KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 490/2013
af 27. maj 2013
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) ("grundforordningen"), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Europa-Kommissionen ("Kommissionen") offentliggjorde den 29. august 2012 en meddelelse ("indledningsmeddelelsen") i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien ("de pågældende lande").
(2)
Undersøgelsen blev indledt på grundlag af en klage indgivet den 17. juli 2012 af European Biodiesel Board ("klageren") på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 60 % af den samlede EU-produktion af biodiesel. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket ansås for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af undersøgelsen.
(3)
Den 30. januar 2013 gjorde Kommissionen importen af samme vare med oprindelse i de pågældende lande til genstand for registrering ved Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013 af 28. januar 2013 (3).
(4)
Den 10. november 2012 offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien og indledte en separat undersøgelse.
2. Undersøgelsesperiode
(5)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2011 til 30. juni 2012 ("undersøgelsesperioden" eller "UP"). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2009 til udgangen af UP ("den betragtede periode").
3. Parter, som er berørt af undersøgelsen
(6)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, de kendte importører, leverandører, distributører, brugere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt myndighederne i Argentina og Indonesien om indledningen af undersøgelsen. I indledningsmeddelelsen blev alle parter, der var berørt af undersøgelsen, opfordret til at kontakte Kommissionen og give sig til kende.
(7)
De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(8)
Klageren, de eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, importørerne og myndighederne i Argentina og Indonesien tilkendegav deres synspunkter. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
3.1. Stikprøveudtagning
(9)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og EU-producenter, der var involveret i undersøgelsen, og for at afslutte undersøgelsen inden for den lovbestemte tidsfrist meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den eventuelt ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Argentina og Indonesien, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal, ved at udtage en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 (denne proces benævnes også "stikprøveudtagning").
3.2. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Argentina
(10)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter i Argentina anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen.
(11)
I alt ti eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. To virksomheder anførte imidlertid, at de ikke have haft nogen eksport til Unionen i UP (eller slet ingen produktion).
(12)
De resterende otte (grupper af) eksporterende producenter tegnede sig for hele eksportmængden til Unionen i UP.
(13)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på tre eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De stikprøveudtagne tegnede sig for 86 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP som opgivet af de otte eksporterende producenter, jf. betragtning 12.
(14)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter, de argentinske producentsammenslutninger og de argentinske myndigheder hørt om udtagelsen af stikprøven og gjorde ikke indsigelse.
3.3. Individuel undersøgelse
(15)
Blandt de argentinske virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, var der ingen, der anmodede om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
3.4. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Indonesien
(16)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter i Indonesien anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen.
(17)
I alt otte eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. Tre virksomheder meddelte imidlertid, at de ikke have haft nogen eksport til Unionen i UP.
(18)
De resterende fem (grupper af) eksporterende producenter tegnede sig for hele eksportmængden til Unionen i UP.
(19)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve på fire eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter ud fra den største repræsentative eksportmængde af den pågældende vare til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. De stikprøveudtagne tegnede sig for 99 % af den samlede eksportmængde til Unionen af den pågældende vare i UP som opgivet af de fem eksporterende producenter, jf. betragtning 18.
(20)
I henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle de kendte eksporterende producenter og de indonesiske myndigheder hørt og gjorde ikke indsigelse.
3.5. Individuel undersøgelse
(21)
Blandt de indonesiske virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, var der ingen, der anmodede om individuel undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
3.6. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(22)
For at gøre det muligt for Kommissionen at afgøre, om det ville være nødvendigt at anvende stikprøveudtagning, og i bekræftende fald udtage en stikprøve, blev alle ikke forretningsmæssigt forbundne importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og afgive oplysninger som anført i indledningsmeddelelsen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med denne undersøgelse.
3.7. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(23)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en foreløbig stikprøve af EU-producenter. Denne stikprøve bestod af otte EU-producenter, som Kommissionen inden indledningen af undersøgelsen vidste producerede biodiesel. Kommissionen udtog stikprøven ud fra produktionsmængde, salgsmængde og geografisk beliggenhed. EU-producenterne i stikprøven tegnede sig for 27 % af EU-produktionen.
(24)
Interesserede parter blev i indledningsmeddelelsen også opfordret til at fremsætte deres synspunkter vedrørende den foreløbige stikprøve. Efter offentliggørelsen af den foreslåede stikprøve trak to af de virksomheder, der skulle indgå i stikprøven, deres tilbud om samarbejde tilbage, og de blev erstattet af to andre virksomheder. EU-erhvervsgrenen bemærkede også, at som følge af det store antal af små og mellemstore producenter af biodiesel burde mindst en af dem indgå i stikprøven. Denne anmodning blev accepteret.
(25)
Stikprøven anses for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
3.8. Spørgeskemabesvarelser
(26)
Der blev udsendt spørgeskemaer til de tre eksporterende producenter eller grupper af producenter i stikprøven i Argentina, til de fire eksporterende producenter eller grupper af producenter i stikprøven i Indonesien og til de otte EU-producenter i stikprøven.
(27)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra de syv stikprøveudtagne eksporterende producenter eller producentgrupper i Argentina og Indonesien, fra otte stikprøveudtagne EU-producenter og fra tre brugere.
3.9. Kontrolbesøg
(28)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en foreløbig konstatering af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
Producenter i Unionen
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Spanien
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Spanien
-
Diester Industries SAS, Paris, Frankrig
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Grækenland
-
Novaol Srl, Milano, Italien
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Sverige
-
Preol A.S., Lovosice, Tjekkiet
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Tyskland
b)
Eksporterende producenter i Argentina
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires ("LDC")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder "Renova":
-
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires ("Molinos")
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca ("Oleaginosa")
-
Renova S.A., Bahia Blanca ("Renova")
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda ("Vicentin")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder "T6":
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario ("AGD")
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires ("Bunge")
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe ("T6").
c)
Forhandlere uden for EU, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Argentina
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay ("Molinos Overseas")
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Geneva, Schweiz ("LDC Schweiz")
d)
Eksporterende producenter i Indonesien
-
PT. Ciliandra Perkasa, Djakarta, Indonesien ("CPL")
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonesien ("PTMM")
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonesien ("PAA")
-
gruppen af forretningsmæssigt forbundne virksomheder ("Wilmar"), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesien
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesien ("WBI")
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesien ("WINA")
e)
Forhandlere uden for EU, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Indonesien
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapore ("FRL")
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapore ("IMBS")
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapore ("ICOF")
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapore ("VOF")
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapore
f)
Importører i Unionen, der er forretningsmæssigt forbundet med argentinske og indonesiske eksportører:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Spanien ("CAMPA")
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Italien ("IMBI")
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Spanien ("LDC Spanien")
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Spain ("Losur")
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nederlandene ("WET BV") (5)
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(29)
Den pågældende vare er fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i ren form eller i blandinger, med oprindelse i Argentina og Indonesien, som i øjeblikket henhører under KN-kode 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 og ex 3826 00 90 ("den pågældende vare", almindeligvis omtalt som "biodiesel").
(30)
Det fremgik af undersøgelsen, at biodiesel fremstillet i Argentina udelukkende er "sojamethylester" (SME), der stammer fra sojabønneolie, og at biodiesel fremstillet i Indonesien udelukkende er "palmemethylester" (PME), der stammer fra palmeolie, hvorimod biodiesel fremstillet i Unionen hovedsageligt er "rapsmethylester" (RME), men også fra andre råvarer, herunder spildolie og jomfruolie.
(31)
SME, PME og RME hører alle til kategorien af fedtsyremethylestere (FAME). Termen "estere" henviser til processen, hvor vegetabilske olier, "transesterificeres", dvs. olie blandes med alkohol, hvilket danner biodiesel og som et biprodukt glycerin. Termen "methyl" henviser til metanol, som er den hyppigst anvendte alkohol i processen.
(32)
SME- og PME-biodiesel kan anvendes i deres rene former, men de blandes generelt enten med hinanden eller med RME, inden de anvendes i Den Europæiske Union. Begrundelsen for at blande SME med PME er, at SME i sin rene form ikke opfylder den europæiske standard EN-14214 med hensyn til jod- og cetantal. Begrundelsen for at blande PME (og SME) med RME er, at PME og SME har et højere koldfilterpunkt end RME og derfor ikke egner sig til anvendelse i den rene form i vintermånederne i de kolde egne af Den Europæiske Union.
(33)
Blandingerne af biodiesel og mineralsk diesel anvendes i sidste ende i transportsektoren som brændstof i dieseldrevne motorer i vejkøretøjer, f.eks. biler, lastbiler, busser og også tog. Biodiesel i ren form eller blandet med mineralsk diesel kan også anvendes som brændsel til opvarmning i private, kommercielle eller industrielle anlæg og i generatorer til produktion af elektricitet.
2. Samme vare
(34)
Undersøgelsen har vist, at den pågældende vare, den vare, der fremstilles og sælges på det argentinske og indonesiske hjemmemarked, og den vare, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske karakteristika og anvendelsesformål. Disse varer anses derfor foreløbigt for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. Anmodning om udelukkelse fra varedækningen
(35)
En indonesisk producent anmodede om at få fraktionerede methylestere udelukket fra varedækningen i proceduren. Ved fraktioneret destillation af fedtsyremethylestere adskiller man dem i komponenter med forskellige kemiske karakteristika med henblik på forskellige endelige anvendelsesformål. Den pågældende producent anførte, at fraktionerede methylestere, som virksomheden fremstillede og eksporterede til Unionen, ikke var biodiesel og ikke blev anvendt til brændstof, men til andre industrielle formål. Producenten anførte også, at de råvarer, der blev anvendt til de fraktionerede methylestere, var kokosnøddeolie eller palmekerneolie, frem for rå palmeolie, der normalt anvendes i Indonesien til at fremstille biodiesel.
(36)
Fraktionerede methylestere hører ind under produktbeskrivelsen for den pågældende vare, da de forbliver fedtsyremethylestere, og de fremstilles på basis af råvarer, der anvendes til biodieselproduktion. Selv om de ikke i sig selv opfylder den europæiske norm (EN 14214), kan de blandes med andre biodieselprodukter, og dermed dannes der en blanding, som opfylder normen. Det er nøjagtig det samme som biodiesel af palmeoliemethylestere, som ikke opfylder den europæiske norm, medmindre den blandes. Dette argument afvises derfor.
(37)
Imidlertid anmodede en europæisk importør af fedtsyremethylestere fra Indonesien baseret på palmekerneolie om en fritagelse for slutbrugere med hensyn til deres import, som ikke var beregnet til brændstofbrug, men til forarbejdning til umættet fedtalkohol.
(38)
Fritagelse for slutbrugere er en ordning, der administreres af nationale toldmyndigheder, hvorved den told, der betales på import, er genstand for en fritagelse, der er baseret på den endelige certificerede anvendelse af de importerede råvarer. Denne ordning er beskrevet i gennemførelsesbestemmelserne til EF-toldkodeksen (6).
