplysningerne fremlagt af den indiske producent, som krævet i rapporterne. I løbet af den fortsatte dialogproces, og som angivet i betragtningerne ovenfor, videregav Kommissionen dog al relevant information om den indiske producent inden for fortrolighedens grænser til de interesserede parter, således at disse kunne forsvare egne interesser.
2.9. Fastsættelse af den normale værdi for de eksporterende producenter i Kina, normal værdi, eksportpriser, sammenligning
(92)
Den normale værdi blev udregnet og sammenlignet med eksportprisen som angivet ovenfor. Eksportprisen blev justeret for at fjerne prisforskellen for de berørte skruer, hvis belægning var tilsat krom VI. De to blev sammenlignet på et ab fabrik-grundlag, som i den oprindelige undersøgelse.
2.10. Krav om justeringer på grundlag af produktegenskaber
(93)
En eksporterende producent krævede en justering for fysiske forskelle i det pågældende produkt (sekskantskruer, træskruer, bolte osv.) i henhold til artikel 2, stk. 10, litra a), i grundforordningen. Da den eksporterende producent, af fortrolighedsmæssige årsager, ikke har adgang til de komplette data om normal værdi, brugte virksomheden sine egne eksportpriser til at demonstrere, i hvor høj grad priserne svinger for hver enkelt skruetype.
(94)
Den oprindelige undersøgelse sammenlignede den normale værdi og eksportprisen, dels ved at skelne mellem standard- og specialskruer, som angivet i betragtning 102 i forordningen om endelig told, dels ved at fastsætte styrkeklassen. De komplette varekontrolnumre (PCN) blev ikke brugt i dette tilfælde, da producenten i referencelandet ikke fremlagde oplysninger på grundlag af PCN som ønsket. Et af elementerne i de originale PCN var at identificere de forskellige skruetyper i henhold til den KN-kode, de tilhørte. Da den indiske producent ikke fremlagde disse oplysninger, kunne dette element ikke bruges til sammenligning i den oprindelige undersøgelse.
(95)
Oplysningerne fremlagt af den eksporterende producent angav, at der var grundlag for justeringer i henhold til de forskellige skruetyper. Den foreslåede metodologi blev dog betragtet som passende, da virksomheden ikke oplyste den præcise produkttype i henhold til KN-koden, jf. betragtning 34, sådan som det oprindeligt var ønsket. Som alternativ blev der foretaget en undersøgelse af prisforskellene for EU-erhvervsgrenen på Unionens marked med henblik på at afgøre, hvorvidt der fandtes prisforskelle mellem de forskellige typer af skruer. EU-erhvervsgrenen havde fremlagt fuldstændige oplysninger efter PCN som oprindeligt ønsket. Denne undersøgelse bekræftede, at priserne på EU-markedet svingede afhængigt af typen af skruer. På dette grundlag blev det fundet passende at tilpasse de normale værdier for at afspejle disse forskelle. Som grundlag for justeringen blev EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris vurderet som »1«, og alle de individuelle typer blev tildelt en individuel værdi afhængigt af deres pris i forhold til førnævnte gennemsnit. Disse værdier blev efterfølgende anvendt på den normale værdi som anvendt i sammenligning med hver type eksporteret af den eksporterende producent.
(96)
Da disse justeringer blev foretaget på grundlag af markedsværdien af forskellene i de fysiske egenskaber på EU-markedet, blev det betragtet som passende at foretage lignende justeringer ved udregningen af dumpingmargener for alle eksporterende producenter.
(97)
Efter offentliggørelsen af det overordnede dokument om afgivelse af oplysninger hævdede CCME og en kinesisk eksportør, at Kommissionen stadig brød artikel 2.4, 6.2 og 6.4 i WTO-antidumpingaftalen ved at undlade at fremlægge rettidige oplysninger, på grundlag af hvilke eksportprisen og den normale værdi blev sammenlignet, og de opfordrede Kommissionen til at fremlægge omfattende oplysninger om de produkttyper af normal værdi, der blev anvendt for at opfylde forpligtelsen til at give de kinesiske eksporterede producenter mulighed for at sikre, at deres interesser blev forsvaret, fremlægge deres sag med fuldstændig baggrundsviden og sikre retfærdig sammenligning mellem eksportpriserne og den normale værdi. De pågældende parter bad derfor Kommissionen om på ny at undersøge:
a)
fuld angivelse af produkttyperne for den normale værdi
b)
sikring af, at standardskruer produceret af de kinesiske eksporterede producenter ikke sammenlignes med skruer fremstillet af referenceproducenter til anvendelse i den højere ende af markedet
c)
fremlæggelse af dokumentation om, hvorledes anmodninger om justeringer kan begrundes
d)
fremlæggelse af oplysninger om, hvorledes visse tilpasninger blev foretaget
e)
EU's forpligtelse til ikke at se bort fra eksporttransaktioner.
(98)
Med hensyn til litra a) og i lyset af oplysningsnoter dateret 30. maj 2012, 11. juli 2012, 13. juli 2012, det overordnede dokument om afgivelse af oplysninger sendt den 31. juli 2012 og navnlig betragtning 77 til 96 samt høringerne afholdt i løbet af konsultationsproceduren skønnes det, at de interesserede parter har modtaget al den information, der kunne videregives inden for rammerne af fortrolighedskravene.
(99)
Med hensyn til litra b) om behovet for at sikre, at standardskruer produceret af de kinesiske eksporterede producenter ikke sammenlignes med skruer fremstillet af referenceproducenter til anvendelse i den højere ende af markedet, er dette forhold blevet behandlet i ovenstående betragtning 78. I mangel af nye beviser og i betragtning af, at de interesserede parter alene har fremsat påstande om mulig medtagelse af skruer til anvendelse i den højere ende af markedet, ud over bilindustrien, betragter Kommissionen, at de oplysninger, der er tilgængelig i dossieret, er tilstrækkeligt pålidelige til at sikre, at der kun blev anvendt standardskruer til sammenligningen med den pågældende kinesiske eksportørs eksportpriser.
(100)
Hvad angår litra c) og påstandene om, at Kommissionen undlod at fremlægge oplysninger om, hvorledes de kinesiske eksporterende producenter kunne begrunde anmodninger om justeringer angående sporbarhedselementer, ISO-standard 9000, fejlrate og andre aspekter såsom »hårdhed, bøjelighed, styrke, stød, modstand, friktionskoefficient«(jf. betragtning 63 ovenfor) og told på importomkostninger (jf. betragtning 79 og 80 ovenfor), bemærker Kommissionen nedenstående. For det første minder Kommissionen om, at parterne fremførte disse elementer uden at tilføje yderligere detaljer. Under en høring ved høringskonsulenten den 11. juli 2012 opfordrede Kommissionen parterne til at fremlægge yderligere oplysninger om de ovenstående emner, men sådanne oplysninger blev ikke fremlagt. Hvad angår anmodningen om justeringer på eksportpriser for at tage høje for tolden på import af valsetråd til Indien og generelt de lavere omkostninger ved råmaterialer for de kinesiske eksporterende producenter, forklarede Kommissionen på detaljeret vis i betragtning 80 årsagen til, at denne justering ikke kunne godkendes. Desuden, som det fremføres i betragtning 63 i den oprindelige forordning, afspejlede omkostningen ved det vigtigste råmateriale, valsetråd, ikke i bund og grund markedsværdien. Det blev konkluderet, at priserne på valsetråd på hjemmemarkedet var konsekvent lavere end på andre markeder. Disse fordrejede priser kan således ikke anvendes som grundlag for de justeringer, de pågældende parter efterspørger. Under disse omstændigheder er det Kommissionen uklart, hvilke supplerende oplysninger, der - ifølge det kinesiske handelskammer og den eksporterende producent - kunne fremlægges for at begrunde disse to anmodninger om justeringer.
(101)
Hvad angår litra d) minder Kommissionen om, at oplysningerne om »EU-producenternes typer for normale værdier og deres prisniveauer, samt indvirkningen af de affødte justeringer af referenceproducentens typer for normale værdier« er fortrolige og ikke kan videregives. Det kinesiske handelskammer og en kinesisk eksporterende producent anmodede om yderligere forklaringer på, hvorledes justeringerne for prisforskelle på belægning blev foretaget. Som angivet i betragtning 92 ovenfor bør det bemærkes, at Kommissionen i det specifikke oplysende dokument angav, hvilke eksporterede produkttyper der er blevet justeret, hvilket gør det muligt for de interesserede parter at forstå, hvorledes justeringen blev foretaget.
(102)
Hvad angår litra e) og det påståede behov for at tage højde for alle sammenlignelige eksporttransaktioner i dumpingudregningen for at sikre rimelig sammenligning i henhold til artikel 2.4.2 i WTO-antidumpingaftalen, bemærker Kommissionen, at det netop er i henhold til anmodninger og forslag fra de pågældende parter, at den normale værdi for fastsættelse af dumpingmargener blev justeret. Den anvendte metodologi blev forklaret i betragtning 93 og 96 ovenfor, og årsagerne til at udtrykke det udregnede dumpingbeløb som en procentdel af eksporttransaktionerne anvendt i udregningen af det i betragtning 107 og 108 nedenfor er i fuld overensstemmelse med artikel 2.4.2 i WTO-antidumpingaftalen, der henviser til sammenlignelige eksporttransaktioner. I dette tilfælde er alle de sammenlignelige transaktioner (efter produkttype) blevet anvendt til sammenligningen. Det var derfor rimeligt at udtrykke det udregnede dumpingbeløb som en procentdel af de eksporttransaktioner, der blev anvendt til at udregne dumpingbeløbet.
(103)
I henhold til det overordnede dokument om afgivelse af oplysninger gentog to kinesiske eksporterende producenter, at der skulle foretages justeringer for forskelle i råmaterialets energiforbrug, lettere adgang til råmateriale, mere effektivt elforbrug og lavere produktivitet pr. medarbejder. Der mindes om, at ingen af de kinesiske eksporterende producenter modtog markedsøkonomisk behandling i den oprindelige undersøgelse, og at deres omkostningsstruktur ikke kan betragtes som en afspejling af markedsværdier, der kan anvendes som grundlag for tilpasninger, navnlig hvad angår adgang til råmaterialer. Det bør desuden bemærkes, at de eksisterende produktionsprocedurer i Folkerepublikken Kina blev vurderet som værende sammenlignelige med den indiske producents, og de påståede forskelle blev vurderet som meget små. I dette tilfælde konkluderede man, at den indiske producent befandt sig i konkurrence med flere andre producenter på det indiske hjemmemarked, og betragtede, at vedkommendes priser til fulde afspejlede situationen på hjemmemarkedet. Som angivet i betragtning 41 ovenfor var det nødvendigt at erstatte omkostninger og priser for producenterne i lande med fungerende markedsøkonomi med henblik på at fastsætte den normale værdi.
(104)
De samme to kinesiske eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen - i sammendraget af data om diameter og længde i kategorier - ikke burde henvise til kategorier, men anvende de virkelige tal for længde og diameter til sammenligningen. For det første, som angivet i betragtning 70 ovenfor, blev Kommissionen efter en høring af 26. juni 2012 enig med samme parter om at kategorisere diameter og længde med henblik på at tage højde for de fysiske egenskabers indflydelse på priserne. De pågældende parter angav selv en række mulige kategorier, men Kommissionen angav dog under høringen, at disse forslåede kategorier skulle gennemgås for at sikre overensstemmelse af alle de eksporterede typer til udpræget lignende typer fra den indiske producent. For det andet - i en fremlæggelse under høringen af 3. juli 2012 - fremførte de pågældende parter som eksempel, at diameter ville have ringe indvirkning på forbruget af råmateriale pr. enhed. Derfor blev denne påstand afvist.
2.11. Dumpingmargener
(105)
Dumpingmargenerne blev fastsat på grundlag af sammenligningen af den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris.
(106)
De endelige dumpingmargener for den eksporterende producent, denne fornyede undersøgelse omhandler, udtrykt i procent af cif-importprisen ved Unionens grænse, ufortoldet, er som følger:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
De endelige reviderede dumpingmargener udtrykt i procent af cif-importprisen ved Unionens grænse, ufortoldet, er som følger:
Eksporterende producent i Folkerepublikken Kina
Eksisterende dumpingmargin
Revideret dumpingmargin
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0 %
0 %
Samarbejdende eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven
78,1 %
54,1 %
Alle andre virksomheder
115,4 %
74,1 %
(108)
En eksporterende producent hævdede, at ved beregning af dumpingmargin skal det samlede dumpingbeløb udtrykkes i procent af cif-importprisen for samtlige eksporttransaktioner og ikke i procent af de eksporttransaktioner, der blev anvendt til at udregne dumpingbeløbet. En anden fremgangsmåde ville, efter denne virksomheds mening, resultere i en formodning af dumping for de eksporttransaktioner, der ikke anvendes i afgørelse af spørgsmålet om dumping.
(109)
En sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi fandt kun sted baseret på et vægtet gennemsnit for de typer, den kinesiske producent eksporterer, og for hvilke den indiske producent fremstiller og sælger en tilsvarende type. Dette betragtes som det mest pålidelige grundlag for fastsættelse af denne eksporterende producents eventuelle dumpingniveau. Forsøg på at sammenligne alle andre eksporterede typer med den indiske producents sammenlignelige typer ville have ledt til unøjagtige konklusioner. På dette grundlag er det korrekt at udtrykke det beregnede dumpingbeløb i procent af de eksporttransaktioner, der anvendtes i udregningen af dumpingbeløbet. Denne konklusion betragtes som repræsentativ for alle de eksporterede typer. Samme tilgang blev anvendt til at udregne de øvrige eksporterende producenters dumpingmargener.
3. Definition af EU-erhvervsgrenen
(110)
Som angivet i meddelelsen om indledning genvurderede Kommissionen definitionen af EU-erhvervsgrenen for at tage højde for tvistbilæggelsesorganets rapporter og fremførte, at EU havde handlet i modstrid med artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen, idet Unionen havde udelukket producenter, der ikke ønskede at deltage i stikprøven, fra definitionen af EU-erhvervsgrenen samt ved at skønne, at grænsen på 25 % fastsat i grundforordningen automatisk udgjorde en »større andel« af Unionens samlede produktion af det pågældende produkt. I afsnit 430 i appelorganets beretning offentliggjort den 15. juli 2011 blev det anerkendt, at »da erhvervsgrenen består af et stort antal producenter af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer kunne dette have muliggjort så lav en andel, grundet vanskelighederne ved at opnå yderligere oplysninger, forudsat at Kommissionens metode til at definere erhvervsgrenen ikke forårsagede nogen væsentlig risiko for fordrejning (…) ved at begrænse definitionen af den indenlandske erhvervsgren til de producenter, der var villige til at deltage i stikprøven udelukkede Kommissionen producenter, der fremlagde relevante oplysninger.« (Dette fremhæves). Det er sidstnævnte producenter, der nu er inkluderet i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(111)
Den oprindelige undersøgelse konkluderede, at produktionen for de producenter i Unionen, der havde accepteret at deltage i stikprøven og samarbejdet fuldt ud i den oprindelige undersøgelse, udgjorde 27,0 % af den samlede produktion af den pågældende vare i Unionen. Disse virksomheder anses derfor for at udgøre EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4.
(112)
I henhold til tvistbilæggelsesorganets rapporter og baseret på alle relevante bemærkninger fra alle de EU-producenter, der havde givet sig til kende inden for fristen i afsnit 6, litra b), nr. i), i meddelelsen om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina. (8), og uanset om de angav at være villige til at deltage i stikprøven, genberegnede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenen faktisk stod for 36,3 % af den samlede produktion af den pågældende vare i Unionen i 2006.
(113)
Efter at have revideret definitionen af EU-erhvervsgrenen undersøgte Kommissionen, hvorvidt procentdelen af den erhvervsgrens produktion af skruer i forhold til den vurderede samlede produktion udgjorde en større andel i betydningen af artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen.
(114)
Som nævnt i betragtning 112 i forordningen om endelig told viste undersøgelsen, at den samme vare fremstilles af en lang række EU-producenter, anslået til over 300 virksomheder, overvejende små og mellemstore (SMV'er), men også enkelte større virksomheder eller sammenslutninger af sådanne. På tidspunktet for indledningen af den oprindelige undersøgelse kontaktede Kommissionen hver enkelt af disse kendte producenter og bad dem deltage i undersøgelsen og fremlægge visse oplysninger om deres aktiviteter. Hverken meddelelsen om indledning offentliggjort efter påbegyndelsen af den oprindelige undersøgelse eller det følgebrev, der blev fremsendt på datoen for indledningen til samtlige kendte EU-producenter, refererede til den kendsgerning, at oplysninger fremlagt af ikkesamarbejdsvillige EU-producenter ikke ville blive medtaget.