(39)
Denne anmodning vil blive behandlet i den endelige fase af undersøgelsen, efter at Kommissionen har modtaget kommentarer fra interesserede parter om, hvorvidt denne særlige anmodning bør efterkommes i forbindelse med importen af fedtsyremethylestere af palmekerneolie til anvendelse, der ikke er til brændstofbrug. Disse kommentarer bør behandle spørgsmålet, om denne hjælp vil kunne anvendes til at omgå en endelig told, hvis den indføres, og spørgsmålet om virkningen på importen af biodiesel fra lande, der allerede er underlagt foranstaltninger, med henblik på en anvendelse, der ikke er til brændstofbrug.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Normal værdi
(40)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i Argentina var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP. Kommissionen konstaterede, at for hver af de stikprøveudtagne virksomheder eller grupper af virksomheder udgjorde den samlede mængde af dette salg mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(41)
Kommissionen identificerede efterfølgende for hver enkelt stikprøveudtaget virksomhed eller gruppe af virksomheder de varetyper, der var blevet solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller sammenlignelige med de typer, der var blevet solgt til eksport til Unionen.
(42)
For hver varetype, som den enkelte stikprøveudtagne virksomhed eller gruppe af virksomheder solgte på sit hjemmemarked, og som konstateredes at være identisk eller sammenlignelig med den varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen, blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for at være tilstrækkeligt repræsentativt, når det samlede salg af den pågældende varetype på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af det samlede salg ved eksport til Unionen af en sammenlignelig varetype.
(43)
Efterfølgende vurderede Kommissionen for den enkelte stikprøveudtagne virksomhed eller gruppe af virksomheder, om hjemmemarkedssalget af samme vare skete i normal handel i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP.
(44)
Undersøgelsen har vist, at det argentinske marked er særdeles statsreguleret. I Argentina er det obligatorisk at blande fossilt diesel og biodiesel (med 7 % biodiesel i UP). Den samlede mængde biodiesel, der kræves for at imødekomme dette krav til blanding, er fordelt ved hjælp af kvoter, der er tildelt et antal udvalgte argentinske biodieselproducenter. Olievirksomhederne er forpligtet til at købe biodiesel hos de argentinske biodieselproducenter for at opfylde kravet om obligatorisk blanding. Prisen er fastsat af staten og offentliggjort af det argentinske energiministerium. I UP blev denne statsfastsatte referencepris beregnet i henhold til en kompleks formel, som tog hensyn til produktionsomkostningerne (råvarer, transport og andre omkostninger) og sikrede opnåelsen af en vis fortjeneste. De parametre, der blev anvendt i forbindelse med fastsættelsen af referenceprisen, var etableret på baggrund af de anslåede omkostninger for den mest ueffektive producent, der befandt sig i det fjerneste område i landet, og medførte en betydelig rentabilitet for de argentinske producenter.
(45)
Under disse forhold blev hjemmemarkedssalget ikke betragtet som havende fundet sted i normal handel, og den normale værdi af samme vare måtte beregnes foreløbigt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, ved til virksomhedens egne produktionsomkostninger i UP at tilføje de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G"), der var påløbet, og en rimelig fortjenstmargen. Klagerne har hævdet, at den differentierede eksportafgiftsordning i Argentina presser prisen på sojabønner og sojabønneolie og dermed forvrider omkostningerne for biodieselproducenterne. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger på nuværende tidspunkt til at træffe en beslutning om, hvordan denne påstand behandles mest hensigtsmæssigt. Spørgsmålet om, hvorvidt omkostningerne på rimelig vis afspejler de omkostninger, der er associeret med produktionen af den pågældende vare, vil derfor blive yderligere undersøgt på i den endelige fase og i løbet af den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(46)
I betragtning af den gældende markedssituation, jf. betragtning 44, var Kommissionens holdning, at beløbet til fortjeneste ikke kunne baseres på faktiske oplysninger fra de stikprøveudtagne virksomheder. Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
1.2. Eksportpris
(47)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(48)
Når den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(49)
Når eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder inden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder inden for Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, samt for fortjeneste. I forbindelse med denne beregning blev et fortjenstniveau på 5 % af omsætningen anset for rimeligt.
1.3. Sammenligning
(50)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet ab fabrik.
(51)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(52)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport-, søgods-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, eksportafgifter og provisioner i alle tilfælde, hvor det blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden.
(53)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende uden for Unionen, undersøgte Kommissionen, hvorvidt sådanne forretningsmæssigt forbundne forhandlere burde behandles som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling eller som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis.
(54)
En handelsvirksomhed, som var forretningsmæssigt tæt forbundet og fuldt kontrolleret af den eksporterende producent, havde ingen forhandlingsbeføjelser eller indflydelse på priserne eller leveringsbetingelserne og handlede udelukkende med varer, der blev fremstillet af den eksporterende producent i Argentina. Den blev derfor betragtet som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling, og der blev ikke foretaget justeringer for provision. En handelsvirksomhed beliggende uden for Unionen blev anset for at have løsere forbindelser til den eksporterende producent i Argentina; den var ikke under dennes kontrol og handlede med en række andre varer, som fremstilles af andre producenter. I dette tilfælde var det opfattelsen, at handelsvirksomheden udførte opgaver, der lignede de opgaver, som udføres af en handelsvirksomhed, der handler på provisionsbasis. Følgelig blev eksportsalgspriserne justeret i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at tage højde for den fiktive avance, som forhandleren havde fået.
(55)
Den faktiske forskel mellem den argentinske eksporterende producents salgspriser til den forretningsmæssigt forbundne forhandler og de salgspriser, som blev opkrævet af de forretningsmæssigt forbundne forhandlere over for den første uafhængige kunde på EU-markedet, blev ikke anvendt til at beregne justeringen. Justeringen blev beregnet på basis af den forretningsmæssigt forbundne forhandlers SA&G samt en rimelig fortjeneste. Virksomhedens faktiske fortjeneste blev ikke anset for at være pålidelig som følge af forbindelsens art.
1.4. Dumpingmargen
(56)
For de eksporterende producenter i stikprøven blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(57)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev beregnet på grundlag af de margener, der var fastsat for de tre eksporterende producenter i stikprøven.
(58)
For alle de andre eksporterende producenter i Argentina blev dumpingmargenen beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med de tilsvarende importstatistikker fra Eurostat. Da graden af samarbejde var meget høj, nemlig 100 % af den samlede eksport til Unionen i UP, blev restdumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter i Argentina sat til et niveau, der svarer til det, som blev konstateret for den af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, der havde den højeste dumpingmargen.
(59)
De således fastsatte foreløbige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er følgende:
Dumpingmargen
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Gruppen "Renova" (Molinos Rio de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. og Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Gruppen "T6" (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,9 %
Alle andre virksomheder
10,6 %
2. Indonesien
2.1. Normal værdi
(60)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først for hver af de stikprøveudtagne eksporterende producenter, om det samlede salg af den samme vare på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i Indonesien var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til Unionen i UP. Kommissionen konstaterede, at bortset fra to eksporterende producenter var hjemmemarkedssalget ikke repræsentativt.
(61)
For de eksporterende producenter med global repræsentativitet identificerede Kommissionen efterfølgende de varetyper, der blev solgt på hjemmemarkedet, og som var identiske eller sammenlignelige med de varetyper, der var solgt til eksport til Unionen.
(62)
For de identiske eller sammenlignelige varetyper blev det undersøgt, om hjemmemarkedssalget var tilstrækkeligt repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Hjemmemarkedssalget af en bestemt varetype blev anset for tilstrækkeligt repræsentativt, hvis den samlede mængde af den pågældende varetype solgt af de eksporterende producenter på hjemmemarkedet til uafhængige kunder i UP udgjorde mindst 5 % af den samlede salgsmængde af den sammenlignelige varetype, der solgtes med henblik på eksport til Unionen. For de eksporterende producenter med global repræsentativitet blev der ikke konstateret et repræsentativt salg, eller det blev konstateret, at der slet ikke fandt noget salg sted på hjemmemarkedet af den varetype, der var blevet eksporteret.
(63)
Derfor måtte den normale værdi af samme vare for alle eksporterende producenter beregnes foreløbigt i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6, ved til virksomhedens egne produktionsomkostninger i UP at tilføje de salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger ("SA&G"), der var påløbet, og en rimelig fortjenstmargen. Klagerne har hævdet, at den differentierede eksportafgiftsordning i Indonesien presser prisen på palmeolie og dermed forvrider omkostningerne for biodieselproducenterne. Kommissionen har ikke tilstrækkelige oplysninger på nuværende tidspunkt til at træffe en beslutning om, hvordan denne påstand behandles mest hensigtsmæssigt. Spørgsmålet om, hvorvidt omkostningerne på rimelig vis afspejler de omkostninger, der er associeret med produktionen af den pågældende vare, vil derfor blive yderligere undersøgt i den endelige fase og i løbet af den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(64)
Undersøgelsen har vist, at det indonesiske hjemmemarked for biodiesel er særdeles statsreguleret. Den helt statsejede olie- og gasvirksomhed Pertamina er langt den største virksomhed, der er aktiv på hjemmemarkedet (mere end 90 % af det hjemlige biodieselindkøb hos producenterne i stikprøven). Pertamina har bemyndigelse fra staten til at blande biobrændstof med fossilt brændstof til salg på tankstationer. Hver måned fastsætter det indonesiske handelsministerium på administrativ vis den såkaldte "HPE-pris (eller eksportkontrolpris)", som er den referencepris, der anvendes til beregning af det månedlige niveau for eksportafgifter. Pertamina køber biodiesel til den HPE-pris, der er fastsat af de indonesiske myndigheder.
(65)
På det grundlag kan fortjenesten ikke baseres på de faktiske oplysninger fra virksomhederne i stikprøven, da hjemmemarkedssalget ikke betragtes som havende fundet sted i normal handel. Derfor blev det beløb, der var blevet anvendt som fortjeneste, da den normale værdi blev beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 6, litra c), fastsat ud fra den rimelige fortjeneste, som en ung, innovativ og kapitalintensiv erhvervsgren af denne type kunne opnå under normale konkurrenceforhold på et frit og åbent marked, dvs. 15 % af omsætningen.
2.2. Eksportpris
(66)
De stikprøveudtagne eksporterende producenter eksporterede til Unionen enten direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder.
(67)
Når den pågældende vare blev eksporteret direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportprisen fastsat i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 8, dvs. på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare.
(68)
Når eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder inden for Unionen, blev eksportprisen beregnet i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 9, på grundlag af den pris, til hvilken den importerede vare først blev videresolgt til uafhængige kunder inden for Unionen. I sådanne tilfælde blev der foretaget justeringer for alle omkostninger, der påløb mellem import og videresalg, og et fortjenstniveau på 5 % baseret på omsætningen blev anset for rimeligt.
(69)
Tillæg, som afholdes af kunder i en medlemsstat, der efter køb af biodiesel prøvede at drage fordel af den eksisterende lovgivningsmæssige ramme med hensyn til dobbelttælling af biodiesel (7), blev ikke anset for at være en del af eksportprisen. Disse tillæg er ikke knyttet til den pågældende vare som sådan, men snarere til tilvejebringelsen af dokumenter fra den forretningsmæssigt forbundne importørs side for at kunne opnå et certifikat fra myndighederne, som sætter den forretningsmæssigt forbundne importørs kunde i stand til at opfylde de nødvendige betingelser for kun at blande med halvdelen af biodieselmængden (da denne biodiesel "tæller dobbelt").
2.3. Sammenligning
(70)
Den normale værdi og eksportprisen for de eksporterende producenter i stikprøven blev sammenlignet ab fabrik.
(71)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(72)
På det grundlag blev der foretaget justeringer for transport-, søgods-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, kreditomkostninger, eksportafgifter, gebyrer for syn, bankgebyrer og provisioner i alle tilfælde, hvor det blev påvist, at det påvirkede prissammenligneligheden.
(73)
I tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen skete gennem forretningsmæssigt forbundne handelsvirksomheder beliggende uden for Unionen, undersøgte Kommissionen, hvorvidt sådanne forretningsmæssigt forbundne forhandlere burde behandles som den eksporterende producents eksportsalgsafdeling eller som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis.
(74)
Det blev konstateret, at én virksomhed eller gruppe af virksomheder havde indgået en kontrakt med en forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed vedrørende handel med bl.a. biodiesel mod provision. I dette tilfælde var det opfattelsen, at den forretningsmæssigt forbundne forhandler burde behandles som et mellemled, der arbejder på provisionsbasis, og derfor blev eksportsalgspriserne justeret i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra i), for at tage højde for den avance, som forhandleren havde fået.
(75)
For én eksporterende producent blev den pågældende vare (PME) blandet med RME, inden den blev solgt til den første uafhængige kunde. Derfor blev der foretaget en justering for forskelle i de fysiske karakteristika for den pågældende vare, jf. artikel 2, stk. 10, litra a).
2.4. Dumpingmargen
(76)
For de eksporterende producenter i stikprøven blev den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver type af den samme vare sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(77)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev fastsat ud fra de margener, der var blevet fastsat for de eksporterende producenter i stikprøven, idet der ses bort fra den eksporterende producents margen med en dumpingmargen på 0.
(78)
For alle de andre eksporterende producenter i Indonesien blev dumpingmargenen beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med de tilsvarende importstatistikker fra Eurostat. Da graden af samarbejde var meget høj, nemlig på 99 % af den samlede eksport til Unionen i UP, blev restdumpingmargenen for alle andre eksporterende producenter i Indonesien sat til et niveau, der svarer til det, som blev konstateret for den af de samarbejdsvillige eksporterende producenter i stikprøven, der havde den højeste dumpingmargen.
(79)
De således fastsatte foreløbige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, er følgende:
Dumpingmargen
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
6,5 %
Alle andre virksomheder
9,6 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(80)
Samme vare fremstilles af 254 producenter i Unionen. De udgør erhvervsgrenen i Unionen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og betegnes herefter "EU-erhvervsgrenen".
(81)
Det blev påstået, at et betydeligt antal store EU-producenter var forretningsmæssigt forbundet med eksportører i Argentina og/eller importerede biodiesel fra Argentina og derfor burde udelukkes fra definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(82)
Efter en undersøgelse blev tre virksomheder udelukket fra definitionen på EU-erhvervsgrenen som følge af deres afhængighed af import fra de pågældende lande, hvor importen var nået op på henholdsvis 63 %, 85 % og 71 % af deres egen produktion i UP. Yderligere to virksomheder blev udelukket, da de ikke havde produceret biodiesel i undersøgelsesperioden. Der er ikke anvendt oplysninger fra disse virksomheder i de efterfølgende afsnit. Det blev foreløbigt konkluderet, at der ikke var nogen grund til at udelukke andre EU-producenter fra definitionen på EU-erhvervsgrenen.
(83)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger anført i klagen og oplysninger indhentet hos EU-producenterne før og efter undersøgelsens indledning, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion i UP. På baggrund af disse oplysninger blev det konkluderet, at EU-produktionen udgjorde ca. 9 052 871 ton i UP. Som anført ovenfor blev otte EU-producenter udtaget til at indgå i stikprøven, og de tegnede sig for over 27 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
2. EU-forbruget
Tabel 1
EU-forbrug
2009
2010
2011
UP
Ton
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeks 2009 = 100
100
103
100
105
Kilde:
Eurostat, oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(84)
EU-forbruget blev etableret ud fra mængden af den samlede EU-produktion på EU-markedet for alle EU-producenter med fradrag af deres eksport, plus import fra Argentina og Indonesien og import fra andre tredjelande.
(85)
Mængden af import fra Argentina og Indonesien blev taget fra Eurostat-oplysninger for de forskellige KN-koder, hvorunder varen er blevet klassificeret.
(86)
Ud fra ovenstående steg EU-forbruget af biodiesel med 5 % mellem 2009 og slutningen af UP.
3. Kumulativ vurdering af virkningerne af importen fra de pågældende lande
(87)
Som fastlagt i grundforordningens artikel 3, stk. 4, kan virkningen af importen fra to lande kun vurderes kumulativt, hvis to betingelser er opfyldt.
(88)
Den første er, at dumpingmargenen for importen fra begge lande er over bagatelgrænsen, og at importmængden ikke er ubetydelig. Den dumpingmargen, der blev fastsat for importen fra Argentina og Indonesien, lå over minimumstærsklen som defineret i grundforordningens artikel 9, stk. 3, og importmængden fra hvert af de pågældende lande var ikke ubetydelig, jf. grundforordningens artikel 5, stk. 7; den repræsenterede en markedsandel på henholdsvis 10,8 % og 8,5 % i UP.
(89)
Den anden er, at de importerede varer konkurrerer med hinanden og konkurrerer med samme vare fra Unionen. Importen af biodiesel fra Argentina og Indonesien blandes af de samme handelsvirksomheder med mineralsk diesel og sælges til kunder over hele Unionen i direkte konkurrence med biodiesel fremstillet af EU-erhvervsgrenen.
(90)
I lyset af ovenstående er det foreløbigt opfattelsen, at alle de kriterier, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4, er opfyldt, og at importen fra Argentina og Indonesien bør undersøges kumulativt i forbindelse med skadesanalysen.
4. Mængde og markedsandel for dumpingimporten fra de pågældende lande
Tabel 2
2009
2010
2011
UP
Import fra Argentina
Ton
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Indeks 2009 = 100
100
138
167
148
Markedsandel
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeks 2009 = 100
100
135
167
141
Import fra Indonesien
Ton
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Indeks 2009 = 100
100
314
689
631
Markedsandel
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Indeks 2009 = 100
100
303
689
600
Markedsandel i alt
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Indeks 2009 = 100
100
160
248
213
Kilde:
Eurostat
(91)
Importmængden fra Argentina og Indonesien steg betydeligt fra 2009 til UP, og importen fra Indonesien steg hurtigere end importen fra Argentina. Markedsandelen øgedes fra 9,1 % til 19,3 % i samme periode.
5. Priser på import fra de pågældende lande og prisunderbud
5.1. Prisudvikling
Tabel 3
Importpris EUR/ton
2009
2010
2011
UP
Argentina
629
730
964
967
Indeks 2009 = 100
100
116
153
154
Indonesien
597
725
864
863
Indeks 2009 = 100
100
121
145
145
I alt
624
728
920
921
Indeks 2009 = 100
100
117
147
148
Kilde:
Eurostat
(92)
Selv om importpriserne steg i den betragtede periode, især mellem 2010 og 2011, forblev priserne på biodiesel fra både Argentina og Indonesien under EU-erhvervsgrenens priser i hele den betragtede periode.
5.2. Prisunderbud
(93)
For at kunne afgøre, om der var tale om prisunderbud i UP, blev de vejede gennemsnitlige salgspriser, som EU-producenterne i stikprøven opkrævede hos ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, og som var justeret til ab fabrik-niveau, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for importen fra de argentinske og indonesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis med en passende justering for gældende told og omkostninger efter import.
(94)
Der blev foretaget en sammenligning mellem SME fra Argentina og PME fra Indonesien med den vare, der er fremstillet og solgt på EU-markedet, baseret på koldfilterpunktet, som er den temperatur, ved hvilken biodiesel igen bliver til fedt og ikke kan anvendes som brændstof.
(95)
Alle de til Unionen solgte varer med oprindelse i Argentina havde et koldfilterpunkt på nul grader celsius. Dette salg blev derfor sammenlignet med EU-producenternes salg af biodiesel med et koldfilterpunkt på 0.
(96)
Alle de til Unionen solgte varer med oprindelse i Indonesien havde et koldfilterpunkt på 13 grader celsius. I betragtning af EU-producenternes meget begrænsede mængde salg med dette koldfilterpunkt - og idet PME fra Indonesien næsten altid er blandet med andet biodiesel fra andre kilder, inden det sælges til den første uafhængige kunde - blev det ikke anset for rimeligt at foretage en direkte sammenligning. Eksportprisen på PME fra Indonesien med et koldfilterpunkt på 13 blev derfor opjusteret til en pris for koldfilterpunkt 0 på grundlag af prisforskellen på EU-markedet mellem salg af PME med koldfilterpunkt 13, fremstillet af EU-erhvervsgrenen, og den gennemsnitlige pris på biodiesel med koldfilterpunkt 0.
(97)
Ved anvendelse af ovennævnte metode blev det konstateret, at forskellen mellem de argentinske og indonesiske priser og EU-priserne, udtrykt i procent af EU-erhvervsgrenens vejede gennemsnitspris (ab fabrik), dvs. prisunderbudsmargenen, lå på mellem 2,5 % og 9,1 %.
6. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(98)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske indikatorer, der er fastsat for EU-erhvervsgrenen i den analyserede periode.
(99)
Som anført ovenfor blev de kontrollerede oplysninger fra en stikprøve af EU-producenterne anvendt til at undersøge den eventuelle skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(100)
For at kunne analysere skaden skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen analyserede de makroøkonomiske indikatorer for den betragtede periode ud fra EU-erhvervsgrenens oplysninger om alle EU-producenter. Kommissionen analyserede de mikroøkonomiske indikatorer ud fra de kontrollerede oplysninger, der var indhentet hos de stikprøveudtagne EU-producenter.
(101)
Følgende makroøkonomiske indikatorer blev vurderet ud fra oplysninger vedrørende alle producenter af biodiesel i Unionen: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, størrelse af dumpingmargenen og genrejsning efter tidligere dumping.
(102)
Følgende mikroøkonomiske indikatorer blev vurderet ud fra oplysninger vedrørende de stikprøveudtagne producenter af biodiesel i Unionen: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, lønomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
7. Makroøkonomiske indikatorer
7.1. Produktionskapacitet, produktion og kapacitetsudnyttelse
Tabel 4
2009
2010
2011
UP
Produktionskapacitet (ton)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Indeks 2009 = 100
100
105
106
109
Produktionsmængde (ton)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeks 2009 = 100
100
107
98
104
Kapacitetsudnyttelse
43 %
44 %
40 %
41 %
Indeks 2009 = 100
100
102
92
95
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(103)
EU-erhvervsgrenens produktion steg i den betragtede periode i takt med forbruget. Kapaciteten forblev relativt stabil, især mellem 2010 og UP; derfor forblev kapacitetsudnyttelsen lav i hele perioden. EU-erhvervsgrenen var ikke i stand til at anvende den allerede installerede kapacitet eller på nogen måde udnytte den øgede kapacitet i perioden; kapacitetsforøgelsen var foretaget i forventning om en virkning af indførelsen af foranstaltninger over for USA eller de forventede kvoteordninger og udvidede mandater for nogle medlemsstater.