(115)
Som nævnt er de fleste EU-skrueproducenter små virksomheder eller mikrovirksomheder (familieforetagender), hvis ressourcer ofte er begrænsede, herunder de menneskelige og finansielle ressourcer. De er som oftest ikke medlemmer af de nationale eller europæiske sammenslutninger, der ville kunne repræsentere dem under forhandlingerne, og som det oftest er tilfældet med SMV'er, har de ikke ressourcer til at hyre specialiserede handelsadvokater og regnskabskyndige. Små virksomheder nærer et stærkt ønske om at beskytte deres fortrolige data i forbindelse med sådanne undersøgelser, idet de betragter disse data som vitale. På trods af dette gav et større antal producenter sig til kende (63 EU-producenter i alt) og fremlagde de ønskede oplysninger. Der gøres opmærksom på, at disse producenter var både SMV'er og større virksomheder fra forskellige steder i hele Unionen. I lyset af ovenstående, og de specifikke omstændigheder for denne sag taget i betragtning, kan disse producenter, der udgjorde 36,3 % af den samlede produktion af den pågældende vare i EU, anses for at udgøre en større andel af den samlede EU-erhvervsgren og omfattes således af betydningen af artikel 4.1 i WTO-antidumpingaftalen. Derudover, idet alle de største kendte producenter i EU som nævnt gav sig til kende efter indledningen og inden for fristen i den oprindelige meddelelse om indledning, kan den udvalgte stikprøve i den oprindelige undersøgelse betragtes som værende repræsentativ, selv efter medtagelsen af yderligere 18 EU-producenter i definitionen af EU-erhvervsgrenen.
(116)
Det kinesiske handelskammer hævdede, at Kommissionen ikke kunne nøjes med at anvende data fra de EU-producenter, der gav sig til kende inden fristen nævnt i betragtning 112 ovenfor, da visse EU-producenter kan have valgt ikke at give sig til kende, fordi de ikke var villige til at deltage i stikprøven og derfor vidste, at deres besvarelse ikke ville medtaget. Sammenslutningen af kinesiske producenter anmodede Kommissionen om at »genbegynde hele udvælgelsesprocessen og kontakte alle EU-producenter uden at nævne, at disse skulle indvillige i at deltage i stikprøven« (9). I lyset af ovenstående ansås det dog ikke for nødvendigt at genåbne udvælgelsesprocessen for den endelige stikprøve, da de største kendte EU-producenter gav sig til kende på tidspunktet for indledningen. Efter fremlæggelsen gentog det kinesiske handelskammer, at det ikke kunne udelukkes, at et større antal producenter blot ikke besvarede spørgeskemaet for stikprøven, »fordi de vidste, at deres manglende villighed til at deltage i stikprøven automatisk ville medføre udelukkelse fra den indenlandske erhvervsgren«. Det bemærkes, at samme argumenter er blevet fremført af kinesiske eksporterende producenter og europæiske importører under den oprindelige undersøgelse som argument mod eksistensen af statusniveauet. Som forklaret i betragtning 26 i forordningen om endelig told kontaktede Kommissionen et betydeligt antal EU-producenter efter indledningen af proceduren, men kun få af disse svarede. Det skal bemærkes, at der ikke blev henvist til deres mulige medtagelse eller mangel på samme i den endelige stikprøve. Faktisk var den mulige udvælgelse af Unionens producenter i den endelige stikprøve irrelevant i deres beslutning om at give sig til kende i proceduren, da deres beslutning var begrundet med andre faktorer end dem, der fremhæves i betragtning 115 ovenfor. Derfor blev anmodningen til Kommissionen om at gentage skadesvurderingen afvist.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(117)
Ifølge rapporterne blev konklusionerne om skade i den oprindelige undersøgelse gennemgået på ny for EU-erhvervsgrenen som defineret i henhold til ovenstående betragtning 114, hvad angår tendenser inden for produktion, produktionskapacitet, brugskapacitet, salg, enhedspriser, markedsandel, beskæftigelse og produktivitet, dvs. oplysninger indhentet om de 6 producenter i stikprøven og de yderligere 57 producenter, der nu er en del af EU-erhvervsgrenen. Hvad angår de øvrige fundne skadesfaktorer for EU-erhvervsgrenen i stikprøven, bekræftes konklusionerne i den fornyede undersøgelse, idet de 6 producenter i stikprøven udfyldte spørgeskemaerne med oplysninger om lager, rentabilitet, likviditet, investeringer, afkast af investeringer, evne til at rejse kapital samt lønninger.
4.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(118)
Udviklingen af produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse for EU-erhvervsgrenen baseret på alle de tilgængelige oplysninger (jf. betragtning 112) var som følger:
Den samlede EU-erhvervsgren
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Produktion i mængde (MT)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Indeks
100
107
100
106
110
Produktionskapacitet (MT)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Indeks
100
102
105
107
110
Kapacitetsudnyttelse (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
På trods af den markante stigning i efterspørgslen på 29 % fra 2004 og frem til undersøgelsesperioden svingede EU-erhvervsgrenens produktionsmængde igennem hele den pågældende periode og var 9 % højere i undersøgelsesperioden end i 2003, mod 6 % i den oprindelige undersøgelse, dvs. stadig betydeligt lavere end stigningen i efterspørgslen på 29 %.
(120)
Hvad angår produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse blev den oprindelige undersøgelses konklusioner bekræftet, dog på grundlag af et andet datasæt (jf. betragtning 130 til 133 i forordningen om endelig told).
4.2. Salg, markedsandel, vækst og gennemsnitlige enhedspriser i Unionen
(121)
Nedenstående tal viser EU-erhvervsgrenens salg til selvstændige kunder i Unionen baseret på alle tilgængelige oplysninger (i omfang og værdi):
Hele EU-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
EU-erhvervsgrenens salg i Unionen (000 EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Indeks
100
106
111
121
130
EU-erhvervsgrenens salg i Unionen (MT)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Indeks
100
111
105
114
114
EU-erhvervsgrenens enhedspris ved salg i Unionen (EUR/MT)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Indeks
100
96
106
106
114
EU-erhvervsgrenens markedsandel (%)
Ikke relevant
28 %
27 %
24 %
22 %
Indeks
Ikke relevant
100
96
86
80
(122)
De reviderede data angivet i ovenstående tabel bekræfter konklusionerne i betragtning 137 til 140 i forordningen om endelig told, idet alle skadestendenser bekræftes. Omfanget af EU-erhvervsgrenens salg steg med 14 % i den pågældende periode, mod 12 % angivet i den oprindelige undersøgelse, og værdien med 30 %, mod 21 %. Tendenserne viser sig således i høj grad at svare til den oprindelige undersøgelse. Det samme fald i salgsmængden mellem 2004 og 2005 bekræfter konklusionen i betragtning 139 i forordningen om endelig told om, at EU-erhvervsgrenen ikke nød godt af stigningen i forbruget i Unionen, og at EU-producenternes markedsandel således faldt med 20 % på mindre end tre år.
4.3. Beskæftigelse og produktivitet
(123)
Udviklingen af beskæftigelse og produktivitet i Unionen var som følger:
Hele EU-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Antal ansatte
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Indeks
100
111
114
114
114
Produktivitet (MT/ansat)
65
63
58
61
63
Indeks
100
97
89
93
96
4.4. Konklusion vedrørende skade
(124)
I lyset af ovenstående bekræftes konklusionerne i betragtning 153 til 161 i forordningen om endelig told.
5. Mængde af dumpingimport
(125)
Som angivet i meddelelsen om indledning tog Kommissionen højde for konklusionerne i tvistbilæggelsesorganets rapporter, der angav, at EU handlede i modstrid med artikel 3.1 og 3.2 i WTO-antidumpingaftalen, hvad angår omfanget af dumpingimport i den oprindelige undersøgelse af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer.
(126)
Således gennemgik Kommissionen sin skadesvurdering på ny i lyset af konklusionen om, at visse eksporterende producenter ikke havde foretaget dumping i undersøgelsesperioden. Der mindes om, at den oprindelige undersøgelse angav, at to kinesiske producenter ikke havde foretaget dumping. Som angivet i betragtning 105 ovenfor konkluderede den fornyede undersøgelse, at yderligere en eksporterende producent ikke havde foretaget dumping. De samlede importmængder fra disse tre eksporterende producenter udgjorde mellem 0,01 % og 0,40 % af den samlede import af den pågældende vare fra Kina i undersøgelsesperioden. Skadesanalysen om udviklingen af import fra Kina, der er udført på grundlag af omfanget af dumpingimport fraregnet importen til ikkedumpingpriser, viser ubetydelige forandringer i de tendenser, der beskrives i betragtning 121 i forordningen om endelig told.
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
Importmængde fra Kina (MT)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Indeks
100
137
179
225
267
Kinas markedsandel
Ikke relevant
17 %
22 %
23 %
25 %
Kilde: Eurostat.
6. Årsagssammenhæng - EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(127)
Som angivet i meddelelsen om indledning genvurderede Kommissionen sin analyse af årsagssammenhæng for at tage højde for rapporternes konklusioner, ifølge hvilke EU handlede i modstrid med artikel 3.1 og 3.5 i WTO-antidumpingaftalen ved at anvende Eurostats overordnede statistiske eksportdata i stedet for EU-erhvervsgrenens specifikke eksportresultater.
(128)
EU-tjenestegrenens eksportresultater blev analyseret i betragtning 175 i forordningen om endelig told. Det fremgik, at eksport til tredjelande kun udgjorde 11 % af EU-tjenestegrenens produktion af den pågældende vare i 2006. Som tvistbilæggelsesorganets rapporter pointerede, var de anvendte data om alle EU-producenters eksport dog baseret på Eurostat-data og ikke på EU-tjenestegrenens eksport. I henhold til tvistbilæggelsesorganets rapporter genvurderede Kommissionen sin analyse om årsagssammenhæng ved at undersøge, hvorvidt eksportresultaterne for den nye definition af EU-tjenestegrenen kunne omfattes af den lidte skade. Konklusionen var, at eksport til tredjelande kun udgjorde 3,7 % af den nyligt definerede EU-tjenestegrens produktion af den pågældende vare i undersøgelsesperioden, mod de 11 % angivet i betragtning 175 i forordningen om endelig told. Denne eksport steg med ca. 4 % mellem 2003 og undersøgelsesperioden. De eksporterede varer solgtes desuden til konsekvent højere priser end på EU-markedet.
Hele EU-erhvervsgrenen
2003
2004
2005
2006
Undersøgelsesperioden
EU-eksport til resten af verden i den betragtede periode (MT)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Indeks
100
120
108
107
104
EU-eksport til resten af verden i den betragtede periode (000 EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Indeks
100
118
112
124
117
Enhedspris: (EURO/MT):
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Det kan således konkluderes, at EU-tjenestegrenens resultat af eksport til tredjelande ikke udgjorde en kilde til væsentlig skade. Desuden bekræftes den endelige konklusion i betragtning 184 i forordningen om endelig told om, at dumpingimport fra Kina har voldet væsentlig skade på EU-tjenestegrenen i betydningen af artikel 3, stk. 6, i grundforordningen.
7. Behandling af fortrolige oplysninger
(130)
Som angivet i meddelelsen om indledning iværksatte Kommissionen en genvurdering af konklusionerne baseret på rapporternes afgørelser, ifølge hvilke EU handlede i modstrid med artikel 6.5 og 6.5.1 i WTO-antidumpingaftalen, hvad angår håndtering af fortrolige oplysninger.
(131)
Ifølge rapporterne opfordrede Kommissionen de to relevante EU-producenter til at fremsætte redegørelser for årsagerne til, at der ikke kunne fremlægges et ikkefortroligt sammendrag af de fortrolige oplysninger. De to producenter fremlagde supplerende oplysninger på ikkefortrolig vis, eller såfremt der ikke kunne fremlægges et sammendrag af visse oplysninger, angav de, at dette var tilfældet. Alle interesserede parter modtog de oplysninger, disse producenter således havde fremlagt. En repræsentativ sammenslutning af EU-importører hævdede, at oplysningerne fra de to EU-producenter var uforståelige og ikke muliggjorde sammenholdelse med Eurostats offentligt tilgængelige data. Hvad angår denne påstand, bemærkes det, at idet oplysningerne fra disse to producenter er specifikke for disse virksomheder, findes der sandsynligvis ingen offentlige kilder, der muliggør sammenholdelse.
(132)
Det kinesiske handelskammer og EFDA hævdede, at de supplerende oplysninger var ufuldstændige, idet visse elementer i tabel 22, 23 og 32 til 34 stadig manglede og derfor ikke stemte overens med den måde, hvorpå tvistbilæggelsesorganets konklusioner burde have fundet anvendelse. Der blev ikke fremført yderligere bemærkninger efter fremsættelsen af disse supplerende, ikkefortrolige oplysninger. Da tabel 32 til 34 indeholder detaljer om den pågældende virksomheds salg og omkostninger, blev disse i sig selv fortrolige oplysninger sammendraget for at fremlægge oplysninger om indholdet, uden at bryde fortroligheden. De øvrige oplysninger, der hævdedes at mangle i tabel 22 (typer af råmaterialer leveret og omfang af indkøbte råmaterialer), tabel 23 (der fremsættes kun tal for fortjenstmargen før skat og ingen separate tal for salg i og uden for EU), blev fremsat på ny af den pågældende EU-virksomhed for at sikre god forståelse af oplysningerne, og svaret blev tilføjet dossieret, der stilles til rådighed for interesserede parter. Det konkluderes således, at rapporternes henstillinger på dette område blev efterlevet fuldstændigt.
(133)
EFDA hævdede desuden, at den af EU-producenten fremlagte tabel 24 ikke dannede grundlag for at konkludere, at denne virksomhed havde lidt betydelig skade, da den viser stadig fremgang i fortjeneste, anvendelse og produktion. Kommissionen foretog dog fastsættelsen af skade på ny og medtog data fra de seks EU-producenter i stikprøven og konkluderede, at der var sket væsentlig skade, som fastslået i betragtning 124 ovenfor. Kravet er derfor ubegrundet.
(134)
Endelig, som nævnt i punkt 6 i meddelelsen om indledning og i henhold til konklusionerne om artikel 6.5 og 6.5.1 i WTO-antidumpingaftalen, hvad angår håndtering af fortrolige oplysninger, fremlagde Kommissionen den 30. maj 2012 Eurostat-data om den samlede EU-produktion af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, som oprindeligt fremlagt.
8. Andre henstillinger og afgørelser
(135)
Som nævnt i meddelelsen agtede Kommissionen at overveje bemærkninger fra undersøgelsen af skruer, bolte, møtrikker og lignende varer, fremsat af parter, der hævder at være blevet påvirket negativt af fremlæggelsen af konklusionerne vedrørende markedsøkonomisk behandling eller andre henstillinger og afgørelser fra tvistbilæggelsesorganet. Kommissionen tildelte individuel behandling til en virksomhed i henhold til henstillingerne om grundforordningens artikel 9, stk. 5, i tvistbilæggelsesorganets rapporter.
F. FREMLÆGGELSE
(136)
Alle parter blev informeret om ovenstående konklusioner. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger og krav i forbindelse med ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Der blev fremsat adskillige bemærkninger efter fremlæggelsen af oplysninger.
(137)
Det fremgår af ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne vedrørende import af visse skruer, bolte, møtrikker og lignende varer af jern eller stål med oprindelse i Folkerepublikken Kina indført ved forordning (EF) nr. 91/2009 bør bibeholdes, og at import fra Bulten Fasteners China skal pålægges en toldafgift på 0 %.
G. KONKLUSION
(138)
På baggrund af ovenstående genvurdering konkluderes det, at den skadelige dumping, der blev konstateret i den oprindelige undersøgelse, bekræftes. En eksporterende producent fik dog indrømmet individuel behandling i overensstemmelse med henstillingerne i tvistbilæggelsesorganets rapporter vedrørende artikel 9, stk. 5, i grundforordningen. Således skal artikel 1, stk. 2, i forordningen om endelig told ændres i overensstemmelse hermed. Samme artikel skal ligeledes ændres for at tage højde for den reviderede antidumpingtold beregnet for visse af virksomhederne i tabellen i artikel 1, stk. 2, i forordningen om endelig told, jf. nedenfor:
Eksporterende producent i Folkerepublikken Kina
Dumpingmargen
Skadesmargen
Endelige foranstaltninger
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Samarbejdende eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Alle andre virksomheder
74,1 %
85,0 %
74,1 %
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Tabellen, der anfører satserne for den endelige antidumpingtold, der pålægges nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet for produkter fremstillet af virksomhederne anført i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF) nr. 91/2009, affattes således:
»Virksomhed
Told (%)
Taric-tillægskode
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory og Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing
0,0 %
A997
Virksomheder opført i bilag I
54,1 %
A928
Alle andre virksomheder
74,1 %
A999«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 4. oktober 2012.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 924/2012,
annettu 4 päivänä lokakuuta 2012,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon toimenpiteistä, joita yhteisö voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta, 23 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1515/2001 (1), jäljempänä ’WTO:n valtuutusasetus’, ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
(1)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 91/2009 (2) otettiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa, jäljempänä ’lopullinen asetus’.
B. WTO:N RIITOJENRATKAISUELIMEN HYVÄKSYMÄT RAPORTIT
(2)
Maailman kauppajärjestön WTO:n riitojenratkaisuelin, jäljempänä ’riitojenratkaisuelin’, hyväksyi 28 päivänä heinäkuuta 2011 valituselimen raportin ja paneelin raportin sellaisena kuin ne ovat muutettuina valituselimen raportilla, joka koskee kiistaa asiassa ’European Communities - Definitive Anti-Dumping Measures on Certain Iron or Steel Fasteners from China’ (Euroopan yhteisöt - tiettyjen Kiinasta peräisin olevien rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet) (3), jäljempänä ’raportit’. Näistä raporteissa todettiin, että Euroopan unioni on toiminut epäjohdonmukaisesti muun muassa seuraavissa yhteyksissä:
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artikla ja 9.2 artikla polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (4), jäljempänä ’perusasetus’, 9 artiklan 5 kohdan osalta siten kuin sitä sovellettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia koskevassa tutkimuksessa, jäljempänä ’kiinnittimiä koskeva tutkimus’
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4, 6.2 ja 2.4 artikla tiettyjen näkökohtien osalta, jotka koskevat polkumyynnin määrittämistä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artikla unionin tuotannonalan määritelmän osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 ja 3.2 artikla niiden näkökohtien osalta, jotka koskevat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän määrittämistä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 ja 3.5 artikla syy-yhteyden tarkastelun osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa ja
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 ja 6.5.1 artikla luottamuksellisten tietojen käsittelyn osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
C. MENETTELY
(3)
Euroopan unionin virallisessa lehdessä6 päivänä maaliskuuta 2012 julkaistun ilmoituksen (5), jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’, seurauksena käynnistettiin arviointi WTO:n valtuutusasetuksen nojalla. Euroopan komissio tiedotti asetuksen (EY) N:o 91/2009 antamiseen johtaneen tutkimuksen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, osapuolille arvioinnista ja tavasta, jolla lopullista asetusta koskevat raporttien päätelmät aiottiin ottaa huomioon.
D. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(4)
Tarkasteltavana olevat tuotteet ovat Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia muusta kuin ruostumattomasta teräksestä valmistettuja tiettyjä rauta- ja teräskiinnittimiä eli puuruuveja (lukuun ottamatta kansiruuveja), itsekierteittäviä ruuveja, muita kannallisia ruuveja ja pultteja (myös niihin kuuluvine muttereineen ja aluslaattoineen, mutta lukuun ottamatta poikkileikkaukseltaan täyteisestä materiaalista sorvattuja ruuveja, varren paksuus enintään 6 mm, ja lukuun ottamatta rautatie- tai raitiotieradan rakennusosien kiinnittämiseen tarkoitettuja ruuveja ja pultteja) sekä aluslaattoja, jäljempänä kaikki yhdessä ’kiinnittimet’ tai ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(5)
Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 ja ex 7318 22 00.
(6)
Raportit eivät vaikuta tarkasteltavana olevaa tuotetta ja samankaltaisia tuotteita koskevan lopullisen asetuksen johdanto-osan 40 ja 57 kappaleessa esitettyihin päätelmiin.
E. RAPORTTEIHIN PERUSTUVAT TARKISTETUT PÄÄTELMÄT
(7)
Komissio arvioi menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti uudelleen alkuperäisen tutkimuksen lopulliset päätelmät ja otti huomioon riitojenratkaisuelimen suositukset ja ratkaisut. Uudelleenarviointi perustui alkuperäisestä tutkimuksesta ja menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkistamisen jälkeen saatuihin tietoihin.
(8)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus toteutettiin 1 päivän lokakuuta 2006 ja 30 päivän syyskuuta 2007 välisenä aikana, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavia parametreja varten tarkasteltiin tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 2003 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(9)
Tässä asetuksessa pyritään korjaamaan ne lopullisen asetukset kohdat, joita riitojenratkaisuelin piti hyväksymissään raporteissa ristiriitaisina, ja tekemään lopullisesta asetuksesta riitojenratkaisuelimen suositusten ja ratkaisujen mukainen.
1. Yksilöllinen kohtelu: lopullisen asetuksen 9 artiklan 5 kohdan soveltaminen
(10)
Tässä luvussa esitellään alkuperäisen tutkimuksen uudelleenarvioituja päätelmiä, jotka koskevat raporteissa esitettyjä suosituksia ja ratkaisuja, joiden mukaan EU ei toiminut johdonmukaisesti WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklan ja 9.2 artiklan yhteydessä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan osalta, kun sitä sovellettiin kiinnittimiä koskevaan tutkimukseen.
(11)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 81 ja 84 kappaleessa mainitaan, kaikkien viiden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan sekä yksilöllistä kohtelua vaatineiden kolmen erikseen tutkitun vientiä harjoittavan tuottajan katsottiin täyttävän kaikki yksilöllisen kohtelun myöntämisedellytykset perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 62 ja 78 kappaleessa todetaan, neljän alun perin otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan sekä yhden yksilöllistä kohtelun saaneen yrityksen ei katsottu olleen yhteistyötä tekeviä yrityksiä, koska ne toimittivat harhaanjohtavia tietoja tutkimuksen aikana.
(12)
Perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien raporteissa esitettyjen suositusten perusteella komissio kehotti Kiinan kansantasavallassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia esittämään ja toimittamaan tarvittavat tiedot niiden senhetkisen tilanteen tarkistamiseksi, jos niiden Euroopan unioniin suuntautuvaan vientiin sovellettiin sillä hetkellä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnin osalta voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä; ne katsoivat, että ne oli saatu luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan aiheuttaman hallinnollisen taakan vuoksi tai sen vuoksi, etteivät ne katsoneet täyttävänsä kyseisen kohdan kaikkia perusteita.
(13)
Komissio kehotti näitä tuottajia ilmoittamaan, katsoivatko ne, että niitä oli yritetty saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan aiheuttaman hallinnollisen taakan vuoksi tai sen vuoksi, etteivät ne katsoneet täyttävänsä kyseisen kohdan kaikkia perusteita. Kyseisiä osapuolia pyydettiin vastaamaan 30 päivän kuluessa menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkaisemisesta ja toimittamaan seuraavat tiedot:
-
katsoivatko ne, että niitä oli yritetty saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisen tutkimuksen alkaessa ja
-
Euroopan unioniin suuntautuvan viennin määrä ja alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyt tutkimusajanjakson aikaiset vientihinnat.
(14)
Muutamat Kiinassa vientiä harjoittavat tuottajat ilmaisivat huolensa menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa säädetystä riitojenratkaisuelimen raporttien täytäntöönpanomenettelystä. Ne korostivat erityisesti, että julkistetut määräajat olivat niiden mielestä liian lyhyitä. Ne väittivät, että vientiä harjoittaville tuottajille aiheutui kohtuuton hallinnollinen taakka, jolla oli luovuttamiseen johtava vaikutus ja joka esti niitä saamasta yksilöllistä kohtelua.
(15)
Kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien huolta ei pidetty perusteltuna. Komissio katsoi, että määräaika oli sopiva hallinnolliseen taakkaan ja pyydettyjen tietojen vähäiseen määrään nähden. Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, että vientiä harjoittavan tuottajan senhetkisen tilanteen tarkistamista harkittaisiin sen jälkeen, kun seuraavat tiedot sisältämä hakemus oli vastaanotettu:
-
ilmoitus siitä, että vientiä harjoittava tuottaja katsoo, että sitä on yritetty saada luopumaan toimista eikä se tämän vuoksi ole tehnyt yhteistyötä eikä pyytänyt yksilöllistä kohtelua, ja
-
perustiedot, joista käy ilmi, että tuottaja vei tarkasteltavana olevaa tuotetta Euroopan unioniin alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana.
(16)
Näiden tietojen pyytämisen ainoana tarkoituksena oli auttaa komissiota tunnistamaan ne vientiä harjoittavat tuottajat, jotka olisivat voineet toimia yhteistyössä ja pyytää yksilöllistä kohtelua alkuperäisen tutkimuksen aikana mutta jotka katsoivat, että ne oli saatu luopumaan asiasta. Esitettyä 30 päivän määräaikaa pidettiin riittävänä yksinkertaisen ilmoituksen ja perustietojen toimittamiseen eikä sen voida katsoa aiheuttaneen suhteetonta hallinnollista taakkaa. Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että vaatimalla johdanto-osan 15 kappaleessa mainittuja tietoja komissio asetti ehtoja kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, vaikka yksilöllinen kohtelu pitäisi oletusarvoisesti myöntää WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklan ja 9.3 artiklan nojalla. Lähestymistapa oli riitojenratkaisuelimen raporteissa olevien suositusten vastainen, ja asianomaiset osapuolet kehottivat komissiota ottamaan oma-aloitteisesti yhteyden kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ja ilmoittamaan yksilöllisen kohtelun myöntämisestä. Tältä osin komissio katsoo, että julkaisemalla menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen, joka lähetettiin kaikille tunnetuille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, niiden kauppajärjestöille sekä kansallisille viranomaisille, komissio on ottanut yhteyden kaikkiin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ja kehottanut niitä ilmoittautumaan 30 päivän kuluessa, jos niillä on ollut vientiä alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana ja jos ne eivät ole ilmoittautuneet alkuperäisen tutkimuksen aikana. Tätä jälkimmäistä seikkaa ei pitäisi katsoa ”ehdoksi” siinä mielessä, että se olisi ”testi”, kuten mainitut osapuolet esittävät, vaan pikemminkin sen tosiasian ilmaisuna, että ne olivat tosiasiallisesti asianosaisina alkuperäisessä tutkimuksessa. Vietyjä tuotteita koskevia tietoja pyydetään myös siksi, että voitaisiin tarkistaa, oliko alun perin valittua otosta tarvetta muuttaa, joten tietojen pyytäminen ei liity yksilöllisen kohtelun myöntämiseen. Siksi väite hylättiin.
(17)
Määräaikaan mennessä 15 yritystä vastasi menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti ja esitti kysymyksiä. Näistä yrityksistä
-
kymmenen yritystä oli vientiä harjoittavia tuottajia, jotka olivat jo vastanneet komissiolle ja tehneet yhteistyötä alkuperäisen tutkimuksen yhteydessä. Tämä osoitti, että niitä ei ollut yritetty saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa ja että niiden tilannetta ei tästä syystä voitu tarkastella uudelleen nyt toteutettavassa arvioinnissa. Yhtä näistä kymmenestä yrityksestä, jotka pyysivät nykyisten tulliensa uudelleentarkastelua, pyydettiin toimittamaan komissiolle uudelleentarkastelua koskeva pyyntö perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla;
-
yksi yritys oli uusi vientiä harjoittava tuottaja (toisin sanoen se ei ollut harjoittanut vientiä Euroopan unioniin alkuperäisen tutkimuksen aikana). Kyseinen yritys ei siis voinut tehdä yhteistyötä eikä pyytää yksilöllistä kohtelua alkuperäisen tutkimuksen aikana. Sille ilmoitettiin menettelystä uusien vientiä harjoittavien tuottajien kohtelun vaatimiseksi lopullisen asetuksen 2 artiklan nojalla;
-
kahta yritystä ei pidetty vientiä harjoittavana tuottajana vaan kauppaa harjoittavana yrityksenä, joten niille ilmoitettiin, ettei kyseinen uudelleentarkastelu koskenut niitä;
-
kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmoitti, että ne täyttivät perusteet ja pyysivät tilanteensa käsittelyä. Toinen näistä yrityksistä kuitenkin veti hakemuksensa takaisin.
(18)
Kysymyksiä esittäneille yrityksille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia niille toimitetuista tiedoista.
(19)
Vientiä harjoittavan tuottajan, joka ilmoitti täyttävänsä perusteet ja pyysi tilanteensa tarkastelua, todettiin täyttävän menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen 1 kohdassa esitetyt perusteet. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi myös perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua yksilöllistä tarkastelua ja väitti, että ellei sitä olisi saatu luopumaan yhteistyöstä alkuperäisen tutkimuksen aikana, se olisi pyytänyt kyseistä kohtelua. Sen pyyntö hyväksyttiin yhdenvertaisen kohtelun vuoksi, kun otetaan huomioon, että kaikki ne vientiä harjoittavat tuottajat, jotka alkuperäisen tutkimuksen aikana olivat esittäneet kyseisen pyynnön, oli arvioitu erikseen.
(20)
Seuraavan vientiä harjoittavan tuottajan nykytilanteen arviointia koskeva ilmoitus julkaistiin 6 päivänä kesäkuuta 2012 (6): Bulten Fasteners (China) Co., Ltd, jäljempänä ’BFC’. Kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan vientimäärät olivat tutkimusajanjakson aikana alle 0,4 prosenttia tutkimusajanjakson aikaisesta Kiinan kansantasavallan kokonaistuonnista. Tämän huomioon ottaen komissio katsoo, että vientiä harjoittavien tuottajien alkuperäistä otosta ei ollut tarvetta muuttaa. Kiinassa vientiä harjoittavalle tuottajalle ja siihen etuyhteydessä oleville, tarkasteltavana olevan tuotteen jälleenmyyntiin tutkimusajanjakson aikana osallistuneille yrityksille EU:ssa lähetettiin kyselylomake.
(21)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnit seuraavien yritysten toimitiloihin:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Ruotsi
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Saksa
(22)
Komissio päätteli, että BFC:lle olisi pitänyt myöntää yksilöllinen kohtelu perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien riitojenratkaisuelimen suositusten mukaisesti.
2. Tietyt polkumyynnin määrittämisen aspektit kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
(23)
Tässä luvussa esitellään alkuperäisen tutkimuksen uudelleenarvioituja päätelmiä, jotka koskevat raporteissa esitettyjä suosituksia ja ratkaisuja, joiden mukaan EU ei toiminut johdonmukaisesti WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4 artiklan, 6.2 artiklan ja 2.4 artiklan yhteydessä polkumyynnin määrittämisen osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
(24)
Vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien ja Kiinan kauppakamarin kanssa pidetyn avoimen vuoropuhelun yhteydessä osapuolille annettiin yksityiskohtaisia tietoja yhteistyössä toimivan intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksista, jotta otettaisiin huomioon WTO:n riitojenratkaisuelimen suositukset, jotka koskevat WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4, 6.2 ja 2.4 artiklaa, johdanto-osan 28-53 kappaleen mukaisesti. Nämä tiedot kattoivat erityisesti tuotteiden ne ominaisuudet, joita pidettiin olennaisina normaaliarvon määrittämisen kannalta ja joita käytettiin tarkasteltavana olevan tuotteen vertailussa, eli sitä, että Intian kotimaan myynti oli jaettu vakiokiinnittimien ja erikoiskiinnittimien myyntiin ja että kunkin liiketoimen vahvuusluokka oli määritetty. Tämän jälkeen laskettiin kilokohtainen normaaliarvo kullekin vahvuusluokalle PCN-taulukossa yksilöidyllä tavalla.
(25)
Komissio keskittyi vertailussa kahteen olennaisen tärkeään elementtiin, nimittäin lopullisen asetuksen johdanto-osan 48-50 kappaleessa mainittuihin vahvuusluokkaan sekä vakio- ja erikoiskiinnittimien eroon. Erikois- ja vakiokiinnittimien välinen ero lisättiin uutena vertailuelementtinä tutkimuksen aikana, ja vahvuusluokkaa käytettiin toisena keskeisenä vertailuperusteena alkuperäisen tutkimuksen aikana vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien enemmistön toimittamalla tavalla.
(26)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 56 kappaleessa mainitaan, vertailumaassa tuotettuja vakiokiinnittimiä voitiin verrata kiinalaisten tuottajien EU:hun viemiin kiinnittimiin, sillä niillä todettiin olevan samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet kuin Kiinasta viedyillä tuotteilla.
(27)
Normaaliarvo ilmaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Siihen tehtiin oikaisuja, jotta otettaisiin huomioon intialaisen tuottajan suorittaman laadunvalvontavaiheen (jota Kiinassa ei suoritettu) vaikutus hintaan. Tuloksena oli tästä syystä kaksi normaaliarvoon perustuvaa luetteloa ilmaistuna kilohintana Kiinan juaneissa (CNY) vahvuusluokittain; toinen koski vakiokiinnittimiä ja toinen erikoiskiinnittimiä.
2.1 Toukokuun 30 päivänä 2012 annettu tiedote
(28)
Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin 30 päivänä toukokuuta 2012 lisätietoja normaaliarvon ja vientihinnan vertailussa käytetyistä tuotetyypeistä. Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, kaikille osapuolille toimitettiin yksityiskohtaisia tietoja tuotteen niistä ominaisuuksista, joita pidettiin olennaisen tärkeinä normaaliarvon määrittämisessä.
(29)
Tiedotteen sisältö liittyi määritettyyn normaaliarvoon, joka perustui yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan myymän kyseisen tuotteen hintoihin kotimaan markkinoilla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan normaaliarvo niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, on määritettävä vertailumaassa käytettävien hintojen tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella. Kaksi intialaista tuottajaa suostui tekemään yhteistyötä vastaamalla kyselylomakkeeseen. Näiden kahden yrityksen antamien kyselylomakevastausten tiedot tarkistettiin niiden toimitiloissa. Kuitenkin vain toinen näistä yrityksistä toimitti riittävän yksityiskohtaiset tiedot käytettäviksi normaaliarvon määrittämisen perustana.
(30)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 90 kappaleessa todetaan, ”useat tuojat ja viejät kyseenalaistivat sen, oliko soveliasta käyttää viimeksi mainitulta intialaiselta tuottajalta saatuja tietoja, sillä perusteella, että i) tämän tuottajan Intian kotimarkkinoilla tuottama ja myymä määrä ei väitetysti olisi edustava Kiinasta yhteisöön viedyn määrän suhteen ja ii) tällä intialaisella tuottajalla on väitetysti kaupalliset yhteydet yhden yhteisön tuottajan kanssa, joka tukee valitusta. Tässä suhteessa on huomattava, että i) intialaisen tuottajan myyntimäärää pidettiin riittävän edustavana, jotta luotettavien normaaliarvojen määrittäminen oli mahdollista, ja ii) se seikka, että vertailumaan tuottajalla on yhteyksiä valitusta tukevaan yhteisön tuottajaan, ei tee kyseisen vertailumaan valinnasta perusteetonta. Lisäksi todettiin, että kyseiset yhteydet oli luotu tutkimusajanjakson jälkeen. Edellä esitetty huomioon ottaen ja koska muut kolmansien maiden tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, Intian valintaa vertailumaaksi pidettiin perusteltuna.”