7.2. Salgsmængde og markedsandel
Tabel 5
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde (ton)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Indeks 2009 = 100
100
102
90
98
Markedsandel
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Indeks 2009 = 100
100
98
90
94
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(104)
Salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen forblev ret stabil i perioden. Da forbruget steg let i perioden, betyder en stabil salgsmængde et fald i markedsandelen (nedgang på 5,5 procentpoint), som blev overtaget af importen fra de pågældende lande.
7.3. Vækst
(105)
EU-erhvervsgrenens vækst afspejles i dens mængdeindikatorer, herunder f.eks. produktion, salg og i særdeleshed markedsandel. På trods af en stigning i forbruget i den analyserede periode voksede EU-producenternes markedsandel ikke i takt med forbruget. EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt i løbet af perioden, mens importmængden steg. I samme periode vandt importen fra Indonesien og Argentina mere end 10 procentpoint af markedsandelene. Det forhold, at EU-erhvervsgrenen ikke kunne udnytte væksten på markedet fuldt ud, havde overordnet set en negativ virkning på dens økonomiske situation.
7.4. Beskæftigelse og produktivitet
Tabel 6
2009
2010
2011
UP
Beskæftigelse - fuldtidsækvivalenter (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Indeks 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivitet (ton/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Indeks 2009 = 100
100
97
88
93
Kilde:
Oplysninger fra EU-erhvervsgrenen
(106)
Da biodieselindustrien er en kapitalintensiv industri, som ikke kræver en stor arbejdsstyrke i produktionsprocessen, og i betragtning af at en stor del af den faktiske produktion af biodiesel sker i underentreprise, er antallet af beskæftigede inden for produktionen ikke stort. I takt med at produktionsmængden steg let i perioden, forøgedes beskæftigelsen også.
(107)
Da beskæftigelsen steg, men i større omfang end produktionen, faldt produktiviteten med 7 procentpoint mellem 2009 og udgangen af UP.
7.5. Den faktiske dumpingmargens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(108)
EU-erhvervsgrenen led skade som følge af dumpingimport fra USA indtil 2009, hvor undersøgelsesperioden for denne procedure begyndte. Den gældende told over for importen fra USA havde til formål at skabe lige vilkår, således at EU-erhvervsgrenen kunne konkurrere loyalt med denne import og komme sig over den skade, den havde lidt.
(109)
Det har klart ikke fundet sted. EU-erhvervsgrenen er nu mindre rentabel end i 2009 og har selv efter 2009 tabt markedsandele til importen fra Argentina og Indonesien, som underbyder EU-priserne. Kapacitetsudnyttelsen er lavere på trods af et stigende EU-forbrug. Det er åbenlyst, at der ikke er sket en genrejsning efter tidligere dumping.
(110)
Dumpingmargenerne for eksporterende producenter i Argentina og Indonesien fremgår af afsnittet om dumping ovenfor. Det blev konstateret, at en eksporterende producent i Indonesien, som repræsenterede en begrænset import fra Indonesien, ikke foretog dumping. Men de resterende eksporterende producenter i Indonesien og alle eksporterende producenter i Argentina blev anset for at foretage dumping af biodiesel på EU-markedet. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten fra de to pågældende lande kan virkningerne af den faktiske dumpingmargen desuden ikke anses for at være ubetydelige.
8. Mikroøkonomiske indikatorer
8.1. Gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger og lønomkostninger
Tabel 7
2009
2010
2011
UP
Enhedspris i EUR pr. ton
797
845
1 096
1 097
Indeks 2009 = 100
100
106
137
138
Enhedsomkostning i EUR pr. ton
760
839
1 089
1 116
Indeks 2009 = 100
100
110
143
147
Lønomkostninger EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Indeks 2009 = 100
100
111
108
106
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(111)
Selv om EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode var i stand til at øge sine salgspriser, steg produktionsomkostningerne som følge af en dårlig rapshøst i 2011 i et omfang, som ikke kunne dækkes af en stigning i salgspriserne. Det var uøkonomisk for EU-erhvervsgrenen at importere alternative råvarer fra Argentina og Indonesien på grund af skatteordningerne i disse lande, og den var derfor nødt til at importere det færdige biodieselprodukt for at kunne holde sine omkostninger nede og således begrænse det overordnede tab.
(112)
Samtidig steg lønomkostningerne i virksomhederne i stikprøven i den betragtede periode, hvilket igen fik disse til at lede efter måder, hvorpå de kunne reducere deres generelle omkostningsbyrde.
8.2. Lagerbeholdninger
Tabel 8
2009
2010
2011
UP
Lagerbeholdninger (ton)
74 473
87 283
90 249
103 058
Indeks 2009 = 100
100
117
121
138
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(113)
I den analyserede periode blev lagrene af biodiesel forøget med ca. 40 %. Denne forøgelse af lagrene skete i hele den analyserede periode. Da biodiesel ikke kan oplagres i mere end seks måneder (den gennemsnitlige oplagringsperiode er kun på ca. tre måneder), har oplysninger om lagrene imidlertid kun begrænset værdi for vurderingen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
8.3. Rentabilitet, investeringer, investeringsafkast, likviditet og evne til at rejse kapital
Tabel 9
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investeringer (i 1 000 EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Indeks 2009 = 100
100
83
79
75
Investeringsafkast
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Likviditet (i 1 000 EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Indeks 2009 = 100
100
-20
9
10
Kilde:
Besvarelser af spørgeskemaer fra EU-producenterne i stikprøven.
(114)
Rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare på EU-markedet og udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I den analyserede periode faldt rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven betydeligt fra 3,5 % to -2,5 %.
(115)
De stikprøveudtagne EU-producenters investeringer i produktionen af biodiesel faldt i løbet af perioden, hvilket viste, at de ressourcer, der var til rådighed for sådanne investeringer, gik tilbage i takt med EU-producenternes markedsandel, selv om de stikprøveudtagne producenter stadig var i stand til at investere i produktionen af biodiesel.
(116)
De stikprøveudtagne EU-producenters investeringsafkast, som udtrykker resultatet før skat i procent af den bogførte gennemsnitlige primo- og ultimonettoværdi af aktiver, der var anvendt til produktionen af biodiesel, fulgte den negative tendens for rentabiliteten. Forringelsen af investeringsafkastet er et tydeligt tegn på forværrelsen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation i den undersøgte periode.
(117)
Likviditeten, som er et udtryk for erhvervsgrenens evne til selvfinansiering af sine aktiviteter, har vist et betydeligt fald i den analyserede periode, hvilket viser, at det er vanskeligt for virksomhederne i stikprøven at konkurrere med dumpingimporten fra Argentina og Indonesien.
9. Konklusion om skade
(118)
En analyse af de kontrollerede oplysninger viser klart, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5. På et tidspunkt med stigende forbrug mistede den markedsandele og rentabilitet, mens markedsandelen for importen steg og underbød EU-producenternes priser.
(119)
Andre indikatorer viser også en faldende eller stabil tendens, selv efter indførelsen af foranstaltninger over for USA og udvidelsen af tolden til også at omfatte import fra Canada, der blev afsendt for at omgå foranstaltningerne.
(120)
EU-producenterne var i stand til at overvælte det meste af stigningen i produktionsomkostningerne fra 2010 til 2011 (+33 procentpoint), men kun ved at sænke rentabiliteten til nulpunktet. De kunne dog ikke overvælte den yderligere stigning i omkostningerne fra 2011 til UP på grund af en stigning i råvarepriserne, som tegner sig for næsten 80 % af de samlede produktionsomkostninger for biodiesel. Disse omkostningsstigninger kunne ikke i fuldt omfang overvæltes på kunderne på EU-markedet, hvilket medførte tab i UP.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(121)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande har forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt.
(122)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten.
2. Dumpingimportens virkninger
(123)
I undersøgelsesperioden blev det konstateret, at en mindre del (mellem 2 % og 6 %) af importen fra Indonesien til Unionen ikke var dumpingimport. Det blev konstateret, at den resterende mængde fra Indonesien og al import fra Argentina var dumpingimport. Hvis man trækker den lille mængde af ikke dumpingimport fra den samlede indberettede import fra Indonesien, påvirker det ikke den ovenfor anførte tendens for importen.
(124)
Undersøgelsen viste, at den billige dumpingimport fra de pågældende lande steg betragteligt udtrykt i mængde - den mere end fordobledes - i den betragtede periode. Dette medførte en betydelig stigning i deres markedsandel på 10 procentpoint, fra 9,1 % i 2009 til 18,8 % i slutningen af UP.
(125)
Samtidig mistede EU-erhvervsgrenen på trods af stigningen i forbruget 5,5 procentpoint af markedsandelen i den betragtede periode.
(126)
Gennemsnitspriserne for dumpingimporten steg med 48 % mellem 2009 og UP, men var betydeligt lavere end EU-erhvervsgrenens priser i samme periode. Dumpingmargenen underbød EU-erhvervsgrenens priser med en gennemsnitlig underbudsmargen på 4 % for Indonesien og 8 % for Argentina i UP.
(127)
Presset fra stigningen i billig dumpingimport på EU-markedet gav ikke EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte sine salgspriser i overensstemmelse med markedsvilkårene og omkostningsstigningerne. Virksomhederne i stikprøven var kun i stand til at overvælte en prisstigning på 38 % på sine kunder, mens dens samlede omkostninger steg med 47 % i samme periode.
(128)
Ud fra ovenstående blev det foreløbigt konkluderet, at den billige dumpingimport fra de pågældende lande, som underbød EU-erhvervsgrenens priser i undersøgelsesperioden, og som også i høj grad steg mængdemæssigt, har spillet en afgørende rolle for den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre lande
Tabel 10
Andre tredjelande
2009
2010
2011
UP
Import i alt (ton)
699 541
256 327
161 973
175 370
Indeks 2009 = 100
100
37
23
25
Markedsandel
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Indeks 2009 = 100
100
35
23
24
Kilde:
Eurostat
(129)
Importen fra tredjelande, hovedsageligt USA, Norge og Sydkorea, faldt væsentligt fra 2009 til slutningen af UP. Dette fald skyldtes indførelsen af foranstaltninger over for importen fra USA i 2009 og efter antiomgåelsesundersøgelsen af importen afsendt fra Canada i 2010. I betragtning af den faldende markedsandel for importen fra andre tredjelande samtidig med forværringen i EU-erhvervsgrenens finansielle situation kan importen fra andre tredjelande kun havde bidraget ubetydeligt til den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Det kan således ikke konkluderes, at den bryder årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimporten.