(31)
Kun otetaan huomioon Intian markkinoiden kilpailuolosuhteet ja avoimuus ja se seikka, että yhteistyössä toiminut intialainen tuottaja myi tuotetyyppejä, jotka olivat vertailukelpoisia Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien viemien tuotetyyppien kanssa, päätelmänä oli, että Intia oli soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(32)
Tiedotteessa todettiin, että kotimaan myyntiä koskevat tiedot kattoivat tutkimusajanjakson myynnin mutta niistä ei käynyt ilmi tuotteen valvontakoodi, jäljempänä ’PCN-koodi’. Intialainen tuottaja pystyi kuitenkin yksilöimään myytyjen kiinnittimien vahvuusluokan sekä sen, oliko kyseessä lopullisen asetuksen määritelmän mukainen vakio- vai erikoiskiinnitin. Tutkimuksen alussa, kun PCN-koodi luotiin, ei ollut havaittu tarvetta tehdä ero vakio- ja erikoiskiinnittimien välillä.
(33)
Komissio havaitsi kuitenkin, että kyseinen erottelu vaikutti hintojen vertailtavuuteen, ja tästä syystä intialaiselta tuottajalta pyydettiin kyseisiä tietoja, ja tämä myös toimitti ne. Kotimaan myynti jaettiin vakio- ja erikoismyyntiin, ja tämän jälkeen yksilöitiin kunkin myyntitapahtuman vahvuusluokka. Kunkin vahvuusluokan kilokohtainen normaaliarvo laskettiin PCN-taulukossa määritetyllä tavalla.
(34)
Alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei käytetty. Yksi syy tähän oli se, ettei intialainen tuottaja pystynyt toimittamaan vaadituntasoisia yksityiskohtaisia tietoja. Muita syitä olivat seuraavat:
-
Läpimittaa ja pituutta ei pidetty olennaisina, koska analyysi tehtiin painon perusteella. Näin siinä otettiin automaattisesti huomioon kiinnittimen erilaisesta läpimitasta tai pituudesta johtuvat erot.
-
Ei ollut merkkejä siitä, että intialaisten tuottajien tuotteiden ja kiinalaisten kiinnittimien kromipinnoituksen tai yleisesti ottaen pinnoituksen - joka on lähtökohtaisesti galvanoinnin merkki - välillä olisi eroavaisuuksia.
-
Katsottiin, että toinen jäljellä oleva PCN-elementti, CN-koodi ei olisi luotettava indikaattori, koska kiinalaiset tai intialaiset viranomaiset eivät tee EU:n viranomaisten tavoin eroa kymmenen CN-koodin välillä.
(35)
Sen vuoksi komissio keskittyi seuraavaan kahteen keskeiseen eroon tuotteiden välillä: vahvuusluokkaan ja vakio- ja erikoiskiinnittimien eroon, joka on asiakaskohtaisten erojen ja laatuerojen indikaattori.
(36)
Normaaliarvo ilmaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Siihen tehtiin oikaisu, jonka avulla poistettiin intialaisen tuottajan suorittaman laadunvalvonnan (jota Kiinassa ei suoritettu) vaikutus hintaan. Tuloksena oli tästä syystä kaksi normaaliarvoon perustuvaa luetteloa ilmaistuna kilohintana Kiinan juaneissa (CNY) vahvuusluokittain; toinen koski vakiokiinnittimiä ja toinen erikoiskiinnittimiä.
(37)
Komissio ilmoitti kaikille osapuolille, että normaaliarvoa ei voitu ilmoittaa, koska siinä oli kyse yksittäisen intialaisen tuottajan luottamuksellisesta hintatiedosta kotimaan markkinoilla. Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin, että tavanomaiseen normaaliarvon vahvuusluokan 8.8 kiinnittimelle (PCN-taulukossa ’G’), joka on kiinalaisten tuottajien yleisesti viemä vakiotyyppi, laskettiin olevan 9-12 CNY kilogrammaa kohti noudettuna lähettäjältä -tasolla.
2.2 Toukokuun 30 päivänä 2012 annetusta tiedotteesta saadut huomautukset
(38)
Yksi tuoja ja neljä vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että lisätietoja koskevien huomautusten esittämiseen osapuolille myönnetty aika (10 päivää) oli liian lyhyt. Komissio katsoo kuitenkin, että edellä mainittu määräaika oli riittävä, koska annettavissa tiedoissa oli kyse ainoastaan lisätiedoista, jotka jo kävivät ilmi lopullisesta asetuksesta alkuperäisen tutkimuksen lopussa. Tämän vuoksi näiden lisätietojen tarkasteluun ja huomautusten tekemiseen myönnettyä aikaa pidettiin kohtuullisena.
(39)
Jotkin osapuolet väittivät, että komissio oli ilmoittanut, ettei sillä ollut uutta tietoa muista fyysisistä ominaisuuksista kuin normaaliarvon määrittämisessä käytettyjen tuotteiden vahvuusluokasta. Tämä väite olisi hylättävä. Tarkastelun tässä vaiheessa komissio esitti ainoastaan lisäselvityksiä siitä, miten normaaliarvo oli määritetty alkuperäisessä tutkimuksessa. On tärkeää korostaa, että vientiä harjoittavat kiinalaiset tuottajat olivat todenneet vahvuuden kuuluvan olennaisiin ominaisuuksiin. Tämä ei kuitenkaan merkinnyt, ettei komissiolla ollut tietoa muista fyysisistä ominaisuuksista.
(40)
Samat osapuolet väittivät komission ilmoittaneen kuulemisten aikana mahdollisista vientihintojen ja normaaliarvon vertailua varten tehtävistä oikaisuista, että etusija annettaisiin ennemmin hinta-analyysin kuin kustannusanalyysin pohjalta tehtävälle oikaisulle. Komissio selvitti, että perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaan vertailua ei pidä tehdä kustannusten välisten erojen perusteella vaan ottaen asianmukaisesti huomioon erot, jotka vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
(41)
Kyseiset osapuolet toistivat jälkeenpäin väitteensä, jonka mukaan oikaisut olisi tehtävä ottaen huomioon tuotantokustannusten erot, kuten raaka-aineiden kulutuksen tehokkuudessa esiintyvät erot sekä valssilangan kulutuksen, sähkönkulutuksen, itse tuotetun sähkön, työntekijäkohtaisen tuottavuuden, voittomarginaalin ja välineiden mukauttamiseen liittyvät erot. Kuten edellä todettiin, perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdassa ei viitata kustannuksiin vaan hintaan. Kyseiset osapuolet eivät esittäneet minkäänlaisia todisteita, joista olisi käynyt ilmi, että väitetyt kustannusten erot olisivat ilmenneet hintaeroina. Kiinan kaltaisia siirtymätalouksia koskevissa tutkimuksissa käytetään vertailumaata silloin, kuin se on aiheellista, jotta estettäisiin muiden kuin markkinatalousmaiden sellaisten hintojen ja kustannusten huomioon ottaminen, jotka eivät ole tavanomaista seurausta markkinavoimista. Näin ollen normaaliarvon määrittämiseen käytetään toimivassa markkinataloudessa toimivien tuottajien kustannukset ja hinnat korvaavaa arvoa. Siksi hylätään vaatimukset oikaisuista, joissa olisi otettava huomioon tuotantokustannusten erot.
(42)
Kyseiset osapuolet väittivät edelleen, että intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksista 30 päivänä toukokuuta 2012 toimitetut lisätiedot olivat puutteellisia sikäli, että niiden mukaan seuraavia seikkoja koskevien tietojen väitettiin puuttuvan: kiinnitintyyppiin liittyvät erot, pinnoite ja kromin käyttö, läpimitta ja pituus, jäljitettävyys, ISO 9000, viallisten osuus sekä kovuuden, taipuisuuden, vahvuuden, vaikutuksen, lujuuden ja muiden kitkakerrointen aspektit. Osapuolet hakivat selvitystä siitä, miksi alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei pidetty olennaisen tärkeinä. Näitä seikkoja selostettiin kahdessa 5 päivänä heinäkuuta lähetetyssä tiedotteessa, jotka lisättiin 11 päivänä heinäkuuta 2012 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi.
2.3 Heinäkuun 5 päivänä 2012 annettu tiedote
(43)
Johdanto-osan 42 kappaleessa mainitun osapuolten tekemän lisätietopyynnön seurauksena kaikille asianomaisille osapuolille lähetettiin toinen tiedote 5 päivänä heinäkuuta 2012. Siinä esitettiin seuraavat lisätiedot:
-
Taulukko, joka osoittaa normaaliarvojen hintojen vaihteluvälit, jotka on laskettu vahvuusluokittain ainoan yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan itsenäisille asiakkaille Intian kotimaan markkinoilla myymien vakiokiinnittimien osalta. Siinä todettiin myös, että suuri osa kiinalaisten tuottajien viennistä kuuluu vahvuusluokkaan G.
-
Yksityiskohtainen analyysi Intiasta saaduista tiedoista osoitti, että kotimarkkinoilla myydyt vakiokiinnittimet oli galvanoitu PCN-koodin A mukaisesti. Tästä syystä komissio ehdotti, että vientiin tarkoitetuista malleista vertailtaisiin normaaliarvoa, jonka pinnoitetyyppi on A.
-
Intian kotimaan hintatietojen manuaalisen analyysin jälkeen intialaisen tuottajan käyttämien myyntikoodien merkkijonosta poimittiin läpimittaa ja pituutta koskevat tiedot. Nämä tiedot esitettiin jaoteltuna ryhmiin keskeisten kokojen erottelemiseksi, jotta tuotteita voitaisiin verrata kiinalaisten yritysten viemiin tuotteisiin:
Indikaattori
Läpimitta
Pituus
Pieni
M4-M10
0-100 mm
Keskikokoinen
M12-M20
100-200 mm
Suuri
M22-M30
200-300 mm
-
Komissio ehdotti näiden tietojen käyttämistä, jotta normaaliarvo voitaisiin määrittää tarkemmin ja polkumyyntimarginaalit laskea tältä pohjalta. Jos viedyt kiinnittimet eivät kooltaan sisältyneet kyseisiin ryhmiin, niitä ei käytettäisi polkumyyntilaskelmissa. Tämä vaikutti vain hyvin pieneen määrään viennistä.
-
Komissio esitti viitetietona ehdotetun ja tarkistetun PCN-luettelon:
Indikaattori
Tavaran kuvaus
PCN
Vakio-/erikoiskiinnitin
Vakiokiinnitin
S
Erikoiskiinnitin
P
Vahvuusluokka
3.6
A
4.6
B
4.8
C
5.6
D
5.8
E
6.8
F
8.8
G
9.8
H
10.9
I
12.9
J
Pinnoite
Galvanoitu pinnoite
A
Läpimitta
M4-M10
S
M12-M20
M
M22-M30
L
Pituus
0-100 mm
S
101-200 mm
M
201-300 mm
L
-
Komissio esitti yhteenvedon polkumyyntimarginaaleista, joita oli muutettu tiedotteessa esitellyn ehdotuksen tavoin, mutta totesi, etteivät nämä tarkistetut polkumyynnin vastaiset marginaalit automaattisesti merkitsisi polkumyyntitulleja, joihin sovellettaisiin alhaisemman tullin sääntöä.
-
Lopuksi esitettiin erään EU:ssa toimivan tuottajan uudet taulukot 22, 23, 32, 33 ja 34 vastauksena eräiden osapuolten esittämiin huomautuksiin siitä, että 30 päivänä toukokuuta 2012 julkaistussa tiedotteessa esitetyt lisätiedot olivat puutteellisia, sillä taulukoista puuttui joitakin seikkoja tai niistä ei ollut tehty asianmukaista yhteenvetoa.
2.4 Heinäkuun 5 päivänä 2012 annetusta tiedotteesta tehdyt huomautukset
(44)
Eräät osapuolet vaativat lisätietoja normaaliarvon hintatasosta. Kuten jäljempänä johdanto-osan 82 kappaleessa todetaan, hintatasoa ei voitu ilmoittaa osapuolille, sillä kyse on vertailumaan yksittäisen tuottajan hinnoista, jotka ovat luottamuksellisia tietoja. Ei-luottamuksellisia tietoja käsittävä versio vakiokiinnittimien normaaliarvosta vahvuusluokittain toimitettiin kuitenkin 5 päivänä heinäkuuta 2012 kyseisiä tietoja pyytäneille vientiä harjoittaville kiinalaisille tuottajille, ja tiedot lisättiin myös asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi. Komissio toimitti tiedotteessa taulukon, jossa näkyvät normaaliarvojen hintojen vaihteluvälit, jotka on laskettu vahvuusluokittain yhteistyössä toimineen ainoan intialaisen tuottajan itsenäisille asiakkaille Intian kotimaan markkinoilla myymien vakiokiinnittimien osalta.
(45)
Eräät osapuolet väittivät myös, että komissio ilmoitti niille 26 päivänä kesäkuuta 2012 pidetyn kuulemistilaisuuden aikana, että Intian kotimaan myynnin muodostivat tuotteet, joissa oli alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyn PCN-taulukon mukaisesti kahdentyyppistä pinnoitetta (A ja B). Väite ei ole perusteltu. Komissio ilmoitti mainituille osapuolille, että tarkastelun senhetkisessä vaiheessa se tutki intialaisen tuottajan vakiokiinnittimissä käyttämiä pinnoitetyyppejä. Seuraavan kuulemistilaisuuden (3. heinäkuuta 2012) aikana ilmoitettujen tietojen ja 11 päivänä heinäkuuta 2012 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltavaksi lisätyn tiedotteen ansiosta kaikki osapuolet olivat tietoisia siitä, että intialainen tuottaja käytti vakiokiinnittimien tuotannossa pinnoitetta A.
(46)
Kyseiset osapuolet pyysivät komissiota selittämään 11 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyssä kuulemistilaisuudessa, miten intialainen tuottaja oli toteuttanut normaaliarvon jaon erikois- ja vakiokiinnittimien välillä. Komissio kertoi, että se oli tehty asiakkaiden nimien perusteella. Kuten kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan laatimasta pöytäkirjasta käy ilmi, komissio ilmoitti ennen kuulemistilaisuuden päättymistä, että sen olisi selvitettävä asia, minkä se tekikin, ja ilmoitti tästä 13 päivänä heinäkuuta 2012 julkaistussa tiedotteessa, joka lähetettiin kuulemistilaisuuteen osallistuneille osapuolille ja lisättiin ei-luottamuksellisia tietoja käsittävään asiakirja-aineistoon kaikkien osapuolten tarkasteltavaksi. Mainittujen osapuolten tekemä ilmoitus, jonka mukaan komissio ilmoitti, että ”normaaliarvon jako erikois- ja vakiokiinnittimien välillä toteutettiin muun muassa asiakkaiden nimien perusteella” on siitä syystä puutteellinen, että kyseisestä asiasta toimitettiin enemmän tietoja, kuten jäljempänä olevasta johdanto-osan kappaleesta käy ilmi.
(47)
Komissio selitti 13 päivänä heinäkuuta 2012 antamassaan tiedotteessa vakio- ja erikoiskiinnittimien välisistä eroista, että ”ei voida sulkea pois, että myös autoteollisuus käyttää vakiokiinnittimiä tiettyihin kohteisiin”. Jotkut osapuolet väittivät, että komissio katsoi, että autoteollisuuden kiinnittimiä olisi voitu myös pitää vakiokiinnittiminä. Tällainen väite ei ole perusteltu. Kuten kyseisessä tiedotteessa selvästi todettiin, komissio ilmoitti asiasta ilman intialaisen tuottajan asiakasluetteloa. Kuten todetaan alkuperäisessä tutkimuksessa ja selitetään yksityiskohtaisesti jäljempänä luvussa 2.7, autoteollisuuden tuottajat tilaavat laadun vuoksi ja kaupallisista syistä aina asiakaskohtaisia kiinnittimiä, jotta ne olisivat alan ISO-vaatimusten mukaisia. Tästä syystä kiinnittimien tuottajat pitävät kaikkia autoteollisuuden tarpeisiin tarkoitettuja kiinnittimiä ”erikoistuotteina” - myös Intiassa - Intian autonvalmistajien verkkosivustojen tietojen mukaan. Koska intialainen tuottaja selvästi määritti erikoiskiinnittimiksi kaikki asiakaskohtaisesti valmistetut osat, komissio katsoo, että autoteollisuuteen tarkoitettuja vakiokiinnittimiä ei sisällytetty alkuperäisen tutkimuksen aikana laadittuun vakiokiinnittimien luetteloon.
(48)
Kiinan kauppakamari ja eräs kiinalainen vientialan tuottaja esittivät edellä mainitun kaltaisia vaatimuksia autoteollisuuteen tarkoitettujen kiinnittimien mahdollisesta sisällyttämisestä normaaliarvoon ja väittivät lisäksi, että sellaisia autoteollisuuteen tarkoitettuja kiinnittimiä, joita ei ole valmistettu asiakaskohtaisesti, koskee kuitenkin erityinen laadunvalvonta, tai niissä on noudatettava jäljitettävyysvaatimuksia, mikä nostaa niiden hintaa, joten niitä olisi pidettävä erityiskiinnittiminä. Ne väittivät, että komission päätelmät, joiden mukaan huippulaitteisiin käytettyjä kiinnittimiä, joita ei ole valmistettu käyttäjän piirustusten mukaisesti, oli kuitenkin pidetty erikoiskiinnittiminä, ovat perusteettomia, ja näin komissio toimi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan vastaisesti ja loukkasi tasapuolisen vertailun periaatetta. Ne katsoivat lisäsi, että intialaisen tuottajan tekemään jakoon perustuvia komission päätelmiä ei ollut varmistettu paikan päällä tehtävässä tarkistuksessa. Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientialan tuottaja pyysivät komissiota tarkistamaan vakio- ja erikoiskiinnittimien eron, ja mikäli tämä ei olisi mahdollista, käyttämään jotain toista normaaliarvoon perustuvaa tietokokonaisuutta.
(49)
Vakio- ja erikoiskiinnittimien erottelua koskevia komission perusteluja on jo käsitelty johdanto-osan 47 kappaleessa. Mitä tulee väitteeseen, että intialaisen tuottajan tekemää jakoa ei tarkastettu, komissio varmisti myyntitiedot useiden ns. walk-through-testien avulla (eli tarkastamalla perusteellisesti tietyn otannan myyntitietoihin sisältyvistä myyntitoimista myyntitietojen täsmällisyyden varmistamiseksi) osana vakiotarkastusmenettelyjä. Lisäksi intialaisen tuottajan toimittamien myyntitietojen myöhempää jakoa verrattiin jaon keskimääräiseen hintatasoon mainitussa tiedotteessa selitetyllä tavalla. Tästä syystä väite, jonka mukaan komissio hyväksyi intialaisen tuottajan toimittamat tiedot tarkistamatta niitä, ei ole perusteltu.
(50)
Myös erikoiskiinnittimien määrittämisessä intialaisen tuottajan käyttämät kriteerit eli johdanto-osan 47 kappaleessa mainitut asiakaskohtaiset mallit, ovat riittävän vakuuttavia tietojen luetettavuuden toteamiseksi. Komissio teki jo alkuperäisessä tutkimuksessa normaaliarvoon oikaisun, jotta otettaisiin huomioon intialaisen tuottajan suorittamat laadunvalvontavaiheet, joita ei otokseen valittujen kiinalaisten tuottajien tiedoista löytynyt. Tässä tilanteessa komissio ei pidä tarpeellisena, että se alkaisi käyttää jotain muuta normaaliarvoon perustuvaa tietojoukkoa osapuolten ehdottamalla tavalla. Lisäksi kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 89 kappaleessa todetaan, kukaan muu vertailumaissa toimiva tuottaja ei tarjoutunut tekemään yhteistyötä menettelyssä.
(51)
Eurooppalaisten tuottajien järjestö (EFDA) väitti vertailumaassa Intiassa toimivan tuottajan tietojen käytöstä normaaliarvon määrittämisessä, ettei kyseinen tekniikka ollut asianmukainen, koska tuottajan tuotevalikoima, tuotantovolyymi, asiakasprofiili, jakelumenetelmä ja markkina-asema eivät olleet vertailukelpoisia vientiä harjoittavan kiinalaisen tuottajan tilanteen kanssa. Lisäksi se väitti, että kiinalaiset hinnat olivat matalia, koska niistä heijastui vakiotuotteiden suurtuotannon edut ja koska kiinalaiset ovat alaan erikoistuneita ja tehokkaita tuottajia. Se pyysi myös yksityiskohtaisempia tietoja intialaisen tuottajan hinnoista ja vakiokiinnittimien tuotantomäärästä. Lopuksi EFDA toimitti väitteidensä tueksi Eurostatin tietoja, joiden mukaan Kiinasta ja Intiasta lähtöisin olevien vientihintojen vertailu kahden CN-koodin osalta osoitti, että näiden tuotteiden vienti Intiasta oli alle 4 prosenttia Kiinan viennistä ja ettei Intia ollut kyseisten tuotteiden uskottava toimittaja vientimarkkinoilla.
(52)
Johdanto-osan 49 kappaleen viimeisessä osassa tarkastellaan Intian valintaa vertailumaatuottajaksi ja valinnan asianmukaisuutta. Kun tarkastellaan yleistä väitettä, jonka mukaan Kiinan vientihinnoista heijastui suurtuotannon edut, väitteet eivät olleet perusteltuja tai niitä ei ollut ilmaistu merkityksellisellä tavalla, mikä olisi voinut auttaa tarkastelun kyseisessä vaiheessa tehdyn analyysin suorittamista. Intialaisen tuottajan tietoja koskevan lisätietopyynnön osalta viitataan johdanto-osan 82 kappaleeseen, jossa käsitellään luottamuksellisuutta. Kun tarkastellaan väitettä, jonka mukaan Intiasta lähtöisin oleva vienti ei ollut vertailukelpoinen Kiinan viennin kanssa tutkimusajanjakson aikana eikä sen jälkeen, todetaan, että perusasetuksen mukaan normaaliarvon määrittämisessä katsotaan merkittäviksi Intian kotimaan hinnat eikä Intian vientihinnat. Tästä syystä EFDA:n esittämät väitteet eivät olleet perusteltuja.
(53)
Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja esittivät epäilyksensä intialaisen tuottajan käyttämää pinnoitetta koskevan ongelman osalta ja pyysivät komissiota selittämään, miten luottamukselliset tiedot tarjosivat vakuuttavan todisteen siitä, että intialainen tuottaja myi ainoastaan galvanoituja kiinnittimiä kotimaansa markkinoilla. Tarkastuksen aikana intialainen tuottaja esitti todisteita, joiden perusteella komissio pystyi päättelemään, että kotimaassa myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja ja että ne vastasivat alkuperäisen PCN-taulukon pinnoitetyyppiä A. Komissio katsoo, että asiakirja-aineiston todisteet riittävät sen päättelemiseen, että kotimaan markkinoilla myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisu kromissa havaittujen eroavuuksien perusteella jäljempänä johdanto-osan 81 kappaleessa mainitulla tavalla.
2.5 Heinäkuun 5 päivänä 2012 annetun tiedotteen jälkeen pyydetyt lisätiedot
(54)
Eräät vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät lisäselvennyksiä ja -tietoja, jotta ne voisivat esittää mahdollisen pyynnön oikaista omaa polkumyyntimarginaaliaan alkuperäisen tutkimuksen mukaisesti ja seuraavien näkökohtien pohjalta:
a)
käytettyjen tuotetyyppien ominaisuudet (CN-koodit, vahvuusluokka, vakio- ja erikoisosien erot) normaaliarvon määrittämisessä;
b)
intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksia koskevat lisätiedot, joita käytettiin normaaliarvon määrittämisessä;
c)
selvitys siitä, miksi alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei käytetty; ja
d)
oikaisut, jotka olisi tehtävä fyysisten ominaisuuksien erojen vuoksi.
(55)
Mitä edellä olevaan a alakohtaan tulee, yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan myymien kiinnittimien vahvuusluokka oli PCN-taulukon sisältämän vahvuuden indikaattori, jota käytettiin kaikille osapuolille lähetetyssä kyselylomakkeessa, kuten todettiin 30 päivänä toukokuuta 2012 annetussa tiedotteessa. Vahvuusluokka määritettiin käyttämällä PCN-taulukon samaa merkityksellistä elementtiä kuin intialainen tuottaja käytti myyntitiedoissaan ja joka tarkistettiin paikan päällä tehtävässä tarkastuksessa.
(56)
Erikois- ja vakiokiinnittimien eroja kuvailtiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 54 kappaleessa. Erikoiskiinnittimet ovat asiakkaan piirustusten mukaan valmistettuja kiinnittimiä. Vakiokiinnittimiä valmistetaan varastoon, eivätkä ne ole tietyn asiakkaan antamien teknisten eritelmien mukaisia. Tarve tehdä ero yhteistyössä toimivan intialaisen tuottajan valmistamien vakio- ja erikoiskiinnittimien välillä tunnustettiin selvästi, ja kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 51 ja 54 kappaleessa mainitaan, otantaan valittujen vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien vientihinnan ja normaaliarvon vertailussa käytettiin vakiotyyppisiä kiinnittimiä.
(57)
Mitä edellä olevassa b alakohdassa mainittuihin seikkoihin tulee, tietojen luottamuksellisuuden vuoksi ei ole mahdollista ilmoittaa intialaisen tuottajan myymien ruuvien ja pulttien täsmällisiä tyyppejä. Kuten edellä todettiin, vertailu tehtiin kuitenkin painon perusteella kyseisessä vakio- tai erikoiskiinnittimien luokassa sekä PCN-taulukossa esitetyssä vahvuusluokassa.
(58)
Mitä edelleen tulee b alakohdassa mainittuihin seikkoihin, useat osapuolet pyysivät pinnoitteita koskevia lisätietoja. Alkuperäinen tutkimusaineisto analysoitiin tarkemmin, ja tämän mukaan Intian kotimaan markkinoilla vakiokiinnittimenä myydyssä tuotteessa oli peruspinnoite, eli se oli galvanoitu. Kyseiset tiedot esitettiin asianomaisten osapuolen pyytämissä kuulemistilaisuuksissa, ja ne toimitettiin uudelleen niitä pyytäneille osapuolille. Lisäksi tiedot lisättiin asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi.
(59)
Kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi lisätietoja kromin käyttöä pinnoitteissa koskevista oikaisuista. Yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan toimittamia myyntitietoja analysoitiin tarkemmin, ja tämän seurauksena normaaliarvoa oikaistiin kromieroavuuksien vuoksi jäljempänä johdanto-osan 81 kappaleessa esitetyllä tavalla. Samat kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysivät lisäselvityksiä siitä, miten yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan kotimaan myynnin kannattavuus oli määritetty, oliko se ilmoittanut tuotantokustannuksista PCN-taulukon pohjalta vai oliko se käyttänyt keskimääräisiä kustannuksia ja sisältyikö normaaliarvoon myynti etuyhteydessä oleville yrityksille.
(60)
Kaikki normaaliarvoa koskevat olennaiset tiedot mainitaan lopullisen asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa. Siinä todetaan myös, että ainoastaan etuyhteydettömille yrityksille suoritettu kotimaan myynti oli otettu huomioon.
(61)
Kyseiset kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät myöhemmin, että ne epäilivät vahvasti, oliko kannattavuus- ja edustavuustestit suoritettu oikein. Kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat epäilivät edustavuustestissä etenkin sitä, että intialaisen tuottajan kotimaan myyntimäärien osuus oli yli 5 prosenttia niiden vientiin suuntautuvasta myynnistä kutakin tarkistettua tuoteryhmää kohden. Edustavuustestistä todettiin, että niissä tapauksissa, joissa tietystä tuotetyypistä ei voitu tehdä 5 prosentin testiä, kotimaan myyntiä pidettiin kuitenkin riittävän suurena asianmukaisen vertailun tekemiseksi. Kannattavuustestistä vahvistettiin, että se toteutettiin tuotetyypin pohjalta.
(62)
Kun tarkastellaan edellä olevassa c alakohdassa mainittuja seikkoja, eli miksi normaaliarvon ja vientihinnan vertailussa ei käytetty kaikkia PCN-koodeja, tutkimuksen aikana selvisi, että PCN ei olisi luotettava indikaattori. Ensinnäkään Kiinan ja Intian viranomaiset eivät tee eroa tarkasteltavana olevan tuotteen määrittämisessä käytettyjen kymmenen CN-koodin välillä Euroopan unionin viranomaisten tapaan. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 48 kappaleessa lisäksi selitetään, useat osapuolet väittivät, että Kiinassa tuotetut kiinnittimet ovat vakiotuotteita (kestävyysluokaltaan pääasiassa 4.8-8.8), joilla ei ole erityisominaisuuksia raaka-aineen, kestävyyden, pinnoituksen tai sertifiointiin/turvallisuuteen liittyvien näkökohtien suhteen; ne on tarkoitettu vähemmän vaativiin sovelluksiin (ei-ammattimaiseen käyttöön ja yleiseen jakeluun) eikä huipputeknologiasovelluksiin, eivätkä ne täytä erityisten loppukäyttäjien kuten autoteollisuuden, kemianteollisuuden tai ilmailu- ja avaruusteollisuuden tiukkoja vaatimuksia.
(63)
Kun tarkastellaan edellä olevassa c alakohdassa mainittuja seikkoja, kahden muun vientiä harjoittavan tuottajan esittämiä kriteerejä - jäljitettävyys, ISO 9000 -standardi, viallisten osuus - ja muita kriteerejä, kuten kovuus, taipuvuus, vahvuus, iskulujuus ja kitkakerroin, ei voitu hyväksyä, koska kyseiset yritykset eivät osoittaneet, miten kyseiset seikat vaikuttavat normaaliarvon ja vientihinnan vertailukelpoisuuteen.
(64)
Koska vertailukelpoisuuden puutetta koskevia yksityiskohtaisia tietoja ei saatu alkuperäisen tutkimuksen osapuolten pyytämällä tavalla suositusten lisäksi ja koska pinnoitteen kaltaisia muita teknisiä ominaisuuksia koskevia lisätietoja oli vain vähän saatavilla, alkuperäisessä tutkimuksessa tehtiin se johtopäätös, että osapuolten itsensä korostamat keskeiset tekijät ja erot - vakiokiinnitin ja erikoiskiinnitin sekä vahvuusluokka - muodostivat riittävän perustan normaaliarvon ja vientihintojen vertailulle.
2.6 Normaaliarvoa koskevien lisätietojen ilmoittaminen 11 päivänä heinäkuuta 2012
(65)
Komissio ilmoitti 11 päivänä heinäkuuta 2012 normaaliarvon uudelleenluokituksesta edellä kuvatulla tavalla ja ehdotuksensa polkumyyntimarginaalien uudelleenlaskennasta edellä selvitetyltä pohjalta sekä pyydetyt huomautukset.
(66)
Kuten johdanto-osan 32 kappaleessa todettiin, intialainen tuottaja toimitti ensimmäisellä kerralla kotimaan myyntiä koskevan myyntitiedot ilman PCN-koodeja. Myyntitapahtuman ainoa tunniste oli tavarakoodi, joka koostui kunkin tuotteen sisäisestä koodista ja tuotetta kuvaavasta merkkijonosta, esimerkiksi:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 48-57 kappaleessa todetaan, intialainen yritys jakoi kotimaan myynnin vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin käyttäen johdanto-osan 77 kappaleessa mainittua erottelua. Tästä syystä kotimaan myyntiä koskevat myyntitiedot toimitettiin kahtena tiedostona, joista toinen sisälsi vakiokiinnittimien myynnin ja toinen erikoiskiinnittimien myynnin. Ne myyntitapahtumat, joita ei voitu luokitella vakio- eikä erikoiskiinnittimien myyntiin, jätettiin normaaliarvon laskennan ulkopuolelle.
(68)
Tutkinnan aikana kävi myös ilmi, että normaaliarvon määrittämistä varten tarvittaisiin kiinnittimen vahvuusluokka. Intialainen yritys määritti kunkin rivin vahvuusluokan vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiä koskevissa tiedostoissa. Tiedostoihin lisättiin ”Luokka”-niminen sarake, johon kyseinen vahvuusluokka merkittiin seuraavasti:
Kuvaus
Luokka
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
Alkuperäinen normaaliarvo laskettiin tältä pohjalta. Siinä käytettiin jakoa vakio- ja erikoiskiinnittimiin ja vahvuusluokkaa 30 päivänä toukokuuta 2012 annetussa toimeenpanon tarkastuksesta laaditussa ensimmäisessä tiedotteessa esitetyllä tavalla.
(70)
Kuten johdanto-osan 54 kappaleessa mainitaan, jotkut vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät lisäselvityksiä ja viittasivat kiinnittimen pinnoitteeseen, läpimittaan ja pituuteen perustuvan vertailun puuttumiseen ja väittivät, että tämä voisi vaikuttaa alun perin lasketun normaaliarvon tasoon.
(71)
PCN-koodien puuttuessa kutakin myyntitapahtumaa kuvaava merkkijono analysoitiin (samalla kuvauksella varustetut myyntitapahtumat ryhmitettiin ensin yhteen), jotta pystyttiin poimimaan myydyn kiinnittimen läpimitta ja pituus. Kun käytetään edellä esitettyä esimerkkiä, M8 = läpimitta ja 16 = pituus. Tässä tapauksessa kyse on läpimitaltaan 8 mm:n suuruisesta ja pituudeltaan 16 mm pitkästä ruuvista. Luku 1,25 viittaa kierteen nousuun, jota ei käytetty tarkasteltavana olevan tuotteen luokittelussa.
(72)
Vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien käyttämässä PCN-koodissa nämä tiedot ilmaistaan hieman eri tavalla. Edellä mainitun ruuvin läpimitta ja pituus olisi ilmaistu luvulla 080016.