3.2. Ikke-dumpet import fra de pågældende lande
(130)
Der blev konstateret import fra de pågældende lande, som ikke var dumpet, men kun i anden halvdel af 2011. I betragtning af den korte tidsperiode, i løbet af hvilken denne import fandt sted, og den begrænsede mængde kan den kun have bidraget ubetydeligt til EU-erhvervsgrenens skade, og den kan ikke bryde årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimport.
3.3. Andre EU-producenter
(131)
I betragtning af den lille produktionsmængde fra de EU-producenter, der er udelukket fra definitionen på EU-erhvervsgrenen, og deres begrænsede importmængde generelt set blev disse producenter ikke betragtet som årsag til EU-erhvervsgrenens skade.
3.4. EU-erhvervsgrenens import
(132)
CARBIO, som er sammenslutningen af argentinske biodieselproducenter, påstod, at EU-erhvervsgrenens skade blev forårsaget af EU-producenternes import fra Argentina og Indonesien. De definerede denne import som selvforskyldt skade og hævdede, at der burde ses bort fra den som årsag til skade på baggrund af de argentinske producenters adfærd.
(133)
Det fremgår tydeligt af EU-erhvervsgrenens oplysninger, at de har importeret biodiesel fra Argentina og Indonesien i den betragtede periode i mængder på op til 60 % af den samlede import i UP fra disse lande. De har imidlertid anført, at denne import er foretaget som selvforsvar. Det har hjulpet EU-producenterne med at forblive aktive på mellemlangt sigt, at de kunne drage fordel på kort sigt af dumpingpriserne på denne import.
(134)
EU-erhvervsgrenens import af biodiesel til dumpingpriser øgedes væsentligt i 2011 og i UP, som var det tidspunkt, hvor virkningen af den differentierede eksportafgift på biodiesel og dennes råvarer kunne mærkes mest, da det var på det tidspunkt, at importen af råvarer (sojabønneolie og palmeolie) blev uøkonomisk sammenlignet med importen af det færdige produkt. Den differentierede eksportafgiftsordning i begge lande betyder en højere afgift på eksporten af råvarer end på det færdige produkt. Hvorvidt denne differentierede eksportafgift kan anses for at være et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 2, vil blive undersøgt i den igangværende antisubsidieundersøgelse.
(135)
For eksempel var prisen på importen af sojabønneolie fra Argentina højere end importprisen for SME i nogle måneder af UP, hvilket gjorde det økonomisk ufordelagtig at købe sojabønneolie. I den situation var den eneste økonomisk fornuftige mulighed at købe SME.
(136)
Hvis EU-erhvervsgrenen ikke havde importeret disse mængder af biodiesel, ville handelsvirksomhederne under alle omstændigheder have importeret dem, de ville have underbudt EU-erhvervsgrenen og solgt biodiesel på EU-markedet, da de allerede importerer fra disse lande med henblik på salg til dieselraffinaderierne i konkurrence med EU-erhvervsgrenen. Årsagssammenhængen brydes ikke af denne import, og dette argument må derfor foreløbigt afvises.
3.5. EU-erhvervsgrenens kapacitet
(137)
CARBIO hævder endvidere, at den skade, som er forvoldt EU-erhvervsgrenen, skyldes overkapacitet på grund af for kraftig udvidelse. Med en kapacitetsudnyttelse på 50 % i 2008 hævder de, at erhvervsgrenen fortsat har ekspanderet uden en tilsvarende stigning i efterspørgslen.
(138)
I den betragtede periode var kapacitetsudnyttelsen i Unionen lav, med et lavpunkt på 40 % i UP. Derfor har nogle virksomheder ikke anvendt den kapacitet, de har installeret.
(139)
Imidlertid var kapacitetsudnyttelsen allerede lav ved begyndelsen af den betragtede periode og har været lav i hele perioden, og den var også stabil i virksomhederne i stikprøven.
(140)
De stikprøveudtagne virksomheder var rentable ved starten af den betragtede periode og led ved en stabil kapacitetsudnyttelse tab ved slutningen. Det kan med rimelighed konkluderes, at hele erhvervsgrenen også er blevet mindre rentabel, mens kapacitetsudnyttelsen er forblevet stabil. Det kan derfor ikke anses for at være en væsentlig årsag til skade, da der ikke synes at være nogen årsagssammenhæng. Dette argument afvises derfor foreløbigt.
3.6. Manglende adgang til råvarer og vertikal integrering
(141)
CARBIO hævder også, at EU-erhvervsgrenen lider skade på grund af manglende effektivitet, især fordi den ikke er vertikalt integreret og ikke befinder sig tæt på råvarer.
(142)
Disse påstande blev foreløbigt afvist. Nogle af virksomhederne i stikprøven befinder sig i havnebyer med ubesværet adgang til råvarer, der bringes pr. skib, og andre virksomheder i stikprøven har placeret deres biodieselanlæg direkte ved siden af deres produktionsanlæg for vegetabilske olier. Mange biodieselproducenter i Sydeuropa befinder sig i havnebyer netop for at få adgang til råvarer importeret fra Argentina og Indonesien eller på samme sted som deres kunder (der er raffinaderier for fossile brændstoffer). Da virkningen af den differentierede eksportafgift har været at gøre råvarerne dyrere end de færdige produkter, har dette klart påført EU-erhvervsgrenen skade ved at gøre det økonomisk umuligt at fremstille PME og SME i Unionen.
3.7. Andre lovgivningsmæssige faktorer
(143)
CARBIO henviste også til nogle lovgivningsmæssige faktorer, som de hævder har voldt skade for EU-erhvervsgrenen, hvoraf nogle er forslag og endnu ikke er blevet gennemført. De fremhæver dog ordningen med "dobbelttælling", som er beskrevet i det følgende.
(144)
I henhold til direktivet om vedvarende energi skal medlemsstaterne kræve, at en vis mængde biodiesel blandes med mineralsk diesel, inden den sælges til brugerne. Nogle medlemsstater har benyttet sig af bestemmelsen i direktivet om, at forholdet kan halveres, hvis den anvendte biodiesel stammer fra spildolie eller brugt animalsk fedt. Hvis den pågældende medlemsstat f.eks. kræver, at 7 % biodiesel skal blandes med 93 % mineralsk diesel, så bliver de 7 % reduceret til 3,5 %, hvis det er biodiesel af spildolie.
(145)
CARBIO hævder, at bestemmelserne om dobbelttælling har forårsaget et fald i salget af den såkaldte første generation af biodiesel på 1 mio. ton i UP, og at dette er årsagen til EU-erhvervsgrenens skade. Denne påstand afvises, da stikprøven af EU-producenter indeholder nogle virksomheder, der fremstiller biodiesel, som tæller dobbelt, og deres finansielle situation er ikke betydeligt anderledes end situationen for de stikprøveudtagne virksomheder, der producerer biodiesel af vegetabilske jomfruolier. Disse virksomheder har under kontrollen af deres oplysninger påvist, at prisen på deres biodiesel er blevet påvirket af den lave pris på dumpingimport fra Argentina og Indonesien, da de er i indirekte konkurrence med PME og SME fra de pågældende lande.
(146)
Der er også blevet fremført et argument om, at EU-erhvervsgrenen lider skade, fordi der ikke investeres mere i anden generation af biobrændstof, f.eks. spildolie. Dette argument er foreløbigt blevet afvist, da der ikke er tilstrækkelig spildolie i Unionen til at øge forarbejdningsmængden betydeligt i forhold til det allerede eksisterende.
3.8. Restriktioner i medlemsstaterne
(147)
CARBIO hævdede også, at den skade, som EU-erhvervsgrenen led, ikke kunne forårsages af importen fra de pågældende lande som følge af kvoteordninger og skattesystemer i forskellige medlemsstater, der begrænser adgangen til disse markeder. De hævdede også, at nogle markeder i Unionen er lukkede for SME og PME på grund af klimatiske forhold.
(148)
Det er korrekt, at koldfilterpunktet for PME (+13 grader celsius) betyder, at PME ikke kan anvendes i hele Unionen, uden at det blandes med andre biodieselformer for at reducere koldfilterpunktet. Koldfilterpunktet for SME (0 grader celsius) betyder imidlertid, at det har en mere udbredt anvendelse, især i sommermånederne.
(149)
Påstanden om, at det er lovgivningen i nogle medlemsstater, som forvolder skade for EU-erhvervsgrenen, blev indgående behandlet i undersøgelsen.
(150)
I nogle medlemsstater findes der kvoteordninger, hvorved der tildeles en særlig produktionsmængde til virksomheder i den medlemsstat eller i andre medlemsstater i Unionen. De fleste lande har dog indrømmet fordele gennem skattesystemet, og disse fordele reduceres eller fjernes efterhånden.
(151)
For eksempel har Frankrig en "skattelempelsesfordel" på 90 EUR pr. ton for biodiesel, der produceres inden for kvoten. I betragtning af de lave priser på dumpingimporten er det dog ofte billigere at importere biodiesel end at købe den hos EU-erhvervsgrenen, selv inklusive skattefordelen. Det fremgår af det forhold, at der klart findes argentinsk import på det franske marked.
(152)
I nogle medlemsstater findes der ingen import fra Argentina og Indonesien, enten på grund af klimatiske forhold eller som følge af kvoteordninger. Men i størstedelen af Unionen findes der import fra Argentina og Indonesien på markedet, enten fordi der ikke er nogen kvoteordning, eller fordi prisen er lavere end den skattefordel, som en medlemsstat måtte give.
(153)
I betragtning af at PME of SME kan sælges i Unionen, når det blandes med EU-produceret RME eller anden biodiesel, og at importen findes i store mængder og til dumpingpriser selv i medlemsstater med en skattelempelsesordning, må denne påstand foreløbigt afvises, da de eksisterende kvote- og skatteordninger ikke kan bryde årsagssammenhængen mellem skaden og virkningen af dumpingimporten.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(154)
Ovennævnte analyse har vist, at der var en betragtelig stigning i mængde og markedsandele for den billige dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande. Det blev samtidig konstateret, at EU-erhvervsgrenens priser blev underbudt i UP i forbindelse med denne import.
(155)
Oplysningerne viser, at da mængden af billig dumpingimport fra de pågældende lande steg, forværredes EU-erhvervsgrenens økonomiske situation betydeligt.
(156)
I ovennævnte analyse blev der behørigt skelnet mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. Ud fra denne analyse er den foreløbige konklusion, at dumpingimporten fra de pågældende lande har forårsaget væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
(157)
De kendte faktorer ud over dumpingimporten er blevet vurderet i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 7, og der blev ikke fundet dokumentation for, at de brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
F. UNIONENS INTERESSER
(158)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21, om der til trods for konklusionen om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastsat på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes, råvareleverandørernes og brugernes interesser.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(159)
Som nævnt ovenfor led EU-erhvervsgrenen væsentlig skade på grund af dumpingimporten med oprindelse i de pågældende lande. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det højst sandsynligt medføre, at den negative tendens for EF-erhvervsgrenens finansielle situation fortsætter. EU-erhvervsgrenens situation var især præget af et fald i rentabilitet fra +3 % i 2009 til -2,5 % ved udgangen af UP. En yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(160)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. EU-erhvervsgrenens negative tendens med hensyn til rentabiliteten er resultatet af dens vanskeligheder ved at konkurrere med billig dumpingimport med oprindelse i de pågældende lande; et forhold, der også skyldes eksportafgiftsordningen i begge lande, som sænker prisen på importen af SME og PME til EU-markedet, samtidig med at prisen på råvarer stiger. Indføres der antidumpingforanstaltninger, vil EF-erhvervsgrenen være i stand til at forbedre sin rentabilitet til et niveau, der anses for nødvendigt for denne kapitalintensive industri.