(73)
Jotta varmistettaisiin normaaliarvon ja vientihinnan vastaavuus, komissio ryhmitteli läpimitan ja pituuden kolmeen samankokoiseen ryhmään 5 päivänä heinäkuuta 2012 annetun toisen tiedotteen mukaisesti:
Indikaattori
Läpimitta
Pituus
Pieni
M4-M10
0-100 mm
Keskikokoinen
M12-M20
100-200 mm
Suuri
M22-M30
200-300 mm
(74)
Pieni osa intialaisen tuottajan myynnistä jäi näiden ryhmien ulkopuolelle, eikä sitä käytetty normaaliarvon laskennassa. Edellä kuvatusta ruuvista ilmoitettaisiin tästä syystä tarkistettu PCN-koodi ’GSS’ = vahvuusluokka 8.8, pieni läpimitta, pieni pituus.
(75)
Edellä esitetystä esimerkistä ilmenee, ettei tuotetta kuvaavassa merkkijonossa ole tietoa intialaisen kotimaan markkinoilla toimivan tuottajan käyttämästä pinnoitteesta. Tämän vuoksi tutkimusaineistosta tarkistettiin, oliko siinä todisteita intialaisen tuottajan kotimaan markkinoilla myymissä vakiokiinnittimissä käyttämästä pinnoitetyypistä. Aineiston sisältämät luottamukselliset tiedot, jotka oli tarkistettu intialaisen tuottajan toimipisteessä, osoittivat, että kotimaan markkinoilla myytävissä vakiokiinnittimissä käytettiin galvanointia (PCN-tyyppiä A), ja tästä ilmoitettiin kaikille osapuolille 5 päivänä heinäkuuta 2012.
2.7 Heinäkuun 11 päivänä 2012 annetusta tiedotteesta tehdyt huomautukset
(76)
Useat vientiä harjoittavat tuottajat vastasivat edellä mainittuun tiedotteeseen. Kyseisten tuottajien pyynnöstä järjestettiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan johdolla kuulemistilaisuus komission kanssa käytävän vuoropuhelun jatkamiseksi ja tuottajien esille nostamien asioiden käsittelemiseksi. Vientiä harjoittavat tuottajat nostivat esiin erityisesti seuraavat seikat:
a)
menetelmä, jolla intialainen tuottaja jakoi kotimaan myynnin vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin;
b)
jos tiettyjä autoteollisuudelle myytyjä kiinnittimiä pidettiin vakiokiinnittiminä, ”huomattava oikaisu” olisi perusteltu;
c)
Intiaan suuntautuvaan valssilangan tuontiin tehtiin 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja normaaliarvon oikaisuja välillisiä veroja vastaavalla määrällä;
d)
vakiokiinnittimien pinnoitteen sisältämä kromi VI;
e)
komission noudattama menetelmä tilanteissa, joissa tietyille vientitapahtumille ei ollut vastaavaa kotimaan myyntiä; ja
f)
intialaisen tuottajan kotimaan myynnin tuotekoodien julkistaminen.
(77)
Mitä a alakohtaan tulee, intialainen tuottaja jakoi kotimaan myyntinsä vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin pitämällä asiakkaan piirustusten mukaan valmistettuja kiinnittimiä erikoiskiinnittiminä, kun taas muussa myynnissä on kyse vakiokiinnittimistä, toisin sanoen niitä ei ole valmistettu erikoismittojen tai asiakkaan piirustusten mukaisesti.
(78)
Edellä olevan b alakohdan osalta ja kuten mainitaan 13 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyssä asiakirja-aineistoon tarkoitetussa tiedotteessa, joka lähetettiin osapuolille 11 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyn kuulemistilaisuuden jälkeen, komissio vahvisti, että asiakkaiden nimien puuttuessa, kuten edellä mainitaan, se viittaa johdanto-osan 47 kappaleeseen. Lisäksi komissio panee merkille, että kiinnittimien valmistajien eurooppalaisen järjestön mukaan asiakkaan - erityisesti autoteollisuuden - tilatessa Euroopassa kiinnittimen, joka on valmistettu piirustusten mukaan ja joka on täysin kansainvälisten standardien (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI) mukainen, kiinnittimien tuottajat pitävät tuotetta joka tapauksessa erikoistuotteena, ja näin ollen se määritetään - yrityksen sisäisessä luokituksessa - erikoistuotteeksi. Tämä on kiinnittimien valmistajien toimintatapa kaikkialla maailmassa ja myös Intiassa. Komissio on näin ollen varma, että autoteollisuuteen tarkoitetut vakiokiinnittimet eivät olleet alkuperäistä tutkimusta koskevien päätelmien aikana toimitetussa vakiokiinnittimien luettelossa. Näin ollen väite hylättiin.
(79)
Mitä edellä olevaan c alakohtaan tulee, vientiä harjoittavat tuottajat ottivat kuulemistilaisuudessa esille perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa tarkoitetun oikaisun ottaakseen huomioon Intiaan tuotavan valssilangan tuontitullit, jotka sisältyvät normaaliarvoon mutta eivät Kiinasta vietävän tuotteen vientihintaan. Kiinalaiset otokseen valitut tuottajat ostivat Kiinassa valmistettua valssilankaa alkuperäisen tutkimuksen aikana.
(80)
Intialaisen tuottajan tuomaan raaka-aineeseen sovellettiin perustullia (5 prosenttia verotettavasta arvosta) ja koulutusveroa (Customs Education Cess) (3 prosenttia perustulliarvosta plus tasoitustullin määrä). Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaan tällainen välillisiä veroja koskeva oikaisu on kuitenkin mahdollinen, jos kotimaan markkinoilla kulutettavaksi tarkoitetun samankaltaisen tuotteen tai siihen fyysisesti sisältyvien materiaalien tuontimaksuja ei kanneta tai ne palautettaisiin, kun tuote viedään Euroopan unioniin. Koska ei ole esitetty väitettä eikä todisteita siitä, että edellä mainittujen vientiä harjoittavien tuottajien viemät tuotteet olisivat hyötyneet raaka-aineiden (valssilanka) tuonnissa tuontimaksujen keräämättä jättämisestä tai niiden palauttamisesta, väite on hylättävä. Tällaista oikaisua ei myöskään voida yleensä tehdä, jos kyseinen vientiä harjoittava tuottaja - kuten tässä tarkastelussa - hankkii kaikki raaka-aineensa kotimaisilta toimittajilta, joihin ei sovelleta tuontimaksuja.
(81)
Edellä olevan d alakohdan osalta todetaan, että alkuperäistä tutkintaa koskevan asiakirja-aineiston todisteet osoittivat, että Intian kotimarkkinoilla myytyjen vakiokiinnittimien vakiopinnoite sisälsi kromia Cr3, ja tästä syystä se vastasi PCN-koodien määritelmässä pinnoitetta, johon ei ole lisätty kromi VI:ta. Polkumyyntimarginaalit laskettiin tästä syystä uudelleen siten, että laskentaan otettiin mukaan viennissä käytetty kallein kromipinnoitetyyppi ilman vientihinnan oikaisua. Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että pinnoitetta koskevat tiedot eivät olleet tutkimusajanjakson aikaisen tilanteen vaan nykytilanteen mukaisia. Tämä ei pidä paikkaansa. Alkuperäisen tutkimuksen aikana suoritetussa tarkastuksessa saatiin varmistettua näyttöä siitä, että kaikki Intian kotimarkkinoilla myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana.
(82)
Edellä olevan e alakohdan osalta on vahvistettu, että polkumyyntimarginaalit laskettiin siten, että tilanteissa, joissa ei ollut vertailukelpoista kotimaan myyntiä, vientitapahtuma jätettiin polkumyyntilaskelman ulkopuolelle. Muutamat osapuolet väittivät, ettei ollut perusteita jättää tiettyjä vientitapahtumia polkumyyntimarginaalilaskelman ulkopuolelle. Kaiken otokseen valitun kiinalaisen tuottajan kannalta merkityksellisen vastaavuuden kotimaan myynnin ja vientimyynnin välillä katsottiin edustavan hyvin eri osapuolten toteuttamaa myyntiä.
(83)
Mitä tulee edellä olevaan f alakohtaan, Kiinan kauppakamari ja kiinalainen viejä väittivät, ettei intialainen tuottaja esittänyt hyviä syitä siihen, miksi se ei antanut komission esittää yksityiskohtaisia tietoja sen kotimaan kaupan tuotekoodeista. Komissio toimitti niin paljon tietoa, kuin on luottamuksellisuussääntöjen noudattamisen yhteydessä mahdollista niissä useissa tiedotteissa, jotka se liitti asiakirja-aineistoon, kaikille osapuolille tarkasteltavaksi annetussa tiedotteessa, Kiinan kauppakamarille järjestetyissä kuulemistilaisuuksissa ja kaikille kiinalaisille viejille, jotka olivat pyytäneet tietoja. Pyynnöstä ilmoittaa intialaisen tuottajan tuotekoodit todetaan, että jos kyseiset tiedot ilmoitettaisiin, muut osapuolet pystyisivät laskemaan intialaisen tuottajan kotimaan hinnat kohtuullisen tarkasti, mitä on vältettävä liikesalaisuuksien suojelemiseksi. Jos komissio ei onnistuisi suojelemaan luottamuksellisia tietoja, siltä voitaisiin vaatia vahingonkorvauksia, ja tämä ehkäisisi vertailumaan yrityksiä ryhtymästä vapaaehtoiseen yhteistyöhön tutkimuksessa. Tästä syystä väite hylättiin.
2.8 Lopullisessa asetuksessa normaaliarvon laskennassa käytettyyn menetelmään tehdyt oikaisut
(84)
Intialaisen tuottajan tiedot tarkistettiin uudelleen sen perusteella, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat esittivät tässä tarkastelussa Intiasta peräisin olevien tuotetyyppien määritelmää normaaliarvon laskennassa koskevia väitteitä, joiden mukaan sen lisäksi, että tehdään ero vakio- ja erikoiskiinnittimen ja vahvuusluokan välillä, myös läpimitta, pituus ja pinnoite ovat tärkeitä samoin kuin kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan johdolla pidettävät kuulemistilaisuudet ja vuoropuhelu.
(85)
Kyseisen uudelleentarkastelun jälkeen komissio pystyi määrittämään Intian kotimaan markkinoilla myytyjen kiinnittimien läpimitan ja pituuden. Jotta voitaisiin vertailla tasapuolisesti näitä kiinnittimiä ja Kiinasta vietyjä kiinnittimiä, sekä läpimitta että pituus luokiteltiin ja kullekin luokalle laskettiin normaaliarvo. Tästä kerrottiin yksityiskohtaisesti 5 ja 11 päivänä heinäkuuta 2012 julkaistuissa tiedotteissa, jotka saatettiin kaikkien osapuolten tarkasteltaviksi. Kun intialaisen tuottajan myymät tuotteet luokiteltiin, jotta voitaisiin tehdä ero keskeisten kokojen välillä, niitä voitiin tämän menetelmän avulla vertailla tasapuolisesti kiinalaisten yritysten vientituotteisiin osapuolten pyynnön mukaisesti. Myöhemmin kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, ettei niillä ollut kaikkia tietoja ja että luokittelu oli epämääräinen ja epätarkoituksenmukainen eikä niillä tämän vuoksi ollut fyysisten erojen oikaisun vaatimiseen tarvittavia riittäviä tietoja. Kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät näiden yleisten väittämien lisäksi kuitenkaan esittäneet vaihtoehtoisia ehdotuksia eivätkä merkittävää näyttöä. Tästä syystä väite hylättiin.
(86)
EFDA väitti, että läpimitan ja pituuden käyttäminen ei heijastanut todellisuutta, ja se ehdottikin vaihtoehtoa, jossa nämä kaksi kriteeriä yhdistyivät, jotta voitaisiin välttää tiettyjen tuotteiden jääminen vertailun ulkopuolelle, mutta se ei kuitenkaan esittänyt näyttöä tästä vaihtoehdosta. Komissio ehdottamassa luokittelussa ei suljettu pois mitään tuotetyyppejä (kaikki mahdolliset läpimitta- ja pituusyhdistelmät otettiin huomioon), ja näin ollen väitettä ei voitu tarkastella yksityiskohtaisemmin.
(87)
Kaikkien myytyjen vakiokiinnittimien katsottiin olevan galvanoituja, ja niinpä normaaliarvo laskettiin PCN-koodia A vastaavan pinnoitepohjan perusteella. Jos otokseen valittu vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja ei vienyt pinnoitetyypillä A pinnoitettuja kiinnittimiä, laskennassa käytettiin lähintä pinnoitetyyppiä ilman vientihinnan oikaisua.
(88)
Vahvuusluokkaa koskevat tiedot ja jako vakio- ja erikoiskiinnittimiin pysyivät muuttumattomina.
(89)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi kuulemismenettelystä vastaavaa kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajaa tarkastelemaan vertailumaassa Intiassa toimivan tuottajan luottamuksellisia tietoja ja antamaan varmistuksen sen kotimaan myynnin luottamuksellisuudesta sekä vakiokiinnittimien pinnoitetta koskevasta kysymyksestä, pinnoitteen kromipitoisuudesta sekä vakiokiinnittimien pituutta ja läpimittaa koskevien tietojen hankkimisesta. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutki vertailumaan tuottajan luottamukselliset tiedot ja löysi vastaukset kahden tuottajan esittämiin kysymyksiin. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan raportti liitettiin asiakirja-aineistoon asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi.
(90)
Edellä mainituista lisätiedoista, selvityksistä, kuulemistilaisuuksista ja vuoropuhelusta huolimatta eräät osapuolet väittivät edelleen, ettei niillä ollut riittäviä tietoja, jotta ne olisivat voineet pyytää oikaisuja tasapuolisen vertailun varmistamiseksi. Komissio toimitti osapuolille seikkaperäisiä tietoja normaaliarvon määrittämisessä käytetyistä tuoteryhmistä valituselimen vaatimalla tavalla (7). Lisäksi komissio toimitti tietoja ja vastasi kaikkiin osapuolten esittämiin kysymyksiin määräajan pidentämisen jälkeen 30 päivästä toukokuuta 2012 aina 19 päivään heinäkuuta 2012. Kaikki osapuolet saivat myös 20 päivää lisäaikaa tehdä huomautuksia lopullisista tiedoista.
(91)
Samat osapuolet väittivät, että toisin kuin valituselimen raportissa todetaan, komissio kieltäytyi antamasta intialaisen tuottajan erikoistuotteita koskevia normaaliarvon määrittämisessä käytettyjä tietoja ilman pätevää syytä. Polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 artiklassa määrätään, että tutkimusviranomaisten on käsiteltävä luottamuksellisia tai luottamuksellisina toimitettuja tietoja luottamuksellisina. Tässä tapauksessa intialainen tuottaja toimitti kotimaan markkinoilla myytyjä tuotetyyppejä koskevia tietoja luottamuksellisina, ja yritys on esittänyt komissiolle tietojensa luottamuksellisesta käsittelystä uuden pyynnön, jonka mukaan se katsoo jatkossakin, että tiedot ovat ehdottoman luottamuksellisia, kuten johdanto-osan 82 kappaleessa mainitaan. Kyseiset osapuolet väittivät edelleen, ettei komissio pystynyt laatimaan mielekästä ei-luottamuksellisia tietoja käsittävää yhteenvetoa intialaisen tuottajan toimittamista tiedoista raporteissa vaaditulla tavalla. Kuten edellä olevissa johdanto-osan kappaleissa on todettu, komissio antoi jatkuneen vuoropuhelun aikana asianomaisille osapuolille kaikki intialaiseen tuottajaan liittyvät olennaiset ei-luottamukselliset tiedot, jotta nämä saattoivat puolustaa etujaan.
2.9 Vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien normaaliarvon määrittäminen, normaaliarvo, vientihinnat, vertailu
(92)
Normaaliarvo laskettiin ja sitä verrattiin vientihintaan edellä mainitulla tavalla. Vientihintaan tehtiin oikaisuja hintaerojen poistamiseksi silloin, kun kyseisten kiinnittimien pinnoitteeseen oli lisätty kromi VI:ta. Vertailu tehtiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
2.10 Tuotteen ominaisuuksiin pohjautuvia oikaisuja koskevat väitteet
(93)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja vaati perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaista oikaisua tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppien (kuusioruuvit, puuruuvit, pultit jne.) fyysisten erojen perusteella. Koska kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei tietojen luottamuksellisuuden vuoksi voi käyttää kaikkia normaaliarvoa koskevia tietoja, yritys turvautuu omiin vientihintoihinsa sen osoittamiseksi, missä määrin hinnat vaihtelevat kunkin kiinnitintyypin osalta.
(94)
Vertailu normaaliarvon ja vientihinnan välillä tehtiin alkuperäisessä tutkimuksessa erottelemalla kiinnittimien vakio- ja erikoistyypit lopullisen asetuksen johdanto-osan 102 kappaleen mukaisesti ja lisäksi määrittämällä vahvuusluokka. Tuotteiden täydellisiä valvontanumeroita (PCN-koodit) ei tässä tapauksessa käytetty, koska vertailumaan tuottaja ei toimittanut PCN-koodien mukaan luokiteltuja tietoja pyydetyllä tavalla. Yhtenä alkuperäisen PCN-koodin tarkoituksena oli tunnistaa erityyppiset kiinnittimet niitä koskevan CN-koodin mukaisesti. Koska intialainen tuottaja ei toimittanut näitä tietoja, kyseistä seikkaa ei voitu käyttää alkuperäisen tutkimuksen aikana tehdyssä vertailussa.
(95)
Vientiä harjoittavan tuottajan toimittamat tiedot osoittivat, että on ehkä syytä oikaista erityyppisten kiinnittimien eroja. Menetelmää ei kuitenkaan pidetty asianmukaisena, koska yritys ei toimittanut tuotetyypistä alun perin pyydettyjä CN-koodin mukaisia täsmällisiä tietoja, kuten johdanto-osan 34 kappaleessa todetaan. Tämän sijasta tarkasteltiin unionin tuotannonalan hintaeroja unionin markkinoilla sen määrittämiseksi, oliko erilaisten kiinnitintyyppien välillä hintaeroja. Unionin tuotannonalan toimittamat tiedot oli annettu kaikilta osin PCN-koodeina alkuperäisen pyynnön mukaisesti. Tarkastelusta saatiin vahvistus sille, että hinnat vaihtelivat EU:n markkinoilla kiinnitintyypin mukaan. Tämän perusteella normaaliarvon oikaisemista pidettiin asianmukaisena, jotta se heijastaisi näitä eroja. Oikaisun pohjaksi unionin tuotannonalan myynnin keskihinnaksi unionin markkinoilla määritettiin arvo 1, ja kaikille yksittäisille tyypeille annettiin oma arvo sen mukaan, mikä oli niiden hinnan suhde keskimääräiseen hintaan. Tämän jälkeen arvoja sovellettiin normaaliarvoon, jota oli käytetty vertailussa kuhunkin vientiä harjoittavan tuottajan viemään tuotetyyppiin.
(96)
Koska oikaisut tehtiin Euroopan unionin markkinoilla vallitsevan fyysisten ominaisuuksien erojen markkina-arvon perusteella, katsottiin, että olisi asianmukaista tehdä vastaavia oikaisuja kaikkien vientiä harjoittajien tuottajien polkumyyntimarginaalien laskelmiin.
(97)
Ilmoitusasiakirjan julkaisemisen jälkeen Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että komissio rikkoi edelleen WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.4, 6.2 ja 6.4 artiklaa, koska se ei toimittanut oikea-aikaisesti tietoja, joiden perusteella vientihintaa ja normaaliarvoa verrattiin, ja ne kehottivat komissiota ilmoittamaan kattavat tiedot käytetyistä normaaliarvoisista tuotetyypeistä täyttääkseen velvollisuutensa antaa kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajalle mahdollisuus taata omien etujensa puolustaminen, esittää asiansa kaikkiin siihen liittyvistä seikoista täysin tietoisena ja varmistaa vientihintojen ja normaaliarvon välinen puolueeton vertailu. Tämän vuoksi kyseiset osapuolet pyysivät komissiota tarkastelemaan uudelleen seuraavia seikkoja:
a)
kaikkien normaaliarvoisten tuotetyyppien ilmoittaminen;
b)
sen varmistaminen, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamia vakiokiinnittimiä ei verrata vertailumaan tuottajan valmistamiin, vaativissa sovelluksissa käytettäväksi tarkoitettuihin kiinnittimiin;
c)
näytön antaminen siitä, kuinka oikaisupyynnöt perustellaan;
d)
tietojen antaminen siitä, miten tietyt oikaisut on tehty; ja
e)
EU:n velvoite ottaa huomioon kaikki vientitoimet.
(98)
Mitä tulee a alakohtaan, katsotaan, että 30 päivänä toukokuuta 2012, 11 päivänä heinäkuuta 2012 ja 13 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyissä tiedotteissa, 31 päivänä heinäkuuta 2012 lähetetyssä ilmoitusasiakirjassa ja eritoten johdanto-osan 77-96 kappaleessa ja kuulemismenettelyjen aikana pidetyissä kuulemisissa annetut tiedot huomioon ottaen asianomaisille osapuolille on annettu tiedot, jotka on ollut mahdollista antaa luottamuksellisuutta koskevien vaatimusten rajoissa.
(99)
Edellä b alakohdassa mainittua tarvetta varmistaa, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamia vakiokiinnittimiä ei verrata vertailumaan tuottajan valmistamiin, vaativissa sovelluksissa käytettäväksi tarkoitettuihin kiinnittimiin, on käsitelty johdanto-osan 78 kappaleessa. Koska uutta näyttöä ei ole esitetty ja komission käytössä on pelkkiä kyseisten osapuolten esittämiä väitteitä muihin vaativiin sovelluksiin kuin autoteollisuuteen tarkoitettujen kiinnittimien mahdollisesta olemassaolosta, komissio katsoo, että asiakirjoissa esitetyt tiedot ovat riittävän luotettavia varmistamaan, että ainoastaan vakiokiinnittimiä on käytetty sen normaaliarvon määrittämiseen, jota verrattiin kyseisen kiinalaisen viejän vientihintoihin.
(100)
Mitä tulee c alakohtaan ja väitteisiin, joiden mukaan komissio on jättänyt antamatta tietoja siitä, miten kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat perustella oikaisupyynnöt, jotka koskevat jäljitettävyyttä, ISO 9000 -standardia, viallisten osuutta ja muita kriteerejä kuten kovuus, taipuvuus, vahvuus, iskulujuus ja kitkakerroin (katso johdanto-osan 63 kappale) sekä tuontitulleja (katso johdanto-osan 79 ja 80 kappale), komissio esittää seuraavat huomautukset. Ensinnäkin muistutetaan, että osapuolet ovat esittäneet kyseiset seikat antamatta mitään yksityiskohtaisia lisätietoja. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan 11 päivänä heinäkuuta 2012 järjestämän kuulemisen aikana komissio kehotti osapuolia antamaan lisätietoja edellä mainituista seikoista, mutta niitä ei annettu. Mitä tulee vaatimukseen, että vientihintoja on oikaistava Intiaan suuntautuvaan valssilangan tuontiin sovellettavien tullien ja yleisesti ottaen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdollisuuden hankkia raaka-aineita halvemmalla huomioon ottamiseksi, komissio selosti johdanto-osan 80 kappaleessa yksityiskohtaisesti syyt siihen, miksi tätä oikaisua ei voitu hyväksyä. Lisäksi, kuten alkuperäisen asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa todetaan, tärkeimmän raaka-aineen, teräsvalssilangan, kustannus ei olennaisesti heijastanut markkina-arvoja. Havaittiin, että kotimarkkinoilla teräsvalssilangasta veloitettiin huomattavasti alhaisempia hintoja kuin muilla markkinoilla. Näitä vääristyneitä hintoja ei siis voida käyttää asianomaisten osapuolten vaatiman oikaisun pohjana. Näin ollen komissio ei näe, mitä lisätietoja Kiinan kauppakamarin ja vientiä harjoittavan tuottajan osalta voitaisiin kyseisten kahden oikaisupyynnön perusteeksi toimittaa.
(101)
Mitä d alakohtaan tulee, muistutetaan, että EU:n tuottajien normaaliarvoiset tyypit ja niiden hintatasot sekä tehtyjen oikaisujen vaikutus vertailumaan tuottajan normaaliarvoisiin tyyppeihin ovat luottamuksellisia eikä niitä voi julkistaa. Kiinan kauppakamari ja yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja pyysivät lisäselvityksiä siitä, miten pinnoituksen hintaeroja koskevat oikaisut on tehty. Mutta kuten johdanto-osan 92 kappaleessa todetaan, että komissio ilmoitti erityisessä ilmoitusasiakirjassa, minkä vietyjen tuotetyyppien osalta on tehty oikaisu, minkä ansiosta asianomaiset osapuolet voivat saada käsityksen siitä, miten oikaisu on tehty.
(102)
Mitä tulee e alakohtaan ja väitteeseen, joka mukaan on tarpeen ottaa polkumyyntilaskelmissa huomioon kaikki vertailukelpoiset vientitoimet, jotta taataan WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.4.2 artiklan mukainen puolueeton hintavertailu, komissio huomauttaa noudattavansa tarkoin asianomaisten osapuolten pyyntöä ja ehdotuksia siinä, että polkumyyntimarginaalien määrittämisessä käytettyä normaaliarvoa oli oikaistu. Käytetty menetelmä on selostettu johdanto-osan 93-96 kappaleessa, ja syyt siihen, miksi havaitun polkumyynnin määrä on ilmaistu prosenttiosuutena niistä vientitoimista, joita käytettiin johdanto-osan 107 ja 108 kappaleessa esitetyn polkumyynnin määrän laskemiseen, vastaavat täysin WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.4.2 artiklaa, joka koskee vertailukelpoisia vientitoimia. Tässä tapauksessa kaikkia vertailukelpoisia toimia (tuotetyypeittäin) on käytetty vertailussa. Siksi oli järkevää ilmaista havaitun polkumyynnin määrä prosenttiosuutena polkumyynnin määrän laskemisessa käytetyistä vientitoimista.
(103)
Tietojen julkistamisen jälkeen kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toisti vaatimuksensa, että oikaisuja olisi tehtävä raaka-aineen kulutustehokkuudessa ja helpommassa saannissa, tehokkaammassa sähkönkulutuksessa ja matalammassa tuottavuudessa työntekijää kohti olevien väitettyjen erojen takia. Muistutetaan, että yhdellekään kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei myönnetty markkinatalouskohtelua alkuperäisessä tutkimuksessa eikä niiden kustannusrakenteen voida katsoa heijastavan markkina-arvoja, joita voitaisiin käyttää oikaisujen perustana etenkään raaka-aineiden saannin osalta. Lisäksi on huomattava, että Kiinassa käytössä olevien tuotantoprosessien todettiin olevan verrattavissa intialaisen tuottajan tuotantoprosessiin ja väitetyt erot havaittiin erittäin pieniksi. Koska intialaisen tuottajan havaittiin kilpailevan useiden muiden tuottajien kanssa Intian kotimarkkinoilla, tässä tapauksessa katsotaan, että sen hinnat heijastivat täysimääräisesti tilannetta kotimarkkinoilla. Kuten johdanto-osan 41 kappaleessa todetaan, normaaliarvon määrittämisessä oli käytettävä toimivissa markkinatalouksissa toimivien tuottajien kustannusten ja hintojen korviketta.
(104)
Samat kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät, että jakaessaan läpimittaa ja pituutta koskevat tiedot ryhmiin komission ei pitäisi viitata ryhmiin vaan käyttää vertailussa todellisia pituus- ja läpimittalukuja. Kuten johdanto-osan 70 kappaleessa todetaan, komissio suostui kyseisten osapuolten kanssa 26 päivänä kesäkuuta 2012 pidetyn kuulemisen jälkeen ryhmittelemään läpimitan ja pituuden ottaakseen huomioon fyysisten ominaisuuksien vaikutuksen hintoihin. Kyseiset osapuolet esittivät itse joitakin mahdollisia ryhmiä, mutta komissio ilmoitti kuulemisen aikana, että ehdotettuja ryhmiä olisi tarkistettava sen takaamiseksi, että kaikki viedyt tyypit sopivat yhteen niitä läheisesti muistuttavien intialaisen tuottajan tyyppien kanssa. Lisäksi kyseiset osapuolet mainitsivat 3 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyn kuulemisen aikana pitämässään puheenvuorossa esimerkkinä, että läpimitalla olisi pieni vaikutus raaka-aineen yksikkökulutukseen. Siksi tämä väite hylättiin.
2.11 Polkumyyntimarginaalit
(105)
Polkumyyntimarginaalit määritettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailun perusteella.
(106)
Lopullinen polkumyyntimarginaali, joka on ilmaistu tämän tarkastelun vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevana prosenttiosuutena CIF-tuontihinnasta unionin rajalla tullaamattomana, on seuraava:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
Lopulliset polkumyyntimarginaalit, jotka on ilmaistu prosenttiosuutena CIF-tuontihinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ovat seuraavat:
Vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa
Voimassa oleva polkumyyntimarginaali
Tarkistettu polkumyyntimarginaali
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joita ei valittu osaksi otosta
78,1 %
54,1 %
Kaikki muut yritykset
115,4 %
74,1 %
(108)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen polkumyyntimarginaalia laskettaessa todetun polkumyynnin kokonaisarvo olisi ilmaistava prosenttiosuutena kaikkien vientitapahtumien yhteenlasketusta CIF-arvosta eikä prosenttiosuutena niistä vientitapahtumista, joita käytettiin polkumyynnin määrän laskennassa. Jos toimittaisiin toisin, tämä merkitsisi kyseisen yrityksen mielestä niiden vientitapahtumien oletettua polkumyyntiä, joita ei käytetty polkumyynnin määrittämisessä.
(109)
Vientihinnan ja normaaliarvon välinen vertailu tehtiin painotetun keskiarvon pohjalta vain niiden vientiä harjoittavan kiinalaisen tuottajan viemien tuotetyyppien osalta, joita vastaavia tyyppejä intialainen tuottaja tuotti ja myi. Tätä pidettiin kaikkein luotettavimpana pohjana kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyynnin tason määrittämisessä; jos olisi yritetty löytää kaikkia muita vientityyppejä läheisesti muistuttavat intialaisen tuottajan tuotetyypit, tulokseksi olisi saatu epätarkkoja tuloksia. Tämän vuoksi on oikein, että todetun polkumyynnin määrä ilmaistaan polkumyynnin määrän laskennassa käytettyjen vientitapahtumien prosenttiosuutena - tuloksen katsotaan edustavan kaikkia vietyjä tuotetyyppejä. Samaa lähestymistapaa käytettiin muiden vientiä harjoittavien viejien polkumyyntimarginaalien laskennassa.
3. Unionin tuotannonalan määritelmä
(110)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio arvioi uudelleen unionin tuotannonalan määritelmän, jotta otettaisiin huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien suositukset, joiden mukaan EU oli toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklan vastaisesti jättäessään unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle ne tuottajat, jotka eivät halunneet mukaan otokseen, ja katsoessaan, että perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetty 25 prosentin kynnysarvo automaattisesti muodostaa ”pääosan” tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa. Valituselimen raportin 430 kohdassa (julkaistu 15 päivänä heinäkuuta 2011) todetaan, että ”kiinnitinalan pirstaloituneen luonteen vuoksi tällainen vähäinen osuus voisi kuitenkin olla hyväksyttävä, koska lisätietojen saanti oli käytännössä vaikeaa, mikäli prosessissa, jonka avulla komissio määritti tuotannonalan, ei ilmene merkittävää vääristymisen riskiä. […] rajatessaan kotimaan tuotannonalan määritelmän niihin tuottajiin, jotka halusivat osaksi otosta, komissio sulki ulkopuolelle tuottajia, jotka toimittivat olennaisia tietoja.” (alleviivaus lisätty). Viimeksi mainitut tuottajat on nyt sisällytetty unionin tuotannonalan määritelmään.
(111)
Alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin, että osaksi otosta suostuneiden ja kaikilta osin yhteistyötä alkuperäisen tutkimuksen ajan tehneiden unionissa toimivien tuottajien tuotannon osuus oli 27 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa. Tästä syystä katsottiin, että kyseiset yritykset muodostivat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan.
(112)
Riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmien seurauksena ja kaikkien niiden EU:n tuottajien tietojen pohjalta, jotka toimittivat ne Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen (8) 6 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädettyyn määräaikaan mennessä ja huolimatta siitä, ilmoittivatko ne olevansa halukkaita olemaan osa otosta, komissio laski uudelleen, että unionin tuotannonalan osuus oli 36,3 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa vuonna 2006.
(113)
Tarkistettuaan unionin tuotannonalan määritelmää komissio varmisti, vastasiko kyseisen tuotannonalan kiinnittimien tuotannon osuus WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklassa tarkoitettua pääosaa arvioidusta kokonaistuotannosta.
(114)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa mainitaan, tutkimuksessa todettiin, että samankaltaista tuotetta valmistaa unionissa suuri tuottajajoukko, jonka määräksi arvioidaan yli 300 pääasiassa pientä ja keskisuurta yritystä mutta johon kuuluu myös muutamia suurempia yrityksiä tai yritysryhmiä. Alkuperäisen tutkimuksen alussa komissio otti yhteyttä kuhunkin tiedossa olevaan tuottajaan ja pyysi niitä osallistumaan tutkimukseen ja toimittamaan tiettyjä tietoja toiminnoistaan. Alkuperäisen tutkimuksen alussa julkistetussa menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa ja tutkimuksen aloittamispäivänä kaikille tiedossa olleille EU-tuottajille lähetetyssä kirjeessä ei kummassakaan ilmoitettu, että niiden Euroopan unionissa toimivien tuottajien toimittamat tiedot jätettäisiin huomiotta, jotka eivät halua tehdä yhteistyötä.
(115)
Useimmat unionissa toimivista kiinnittimien tuottajista ovat pienyrityksiä, jopa mikroyrityksiä (perheyrityksiä), joilla on tavallisesti vähäiset taloudelliset resurssit ja henkilöresurssit ja jotka eivät kuulu sellaisiin kansallisiin järjestöihin tai Euroopan unionin järjestöihin, jotka voisivat edustaa niitä tutkimuksen ajan, ja joilla ei ole varaa palkata kauppaan erikoistuneita lakimiehiä ja kirjanpitäjiä, mikä on yleistä pk-yritysten ollessa kyseessä. Pienyritykset ovat myös hyvin huolissaan luottamuksellisia tietoja koskevasta tietosuojasta tällaisissa tutkimuksissa ja pitävät asiaa erittäin tärkeänä. Huomattava määrä tuottajia (63 Euroopan unionissa toimivaa valmistajaa) toimitti kuitenkin pyydetyt tiedot. On syytä panna merkille, että kyseisten tuottajien joukossa on sekä pk-yrityksiä että suuria yrityksiä, jotka toimivat eri puolilla Euroopan unionia. Edellä esitetyn perusteella ja tätä tapausta koskevat erityisolosuhteet huomioon ottaen kyseisten tuottajien, joiden osuus oli 36,3 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa, voidaan katsoa muodostavan pääosan unionin tuotannonalasta WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklan mukaisesti. Koska kaikki tiedossa olevat suurimmat EU:ssa toimivat tuottajat ilmoittivat pyydetyt tiedot menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, alkuperäiseen tutkimukseen valittua otosta voidaan pitää edustavana myös sen jälkeen, kun unionin tuotannonalan määritelmään sisällytettiin 18 muuta tuottajaa.