(161)
Foranstaltningerne burde give EU-erhvervsgrenen mulighed for at begynde at komme sig efter den skadevoldende dumping, der blev konstateret i undersøgelsen.
2. Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importørers og -forhandleres interesser
(162)
Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og -forhandlere blev opfordret til at give sig til kende over for Kommissionen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
(163)
Da der manglede oplysninger fra ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører og -forhandlere, var der ingen dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger klart ville være imod disse parters interesser.
3. Brugernes og forbrugernes interesser
(164)
Der blev ved indledningen af undersøgelsen fremsendt spørgeskemaer til alle kendte brugervirksomheder, der beskæftiger sig med produktion og distribution af mineralsk diesel og den obligatoriske blanding af mineralsk diesel og biodiesel.
(165)
Tre brugere af biodiesel besvarede spørgeskemaet til brugere, men anførte, at biodiesel var en meget lille del af deres samlede forretningsaktiviteter. De anførte, at de ville være juridisk forpligtede til at anskaffe biodiesel, og hvis en afgift øgede prisen på biodiesel, ville denne ligesom tidligere automatisk blive væltet over på deres kunder.
(166)
I betragtning af den begrænsede mængde informationer forventes indførelsen af foranstaltninger at få en ekstremt begrænset virkning på den endelige forbruger i betragtning af den lille procentdel af biodiesel, som blandes i den mineralske diesel, der købes ved pumpen. Der blev ikke fundet dokumentation for, at indførelsen af foranstaltninger klart ville være imod brugernes eller forbrugernes interesser.
4. Råvareleverandørernes interesser
(167)
En sammenslutning af råvareleverandører, FEDIOL (Brancheforeningen for Oliefabrikker i EU) besvarede det spørgeskema, der var blevet tilsendt råvareleverandørerne. De anførte, at importen fra de pågældende lande har forringet efterspørgslen efter rapsolie i Unionen, og at efterspørgslen er faldet med mere end 1 mio. ton mellem 2009 og 2011.
(168)
De er af den opfattelse, at indførelsen af foranstaltninger vil have en positiv virkning på leverandørindustrien i Unionen, i takt med at kapacitetsudnyttelsen vil stige. Enhver stigning i efterspørgslen efter rapsolie vil forplante sig til sektoren for foderblandinger, der består af restprodukter fra rapsolieproduktionen, og til landbrugssektoren i Unionen, som dyrker raps.
(169)
Den modtagne dokumentation viser derfor, at indførelsen af foranstaltninger vil være i EU-råvareleverandørernes interesse.
5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(170)
Det vil klart være i EU-erhvervsgrenens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien. Det vil gøre det muligt for EU-erhvervsgrenen at vokse og overvinde følgerne af den skade, som dumpingimporten har forvoldt. Hvis der derimod ikke indføres foranstaltninger, vil EU-erhvervsgrenens økonomiske situation fortsat blive forværret, og flere erhvervsdrivende må indstille deres aktiviteter. Selv om der ikke kunne drages entydige konklusioner om brugerne og importørerne, forventes indførelsen af foranstaltninger at være i råvareleverandørernes interesse.
(171)
Der er ikke tvingende årsager til, at det klart vil være imod Unionens interesser at indføre midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(172)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
1. Skadestærskel
(173)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede dumpingmargener taget i betragtning såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation, som EU-producenterne har befundet sig i, til ophør, uden at disse tal vil blive overskredet.
(174)
Ved beregningen af størrelsen af den told, som er nødvendig for at fjerne virkningerne af den skadevoldende dumping, var holdningen, at enhver foranstaltning bør sikre, at EU-erhvervsgrenen kan dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat, som med rimelighed kan forventes under normale konkurrencevilkår, dvs. i en situation uden dumpingimport.
(175)
I den henseende kan en fortjenstmargen på 15 % af omsætningen betragtes som et passende niveau, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå i en situation uden skadevoldende dumping, ud fra resultater fra tidligere undersøgelser af importen fra USA, hvor dette niveau blev anset for rimeligt for at tilvejebringe garantier for denne erhvervsgrens langsigtede produktionsinvesteringer.
(176)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen for samme vare. Den ikke-skadevoldende pris er blevet fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(177)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de stikprøveudtagne eksporterende producenter i de pågældende lande som fastlagt ved beregningen af prisunderbud og den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som de stikprøveudtagne EU-producenter solgte på EU-markedet i UP. Alle forskelle, der fulgte af denne sammenligning, blev derefter udtrykt i procent af den samlede cif-importværdi.
2. Midlertidige foranstaltninger
(178)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, bør der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af biodiesel med oprindelse i Argentina og Indonesien svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(179)
Antidumpingtolden blev fastlagt ved at sammenligne skadestærsklen og dumpingmargenerne. Følgelig udgør den midlertidige antidumpingtold udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, følgende:
Land
Virksomhed
Foreløbig dumpingmargen
Foreløbig skadesmargen
Midlertidig antidumpingtold
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
7,9 %
31 %
7,9 %
Alle andre virksomheder
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonesien
PT. Ciliandra Perkasa, Djakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Alle andre virksomheder
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Da antidumpingtolden imidlertid også gælder for blandinger, som indeholder biodiesel (i forhold til deres vægtprocent af biodiesel), og for ren biodiesel, vil det være mere præcist og mere hensigtsmæssigt for toldmyndighedernes korrekte implementering af tolden i medlemsstaterne at udtrykke tolden som et fast beløb i EUR pr. nettoton og anvende den på den rene importerede biodiesel eller på andelen af biodiesel i blandingsproduktet.
(181)
Antidumpingtoldsatserne for de enkelte virksomheder, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for "alle andre virksomheder") udelukkende anvendelse på importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande, som er fremstillet af virksomhederne og dermed af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for "alle andre virksomheder".
(182)
Anmodninger om anvendelse af disse antidumpingtoldsatser for de enkelte virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (8) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(183)
Kommissionen gjorde importen af den pågældende vare med oprindelse i de pågældende lande til genstand for registrering ved Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013 af 28. januar 2013. Det skete med henblik på den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumpingforanstaltninger, jf. grundforordningens artikel 10, stk. 4. Der kan på nuværende tidspunkt i proceduren ikke træffes beslutning om den mulige anvendelse med tilbagevirkende kraft af antidumpingforanstaltningerne.
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(184)
I overensstemmelse med god administrativ praksis kan de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt senest en måned efter offentliggørelsen af denne forordning. De konklusioner, der ligger til grund for indførelse af told i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en midlertidig antidumpingtold på importen af fedtsyremonoalkylestere og/eller paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i ren form eller i blandinger, som i øjeblikket henhører under KN-kode ex 1516 20 98 (Taric-kode 1516209821, 1516209829 og 1516209830), ex 1518 00 91 (Taric-kode 1518009121, 1518009129 og 1518009130), ex 1518 00 95 (Taric-kode 1518009510), ex 1518 00 99 (Taric-kode 1518009921, 1518009929 og 1518009930), ex 2710 19 43 (Taric-kode 2710194321, 2710194329 og 2710194330), ex 2710 19 46 (Taric-kode 2710194621, 2710194629 og 2710194630), ex 2710 19 47 (Taric-kode 2710194721, 2710194729 og 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (Taric-kode 3824909701, 3824909703 og 3824909704), 3826 00 10 og ex 3826 00 90 (Taric-kode 3826009011, 3826009019 og 3826009030), og med oprindelse i Argentina og Indonesien.
2. De midlertidige antidumpingtoldsatser for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af følgende virksomheder fastsættes til:
Land
Virksomhed
Foreløbig toldsats
EUR pr. ton
Taric-tillægskode
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Rio de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Andre samarbejdsvillige virksomheder:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Alle andre virksomheder
104,92
B999
Indonesien
PT Ciliandra Perkasa, Djakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Andre samarbejdsvillige virksomheder:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Djakarta
57,14
B790
Alle andre virksomheder
83,84
B999
3. Antidumpingtolden på blandinger fastsættes på grundlag af vægtprocenten af det samlede indhold af fedtsyremonoalkylestere og paraffinske gasolier fremstillet ved syntese og/eller hydrolyse, af ikke-fossil oprindelse, i blandingen (biodieselindholdet).
4. I tilfælde, hvor varerne er blevet beskadiget inden overgangen til fri omsætning, og den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i forordning (EØF) nr. 2454/93 (9), nedsættes den antidumpingtold, der er beregnet på grundlag af ovennævnte beløb, med en procentdel, der svarer til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union af den vare, der er omhandlet i stk. 1, er betinget af, at der stilles en sikkerhed svarende til den midlertidige told.
6. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
1. Toldmyndighederne pålægges hermed at ophøre med den registrering af importen, der blev indført ved artikel 1 i Kommissionens forordning (EU) nr. 79/2013.
2. Oplysninger, der er indsamlet om varer, der er overgået til fri omsætning højst 90 dage før ikrafttrædelsen af denne forordning, opbevares indtil den eventuelle ikrafttrædelse af endelige foranstaltninger eller denne procedures afslutning.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. maj 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 490/2013,
annettu 27 päivänä toukokuuta 2013,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä29 päivänä elokuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan biodieselin tuonnissa unioniin.
(2)
Tutkimus pantiin vireille valituksen johdosta, jonka teki 17 päivänä heinäkuuta 2012 European Biodiesel Board, jäljempänä ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden osuus biodieselin kokonaistuotannosta unionissa on yli 60 prosenttia. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireille panemiseksi.
(3)
Komissio asetti 30 päivänä tammikuuta 2013 kirjaamisvelvoitteen asianomaisista maista peräisin olevan saman tuotteen tuonnille 28 päivänä tammikuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 79/2013 (3).
(4)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä10 päivänä marraskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (4) Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuontia unioniin koskevan tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta ja pani vireille erillisen tutkimuksen.
2. Tutkimusajanjakso
(5)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3. Tutkimuksen osapuolet
(6)
Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Argentiinassa ja Indonesiassa, tiedossa oleville tuojille, toimittajille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Argentiinan ja Indonesian viranomaisille. Vireillepanoilmoituksessa kehotettiin kaikkia asianomaisia osapuolia, joita tutkimus koskee, ilmoittautumaan komissiolle.
(7)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(8)
Valituksen tekijät, vientiä harjoittavat Argentiinan ja Indonesian tuottajat, tuojat sekä Argentiinan ja Indonesian viranomaiset esittivät näkökantansa. Kaikkia niitä asiaan liittyviä osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
3.1. Otanta
(9)
Ottaen huomioon tutkimuksessa osallisina olevien Argentiinan ja Indonesian vientiä harjoittavien tuottajien, unionin etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuottajien suuren määrän ja voidakseen saattaa tutkimuksen päätökseen lakisääteisessä määräajassa komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa valita perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tutkittavaksi Argentiinan ja Indonesian vientiä harjoittavista tuottajista, etuyhteydettömistä tuojista ja unionin tuottajista kohtuullisen kokoisen otoksen (tästä menettelystä käytetään nimitystä ’otanta’).