(116)
Kiinan kauppakamari väitti, ettei komissio voinut itse määrittää rajoitusta, jonka mukaan se käyttää niiltä EU:ssa toimivilta tuottajilta saamiaan tietoja, jotka toimittavat ne johdanto-osan 112 kappaleessa mainitussa määräajassa, koska tietyt tuottajat saattoivat päättää olla vastaamatta pyyntöön, koska ne eivät halunneet osaksi otosta ja tästä syystä tiesivät, ettei niiden vastausta otettaisi huomioon. Kiinalaisten viejien järjestö kehotti komissiota aloittamaan koko valintamenettelyn uudelleen ja ottamaan yhteyden kaikkiin EU:ssa toimiviin tuottajiin ja olemaan mainitsematta sitä, että tuottajien on oltava halukkaita olemaan osa otosta (9). Edellä esitetyn perusteella katsottiin kuitenkin, ettei lopullisen otoksen valintaprosessia ollut tarpeen käynnistää uudelleen, koska suurimmat tiedossa olevat EU:ssa toimivat tuottajat vastasivat pyyntöön jo alkuvaiheessa. Tietojen ilmoittamisen jälkeen Kiinan kauppakamari toisti, ettei voitu sulkea pois sitä mahdollisuutta, että suuri joukko tuottajia ei yksinkertaisesti vastannut kyselylomakkeeseen nimenomaan siksi, että ne tiesivät, että niiden haluttomuus osallistua otokseen johtaisi automaattisesti niiden sulkemiseen kotimaan tuotannonalan ulkopuolelle. On huomattava, että alkuperäisessä tutkimuksessa saman väitteen esittivät kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja eurooppalaiset tuojat, jotka kiistivät, että toimimiseen tarvittaisiin jokin erityinen asema. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 26 kappaleessa todetaan, komissio otti menettelyn aloittamisen jälkeen yhteyden suureen joukkoon unionin tuottajia, joista vain harva vastasi. Olisi huomattava, että ei mainittu, otettiinko ne mahdollisesti lopulliseen otokseen vai ei. Unionin tuottajien mahdollisella valitsemisella lopulliseen otokseen ei itse asiassa ollut merkitystä sen kannalta, päättivätkö ne ilmoittautua menettelyn aikana, sillä niiden päätökseen vaikuttivat muut kuin johdanto-osan 115 kappaleessa esitetyt tekijät. Siksi komissiolle osoitettu vaatimus, että komission olisi suoritettava vahingon arviointi uudelleen, hylättiin.
4. Unionin tuotannonalan tilanne
(117)
Alkuperäisessä tutkimuksessa esille tulleita, vahinkoja koskevia tuloksia tarkasteltiin uudelleen raporttien seurauksena unionin tuotannonalan tasolla johdanto-osan 114 kappaleen mukaisesti. Tarkastelussa otettiin huomioon suuntaukset, jotka koskivat tuotantoa, tuotantokapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, myyntiä, yksikköhintoja, markkinaosuutta, työllisyyttä ja tuottavuutta, ja siinä tutkittiin kuudelta otokseen valitulta tuottajalta kerättyjä tietoja ja sittemmin vielä 57:ltä unionin tuotannonalaan mukaan otetulta tuottajalta kerättyjä tietoja. Koska varastoja, tuottavuutta, kassavirtaa, investointeja, sijoitetun pääoman tuottoa, valmiutta hankkia pääomaa ja palkkoja koskevat tiedot saatiin otokseen valittujen kuuden tuottajan varmistetuista kyselylomakevastauksista, otokseen valittuja unionin yrityksiä koskevien muiden vahinkoa osoittavien tekijöiden osalta päätelmät vahvistettiin uudelleentarkastelussa.
4.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(118)
Kaikkeen saatavilla olevaan tietoon perustuva tuotannon, tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen kehitys unionin tuotannonalalla (katso johdanto-osan 112 kappale) oli seuraavanlainen:
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Indeksi
100
107
100
106
110
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Indeksi
100
102
105
107
110
Kapasiteetin käyttöaste (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Vaikka kysyntä kasvoi huomattavasti eli 29 prosenttia vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, unionin tuotannonalan tuotantomäärä vaihteli koko kyseisen ajanjakson ajan ja oli tutkimusajanjaksona 9 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003 ja 6 prosenttia suurempi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli edelleen selvästi alhaisempi kuin 29 prosentin kysynnän kasvu.
(120)
Tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen osalta alkuperäisessä tutkimuksessa saavutetut päätelmät vahvistettiin - vaikkakin eri tietojen pohjalta (katso lopullisen asetuksen johdanto-osan 130-133 kappale).
4.2 Myynti, markkinaosuus, kasvu ja keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
(121)
Alla olevat luvut kuvaavat unionin tuotannonalan myyntiä itsenäisille asiakkaille unionissa ja perustuvat (määrältään ja arvoltaan) kaikkiin saatavissa oleviin tietoihin:
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan myynti EU:ssa (tuhatta euroa)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Indeksi
100
106
111
121
130
Unionin tuotannonalan myynti EU:ssa (tonnia)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Indeksi
100
111
105
114
114
Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinta EU:ssa (euroa/tonni)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Indeksi
100
96
106
106
114
Unionin tuotannonalan markkinaosuus (%)
ei saatavilla
28 %
27 %
24 %
22 %
Indeksi
ei saatavilla
100
96
86
80
(122)
Edellä olevassa taulukossa ilmoitetut tarkistetut tiedot vahvistavat päätelmät, jotka esitetään lopullisen asetuksen johdanto-osan 137-140 kappaleessa kaikkien vahinkoa koskevien suuntausten osalta. Unionin tuotannonalan myynnin määrä kasvoi kyseisenä ajanjaksona 14 prosenttia eikä 12 prosenttia, kuten alkuperäisessä tutkimuksessa todettiin, ja myynnin arvo kasvoi 30 prosenttia 21 prosentin sijaan. Suuntausten todetaan itse asiassa olevan hyvin samanlaisia kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Vastaavansuuruinen myyntimäärien supistuminen vuosina 2004-2005 vahvistaa lopullisen asetuksen johdanto-osan 139 kappaleessa mainitun päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään kulutuksen kasvua unionissa, ja näin ollen unionin tuottajien markkinaosuus pieneni vajaassa kolmessa vuodessa 20 prosenttia.
4.3 Työllisyys ja tuottavuus
(123)
Työllisyys ja tuottavuus ovat kehittyneet unionin tuotannonalalla seuraavasti:
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Indeksi
100
111
114
114
114
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
65
63
58
61
63
Indeksi
100
97
89
93
96
4.4 Vahinkoa koskevat päätelmät
(124)
Lopullisen asetuksen johdanto-osan 153-161 kappaleessa mainitut päätelmät vahvistettiin edellä esitetyn perusteella.
5. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä
(125)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio otti huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmät, joissa todettiin, ettei EU toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 artiklan ja 3.2 artiklan mukaisesti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrien määrittämisessä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
(126)
Tästä syystä komissio tarkasteli uudelleen vahinkoa koskevaa arviotaan siitä näkökulmasta, että joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien ei katsottu harjoittaneen polkumyyntiä tutkimusajanjaksona. Muistutetaan, että kaksi vientiä harjoittavaa kiinalaista tuottajaa ei harjoittanut polkumyyntiä alkuperäisen tutkimuksen aikana. Kuten johdanto-osan 105 kappaleessa mainitaan, oli vielä yksi vientiä harjoittava tuottaja, jonka ei katsottu tässä tarkastelussa harjoittavan polkumyyntiä. Näiden kolmen vientiä harjoittavan tuottajan kokonaismyyntimäärän osuus oli ainoastaan 0,01-0,40 prosenttia tarkasteltavan olevan tuotteen kokonaistuonnista Kiinasta tutkimusajanjakson aikana. Kiinasta peräisin olevan tuonnin kehitykseen liittyvä vahinkoa koskeva analyysi - joka on tehty polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän perusteella, ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti pois lukien - osoittaa merkityksettömiä muutoksia lopullisen asetuksen johdanto-osan 121 kappaleessa kuvatuissa suuntauksissa.
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät (tonnia)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Indeksi
100
137
179
225
267
Kiinan markkinaosuus
ei saatavilla
17 %
22 %
23 %
25 %
Lähde: Eurostat.
6. Syy-yhteys - unionin tuotannonalan vientitulos
(127)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio arvioi syy-yhteysanalyysinsa uudelleen ottaakseen huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmät, joissa todettiin, ettei EU toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 artiklan ja 3.5 artiklan mukaisesti, kun se käytti Eurostatin ilmoittamia kokonaisvientiä koskevia tilastotietoja eikä EU:n tuotannonalan vientitulosta.
(128)
Unionin tuotannonalan vientitulosta analysoitiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa. Siinä todettiin, että kolmansiin maihin suuntautuvan viennin osuus oli ainoastaan 11 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaistuotannosta samankaltaisen tuotteen osalta vuonna 2006. Kuten riitojenratkaisuelimen raporteissa kuitenkin huomautettiin, kaikkiin unionissa toimiviin tuottajiin liittyvät tiedot eivät perustuneet unionin tuotannonalan vientiin vaan Eurostatin tietoihin. Komissio arvioi riitojenratkaisuelimen raporttien seurauksena syy-yhteysanalyysiään uudelleen tarkastelemalla, olisiko äskettäin uudelleen määritetyn unionin tuotantoalan vientitulos voinut muodostaa tapahtunutta vahinkoa kuvaavan tekijän. Siinä todettiin, että kolmansiin maihin suuntautuvan viennin osuus oli ainoastaan 3,7 prosenttia unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen uudestaan määritellystä tuotannosta tutkimusajanjaksona lopullisen asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa mainitun 11 prosentin sijaan. Kyseinen vienti kasvoi 4 prosenttia vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Lisäksi kyseisessä viennissä sovelletut hinnat olivat jatkuvasti huomattavasti korkeampia kuin unionin markkinoilla sovelletut myyntihinnat.
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Unionin vienti muuhun maailmaan tarkastelujaksolla (tonnia)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Indeksi
100
120
108
107
104
Unionin vienti muuhun maailmaan tarkastelujaksolla (tuhatta euroa)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Indeksi
100
118
112
124
117
Yksikköhinta (euroa/tonni)
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Näin ollen voidaan päätellä, ettei kolmansiin maihin suuntautuvan unionin tuotannonalan viennin tulos ollut merkittävän vahingon lähde. Lisäksi vahvistettiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 184 kappaleessa todettu lopullinen päätelmä, että Kiinasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheutti unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
7. Luottamuksellisten tietojen käsittely
(130)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio lupasi arvioida uudelleen raporttien ratkaisuihin perustuvat päätelmät, joiden mukaan EU ei toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 artiklan ja 6.5.1 artiklan mukaisesti luottamuksellisia tietoja käsitellessään.
(131)
Raporttien seurauksena komissio pyysi kahdelta asiaan liittyvältä unionin tuottajalta asianmukaiset lausunnot syistä siihen, miksi luottamuksellisia tietoja ei voitu esittää ei-luottamuksellisessa yhteenvedossa. Kyseiset tuottajat toimittivat lisätietoja ei-luottamuksellisella tavalla, tai jos tiettyjä tietoja ei voitu esittää yhteenvedossa, ne kertoivat mikä tähän oli syynä. Tuottajien toimittamat tiedot lähetettiin kaikille osapuolille. Yksi Euroopan unionin tuojia edustava järjestö väitti, että kyseisten kahden unionissa toimivan tuottajan toimittamat tiedot olivat käsittämättömiä eikä niitä voinut verrata Eurostatin julkaisemiin tietoihin. Tästä väitteestä todetaan, että koska tuottajien toimittamissa tiedoissa on kyse yrityskohtaisista tiedoista, on epätodennäköistä, että julkisen lähteen tietoja voisi verrata näihin.
(132)
Kiinan kauppakamari ja EFDA väittivät, että toimitetut lisätiedot olivat epätäydellisiä siinä mielessä, että osa taulukoiden 22, 23 ja 32-34 tiedoista puuttui edelleen eivätkä ne tästä syystä olleet yhdenmukaisia riitojenratkaisuelimen päätelmien soveltamisen edellyttämällä tavalla. Näiden ei-luottamuksellisten lisätietojen toimittamisen jälkeen ei saatu huomautuksia. Koska taulukot 32-34 sisältävät tarkasteltavana olevan yrityksen myyntiä ja sille aiheutuneita kustannuksia koskevia yksityiskohtia, näistä luottamuksellisista tiedoista esitettiin yhteenveto sen sisältöä koskevien tietojen tarjoamiseksi luottamuksellisia tietoja paljastamatta. Kyseinen unionissa toimiva yritys toimitti uudelleen muut tiedot, jotka puuttuivat taulukosta 22 (toimitettujen raaka-aineiden tyypit ja ostettujen raaka-aineiden määrät) ja taulukosta 23 (siinä ilmoitettiin ainoastaan indeksoidut luvut voittomarginaalista ennen veroja eikä erillisiä lukuja myynnistä EU:ssa ja sen ulkopuolella), jotta tiedot voitaisiin ymmärtää paremmin. Lisäksi vastaus lisättiin asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltavaksi. Johtopäätöksenä todettiin, että asiaa koskevia raporttien suosituksia oli noudatettu kaikilta osin.
(133)
EFDA väitti myös, että unionissa toimivan tuottajan toimittamasta taulukosta 24 ei voinut tehdä sitä johtopäätöstä, että yritys olisi kärsinyt huomattavaa vahinkoa, koska taulukon mukaan yrityksen voitto, käyttöaste ja tuotto olivat kasvaneet vakaasti. Komissio teki kuitenkin jälleen kerran vahinkoa koskevan arvion, joka sisälsi kuuden otokseen valitun EU:ssa toimivan tuottajan tiedot, ja totesi, että merkittävää vahinkoa oli tapahtunut johdanto-osan 124 kappaleessa esitetyllä tavalla. Tästä syystä väite oli perusteeton.
(134)
Kuten menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen 6 kohdassa todettiin, komissio esitti 30 päivänä toukokuuta 2012 Eurostatin tiedot kiinnittimien kokonaistuotannosta EU:ssa, sellaisina kuin ne oli alun perin esitetty luottamuksellisten tietojen käsittelyä WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 ja 6.5.1 artiklassa koskevien havaintojen seurauksena.
8. Muut suositukset ja ratkaisut
(135)
Kuten ilmoituksessa mainittiin, komissio lupasi harkita kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa niiden osapuolten huomautuksia, jotka väittävät, että markkinatalouskohtelua tai riitojenratkaisuelimen muita suosituksia tai ratkaisuja koskevien päätelmien ilmoittaminen on vaikuttanut niihin haitallisesti. Komissio myönsi yhdelle yritykselle yksilöllisen kohtelun riitojenratkaisuelimen raporteissa olevien, perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien suositusten mukaisesti.
F. ILMOITTAMINEN
(136)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin edellä mainituista päätelmistä. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ja vaatimuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Tietojen ilmoittamisen jälkeen saatiin useita huomautuksia.
(137)
Edellä esitetyn perusteella Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 91/2009, olisi säilytettävä, ja Bulten Fasteners China -yrityksen tuontiin olisi sovellettava 0 prosentin tullia.
G. JOHTOPÄÄTÖKSET
(138)
Edellä esitetyn uudelleenarvioinnin perusteella päätellään, että alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty vahingollinen polkumyynti on vahvistettu. Yhdelle vientiä harjoittavalle tuottajalle myönnettiin kuitenkin yksilöllinen kohtelu perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien riitojenratkaisuelimen suositusten mukaisesti. Tästä syystä lopullisen asetuksen 1 artiklan 2 kohtaa on muutettava vastaavasti. Samaa artiklaa olisi muutettava myös siten, että otetaan huomioon joillekin lopullisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdan taulukossa luetelluille yrityksille lasketut tarkistetut polkumyyntitullit seuraavalla tavalla:
Vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopulliset toimenpiteet
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory ja Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joita ei valittu osaksi otosta
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Kaikki muut yritykset
74,1 %
85,0 %
74,1 %
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan taulukko, joka sisältää vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettavat asetuksen (EY) N:o 91/2009 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen yritysten valmistamien tuotteiden lopulliset polkumyyntitullit, seuraavalla taulukolla:
”Yritys
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd, Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd, Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory ja Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd, Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd, Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd, Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd, Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd, Beijing
0,0 %
A997
Liitteessä I luetellut yritykset
54,1 %
A928
Kaikki muut yritykset
74,1 %
A999”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 4 päivänä lokakuuta 2012.