3.2. Argentiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(10)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia Argentiinan vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(11)
Kymmenen vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Kaksi yritystä ilmoitti kuitenkin, että niillä ei ollut lainkaan vientiä unioniin (tai ei lainkaan tuotantoa) tutkimusajanjaksolla.
(12)
Loput kahdeksan vientiä harjoittavaa tuottajaa (tai tuottajaryhmää) vastasivat viennin koko määrästä unioniin tutkimusajanjaksolla.
(13)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti vientiä harjoittavista tuottajista tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmistä kolme otokseen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Valitun otoksen osuus on 86 prosenttia edellä 12 kappaleessa tarkoitettujen kahdeksan vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamasta tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla.
(14)
Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia sekä Argentiinan tuottajien järjestöä ja Argentiinan viranomaisia kuultiin edustavan otoksen valinnasta, eivätkä ne esittäneet vastalauseita.
3.3. Yksilöllinen tarkastelu
(15)
Mikään otokseen kuulumaton argentiinalainen yritys ei pyytänyt perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua.
3.4. Indonesialaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(16)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia indonesialaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(17)
Kahdeksan vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Kolme yritystä ilmoitti kuitenkin, että niillä ei ollut lainkaan vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla.
(18)
Loput viisi vientiä harjoittavaa tuottajaa (tai tuottajaryhmää) vastasivat kaikesta unioniin suuntautuvasta viennistä tutkimusajanjaksolla.
(19)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti vientiä harjoittavista tuottajista tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmistä neljä otokseen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otokseen valittu osuus on 99 prosenttia edellä 18 kappaleessa tarkoitettujen viiden vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamasta tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla.
(20)
Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja Indonesian viranomaisia kuultiin.
3.5. Yksilöllinen tarkastelu
(21)
Mikään otokseen kuulumaton indonesialainen yritys ei pyytänyt perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua.
3.6. Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta
(22)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot. Yksikään tuoja ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa.
3.7. Unionin tuottajia koskeva otanta
(23)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Otokseen sisältyi kahdeksan unionin tuottajaa, joiden komissio tiesi ennen tutkimuksen vireillepanoa tuottavan biodieseliä. Komissio valitsi otoksen tuotantomäärän, myyntimäärän ja maantieteellisen sijainnin perusteella. Otokseen valittujen unionin tuottajien osuus unionin tuotannosta oli 27 prosenttia.
(24)
Vireillepanoilmoituksessa kehotettiin myös asianomaisia osapuolia esittämään kantansa alustavasta otoksesta. Kun ehdotetusta otoksesta ilmoitettiin, kaksi yritystä, jotka oli tarkoitus sisällyttää otokseen, perui yhteistyönsä, ja ne korvattiin kahdella muulla yrityksellä. Unionin tuotannonala esitti myös, että otokseen olisi sisällytettävä vähintään yksi pk-yritys, sillä biodieselin tuottajina on suuri määrä pk-yrityksiä. Tämä pyyntö hyväksyttiin.
(25)
Otoksen katsotaan edustavan unionin tuotannonalaa.
3.8. Kyselyvastaukset
(26)
Kyselylomake lähetettiin kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle tai tuottajien ryhmälle Argentiinassa, neljälle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle tai tuottajien ryhmälle Indonesiassa ja kahdeksalle otokseen valitulle unionin tuottajalle.
(27)
Vastaus kyselylomakkeeseen saatiin seitsemältä otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta tai tuottajien ryhmältä Argentiinasta ja Indonesiasta, kahdeksalta otokseen valitulta unionin tuottajalta ja kolmelta käyttäjältä.
3.9. Tarkastuskäynnit
(28)
Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
unionin tuottajat
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Espanja
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Espanja
-
Diester Industrie S.A.S., Pariisi, Ranska
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Kreikka
-
Novaol S.R.L., Milan, Italia
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Ruotsi
-
Preol A.S., Lovosice, Tšekki
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Saksa
b)
argentiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires, jäljempänä ’LDC’;
-
etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”Renova”:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires, jäljempänä ’Molinos’
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca, jäljempänä ’Oleaginosa’
-
Renova S.A., Bahia Blanca, jäljempänä ’Renova’
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda, jäljempänä ’Vicentin’
-
etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”T6”:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario, jäljempänä ’AGD’
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires, jäljempänä ’Bunge’
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe, jäljempänä ’T6’
c)
argentiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat EU:n ulkopuolella
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay, jäljempänä ’Molinos Overseas’
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Geneve, Sveitsi, jäljempänä ’LDC Suisse’
d)
indonesialaiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonesia, jäljempänä ’CPL’
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonesia, jäljempänä ’PTMM’
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonesia, jäljempänä ’PAA’
-
etuyhtyedessä olevien yritysten ryhmä, jäljempänä ’Wilmar’, PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesia, jäljempänä ’WBI’
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonesia, jäljempänä ’WINA’
e)
indonesialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat EU:n ulkopuolella
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapore, jäljempänä ’FRL’
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapore, jäljempänä ’IMBS’
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapore, jäljempänä ’ICOF’
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapore, jäljempänä ’VOF’
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapore
f)
argentiinalaisiin ja indonesialaisiin viejiin etuyhteydessä olevat tuojat unionissa
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Espanja, jäljempänä ’CAMPA’
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milan, Italia, jäljempänä ’IMBI’
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Espanja, jäljempänä ’LDC Spain’
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Espanja, jäljempänä ‘Losur’;
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Alankomaat, jäljempänä ’WET BV’. (5)
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(29)
Tarkasteltavana ovat Argentiinasta tai Indonesiasta peräisin olevat rasvahappomonoalkyyliesterit ja/tai parafiiniset kaasuöljyt, jotka on valmistettu synteesillä ja/tai vetykäsittelyllä ja jotka ovat muuta kuin fossiilista alkuperää, puhtaassa muodossa tai seokseen sisältyvinä, ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 ja ex 3826 00 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, tunnetaan yleisesti nimityksellä ’biodiesel’.
(30)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että Argentiinassa tuotettu biodiesel on yksinomaan soijaöljystä johdettua ”soijametyyliesteriä”, jäljempänä ’SME’, Indonesiassa tuotettu biodiesel yksinomaan palmuöljystä johdettua ”palmumetyyliesteriä”, jäljempänä ’PME’, kun taas unionissa tuotettu biodiesel on pääosin ”rapsimetyyliesteriä”, jäljempänä ’RME’, mutta peräisin myös muista syöteöljyistä, myös jäteöljyistä sekä neitsytöljyistä.
(31)
SME, PME ja RME kuuluvat kaikki rasvahappometyyliestereiden (FAME) luokkaan. Termi ”esteri” viittaa kasviöljyjen transesteröintiin eli alkoholin sekoittamiseen öljyyn, jolloin syntyy biodieseliä ja sivutuotteena glyserolia. Termi ”metyyli” viittaa metanoliin, joka on prosessissa yleisimmin käytetty alkoholi.
(32)
SME- ja PME-biodieseliä voitaisiin käyttää sellaisenaan, mutta useimmiten niitä sekoitetaan joko keskenään tai RME:hen ennen käyttöä Euroopan unionissa. SME:tä sekoitetaan PME:hen, koska SME ei sellaisenaan täytä eurooppalaisen standardin EN 14214 vaatimuksia jodiarvon ja setaanilukujen osalta. PME:tä (ja SME:tä) sekoitetaan RME:heen, koska PME:n ja SME:n suodatettavuuden rajalämpötila (Cold Filter Plugging Point, CFPP) on korkeampi kuin RME:llä eivätkä ne sen vuoksi ole sellaisenaan sopivia käytettäviksi talvikuukausien aikana Euroopan unionin kylmillä alueilla.
(33)
Biodieseleiden ja mineraalidieselin sekoituksia käytetään kuljetusalalla polttoaineena maantieajoneuvojen kuten henkilöautojen, kuorma-autojen ja linja-autojen dieselkäyttöisissä moottoreissa sekä junissa. Biodieseliä voidaan sellaisenaan tai mineraalidieseleihin sekoitettuna käyttää myös lämmityspolttoaineena asuntojen, liiketilojen ja teollisuuden lämmityskattiloissa sekä generaattoreiden polttoaineena sähkön tuottamiseen.
2. Samankaltainen tuote
(34)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, Argentiinan ja Indonesian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään alustavasti perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. Tuotteiden tutkimuksen ulkopuolelle jättämistä koskeva pyyntö
(35)
Yksi indonesialainen tuottaja pyysi, että fraktioidut metyyliesterit jätetään menettelyn kohteena olevan tuotteen ulkopuolelle. Rasvahappometyyliestereiden fraktiointitislauksessa ne erotellaan ainesosiin, joilla on erilaiset kemialliset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Indonesialainen tuottaja totesi, että fraktioidut metyyliesterit, joita yritys tuotti ja vei EU:hun, eivät ole biodieseliä eikä niitä käytetä polttoaineena vaan muihin teollisiin sovelluksiin. Yritys totesi myös, että näiden fraktioitujen metyyliestereiden tuottamiseen käytetty raaka-aine on kookosöljy tai palmunsiemenöljy eikä raaka palmuöljy, jota yleensä Indonesiassa käytetään biodieselin tuottamiseen.
(36)
Fraktioidut metyyliesterit kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen tuotekuvauksen piiriin, sillä ne ovat rasvahappometyyliestereitä ja ne valmistetaan raaka-aineista, joita käytetään biodieselin valmistukseen. Vaikka ne eivät sellaisenaan täytä eurooppalaisen standardin (EN 14214) vaatimuksia, ne voidaan sekoittaa muihin biodieseleihin, jolloin saatava seos on standardin mukainen. Täsmälleen sama koskee palmumetyyliestereiden biodieseliä, joka ei sinällään ilman sekoittamista ole eurooppalaisen standardin mukaista. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(37)
Yksi eurooppalainen palmunsiemenöljypohjaista rasvahapon metyyliesteriä Indonesiasta tuova tuoja haki tullinalennusta tietyn käyttötarkoituksen perusteella tuonnille, joka ei ollut tarkoitettu polttoainekäyttöön vaan prosessointiin tyydyttymättömäksi rasva-alkoholiksi.
(38)
Tullinalennus tiettyyn käyttötarkoitukseen on kansallisten tulliviranomaisten hallinnoima ohjelma, jossa tuonnista maksettaviin tulleihin sovelletaan alennusta tuotujen raaka-aineiden varmennetun loppukäytön perusteella. Ohjelma on vahvistettu yhteisön tullikoodeksin soveltamissäännöksissä. (6)
(39)
Tämä pyyntö käsitellään tutkimuksen lopullisessa vaiheessa, kun komissio on saanut asianomaisten osapuolten huomautukset siitä, olisiko myönnyttävä tähän erityispyyntöön, joka koskee palmunsiemenöljypohjaisen rasvahapon metyyliesterin tuontia muuhun kuin polttoainekäyttöön. Näissä huomautuksissa olisi käsiteltävä sitä, voitaisiinko tällaista alennusta käyttää lopullisten tullien kiertämiseen, jos ne otetaan käyttöön, sekä alennuksen vaikutusta muuhun kuin polttoainekäyttöön tarkoitetun biodieseliin tuontiin sellaista maista, joita toimenpiteet jo koskevat.
C. POLKUMYYNTI
1. Argentiina
1.1. Normaaliarvo
(40)
Komissio tarkasteli ensin jokaisen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko samankaltaisen tuotteen Argentiinassa riippumattomille asiakkaille suuntautuva kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio totesi, että kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän osalta tällaisen myynnin kokonaismäärä oli vähintään 5 prosenttia unioniin tutkimusajanjaksolla suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä.
(41)
Tämän jälkeen komissio yksilöi kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän sellaiset kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäväksi myydyt lajit tai niihin verrattavissa.
(42)
Kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän kotimarkkinoillaan myymän kunkin sellaisen tuotelajin osalta, jonka todettiin olevan samanlainen tai verrattavissa unioniin vietäväksi myytyyn tuotelajiin, tarkasteltiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynnin kokonaismäärä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin vietäväksi myydyn vastaavan tuotelajin kokonaismäärästä.
(43)
Tämän jälkeen komissio arvioi kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän osalta, oliko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti tapahtunut perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin kunkin tuotelajin kannattavan myynnin osuus myynnistä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjaksolla.
(44)
Tutkimuksessa ilmeni, että Argentiinan markkinat ovat valtion tiukassa sääntelyssä. Fossiilisen dieselin ja biodieselin sekoittaminen on Argentiinassa pakollista (tutkimusajanjaksolla 7 prosenttia biodieseliä). Tämän sekoitusvaatimuksen täyttämisen edellyttämä biodieselmäärä jaetaan myöntämällä kiintiöitä tietylle määrälle argentiinalaisia biodieselin tuottajia. Öljy-yhtiöiden on pakko ostaa biodieseliä argentiinalaisilta biodieselin tuottajayrityksiltä pakollisen sekoitusvaatimuksen täyttämiseksi. Valtio määrää hinnan, jonka Argentiinan energiaministeriö julkaisee. Tutkimusajanjaksolla tämä valtion määräämä viitehinta laskettiin monimutkaisella kaavalla, jossa otetaan huomioon tuotantokustannukset (raaka-aine-, kuljetus- ja muut kustannukset) ja varmistetaan tietyn suuruisen voiton saanti. Viitehinnan määrittämiseen käytetyt parametrit saatiin maan kaikkein syrjäisimmällä alueella sijaitsevan, kaikkein tehottomimman tuottajan arvioiduista kustannuksista, mistä oli seurauksena argentiinalaisten tuottajien huomattava kannattavuus.
(45)
Näissä olosuhteissa katsottiin, että kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, ja samankaltaisen tuotteen normaaliarvo oli määriteltävä alustavasti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä yrityksen omiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali. Valituksen tekijät ovat väittäneet, että Argentiinan eriytetty vientivero laskee soijapapujen ja soijaöljyn hintaa ja vääristää näin biodieselin tuottajien kustannuksia. Komissiolla ei tässä vaiheessa ole riittävästi tietoja, jotta se voisi päättää, mikä on parhaiten soveltuva tapa tarkastella tätä väitettä. Tämän vuoksi lopullisessa vaiheessa ja käynnissä olevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa tarkastellaan lähemmin sitä, vastaavatko kustannukset kohtuullisessa määrin tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia.
(46)
Kun otetaan huomioon 44 kappaleessa kuvatut vallitsevat markkinaolosuhteet, komissio katsoo, että voitto ei voi perustua otokseen valittujen yritysten todellisiin tietoihin. Määritettäessä normaaliarvoa käytettävä voitto pohjautui tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan nojalla kohtuulliseen määrään voittoa, joka on saavutettavissa tämän tyyppisellä nuorella ja innovatiivisella pääomavaltaisella toimialalla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa vapailla ja avoimilla markkinoilla, eli 15 prosenttia liikevaihdosta.
1.2. Vientihinta
(47)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat veivät unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai etuyhteydessä olevien yritysten kautta.
(48)
Niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety suoraan riippumattomille asiakkaille unioniin, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(49)
Jos vientimyynti unioniin tapahtui unionin alueella sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Näissä tapauksissa tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten ja voittomarginaalin huomioon ottamiseksi. Tätä laskelmaa varten katsottiin kohtuulliseksi 5 prosentin tasoinen voitto liikevaihdosta.
1.3. Vertailu
(50)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(51)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(52)
Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, ja liitännäiskustannusten, vientitullien ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
(53)
Kun vientimyynti unioniin tapahtui unionin ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten kautta, komissio tutki, olisiko tällaisia etuyhteydessä olevia kauppiaita pidettävä vientiä harjoittavan tuottajan vientimyyntiosastona vai palkkiopohjalta toimivana edustajana.
(54)
Yksi kauppayritys oli läheisessä etuyhteydessä vientiä harjoittavaan tuottajaan ja täysin sen hallinnassa, sillä ei ollut neuvotteluvaltaa tai vaikutusta hintoihin tai toimitusehtoihin ja se kävi kauppaa ainoastaan kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan Argentiinassa valmistamilla tuotteilla. Näin ollen sitä pidettiin vientiä harjoittavan tuottajan vientimyyntiosastona eikä oikaisua tehty palkkioiden ottamiseksi huomioon. Yhden EU:n ulkopuolella sijaitsevan kauppayrityksen todettiin olevan löyhemmässä yhteydessä argentiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, se ei ollut vientiä harjoittavan tuottajan hallinnassa ja kävi kauppaa myös muiden tuottajien valmistamilla muilla tuotteilla. Tässä tapauksessa katsottiin, että kauppayrityksen toiminta oli samanlaisia kuin palkkiopohjalla toimivalla kauppiaalla. Tämän vuoksi vientimyynnin hintoihin tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti oikaisu, jotta voitiin ottaa huomioon kauppiaan saama nimellinen voittomarginaali.
(55)
Tämän oikaisun laskemiseen ei käytetty todellista eroa, joka on Argentiinassa vientiä harjoittavan tuottajan etuyhteydessä olevalta kauppiaalta veloittamien myyntihintojen ja toisaalta etuyhteydessä olevien kauppiaiden ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta EU:ssa veloittamien myyntihintojen välillä. Oikaisu laskettiin etuyhteydessä olevan kauppiaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kohtuullisen suuruisen voiton perusteella. Yrityksen todellista voittoa ei pidetty luotettavana yritysten suhteen luonteen vuoksi.
1.4. Polkumyyntimarginaali
(56)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta verrattiin samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(57)
Yhteistyössä toimineiden mutta otokseen kuulumattomien vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Tämä marginaali laskettiin kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettyjen marginaalien perusteella.
(58)
Kaikkien muiden Argentiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä Eurostatin vastaaviin tuontitilastoihin. Koska yhteistyön aste oli erittäin korkea eli 100 prosenttia unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä tutkimusajanjakson aikana, kaikkiin muihin argentiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yhteistyössä toimivan tuottajan tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali.
(59)
Tällä tavalla määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Polkumyyntimarginaali
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Ryhmä ”Renova” (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. ja Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Ryhmä ”T6” (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
7,9 %
Kaikki muut yritykset
10,6%
2. Indonesia
2.1. Normaaliarvo
(60)
Komissio tarkasteli ensin jokaisen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko samankaltaisen tuotteen Indonesiassa riippumattomille asiakkaille suuntautuva kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio totesi, että lukuun ottamatta kahta vientiä harjoittavaa tuottajaa kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa.
(61)
Tämän jälkeen komissio yksilöi niiden vientiä harjoittavien tuottajien, joiden myynti oli yleisesti edustavaa, kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäväksi myydyt lajit tai niihin verrattavissa.
(62)
Kunkin samanlaisen tai verrattavissa olevan tuotelajin osalta tarkasteltiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin vientiä harjoittavien tuottajien kohdalla riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan unioniin viemän vertailukelpoisen tuotelajin kokonaismyyntimäärästä. Niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joiden myynti oli yleisesti edustavaa, ei kotimarkkinoilla todettu vietävien tuotelajien edustavaa myyntiä, tai niitä ei myyty lainkaan kotimarkkinoilla.
(63)
Tämän vuoksi kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien samankaltaisen tuotteen normaaliarvo määritettiin väliaikaisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä tutkimusajanjakson aikaisiin yrityksen omiin valmistuskustannuksiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali. Valituksen tekijät ovat väittäneet, että Indonesian eriytetty vientivero laskee palmuöljyn hintaa ja vääristää näin biodieselin tuottajien kustannuksia. Komissiolla ei tässä vaiheessa ole riittävästi tietoja, jotta se voisi päättää, mikä on parhaiten soveltuva tapa tarkastella tätä väitettä. Tämän vuoksi lopullisessa vaiheessa ja käynnissä olevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa tarkastellaan tarkemmin sitä, vastaavatko kustannukset kohtuullisessa määrin tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia.
(64)
Tutkimuksessa ilmeni, että Indonesian biodieselin kotimarkkinat ovat valtion tiukassa sääntelyssä. Valtion täysin omistama öljy- ja kaasuyhtiö Pertamina on kotimarkkinoiden selvästi suurin yritys (yli 90 % otokseen valittujen tuottajien biodieselin ostoista kotimarkkinoilla). Valtio on antanut Pertaminalle tehtäväksi sekoittaa biopolttoaineita fossiilisiin polttoaineisiin myytäväksi sen huoltoasemilla. Indonesian kauppaministeriö määrittää kuukausittain niin sanotun HPE-hinnan (eli viennin vertailuhinnan), joka on vientitullien kuukausittaisen tason laskemiseen käytettävä vertailuhinta. Pertamina ostaa biodieseliä Indonesian valtion määrittämän HPE-hinnan tasolla.
(65)
Näissä olosuhteissa voiton määrä ei voi perustua otokseen valittujen yritysten todellisiin tietoihin, koska kotimarkkinamyynnin ei katsota tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. Määritettäessä normaaliarvoa käytettävä voitto pohjautui tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan nojalla kohtuulliseen määrään voittoa, joka on saavutettavissa tämän tyyppisellä nuorella ja innovatiivisella pääomavaltaisella toimialalla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa vapailla ja avoimilla markkinoilla, eli 15 prosenttia liikevaihdosta.
2.2. Vientihinta
(66)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat veivät unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai etuyhteydessä olevien yritysten kautta.
(67)
Niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety suoraan riippumattomille asiakkaille unioniin, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(68)
Jos vientimyynti unioniin tapahtui unionin alueella sijaitsevien etuyhteydessä olevien myyntiyritysten kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Näissä tapauksissa tehtiin oikaisut kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä koituneiden kustannusten huomioon ottamiseksi, ja 5 prosentin voitto liikevaihdosta katsottiin kohtuulliseksi.
(69)
Yhdessä jäsenvaltiossa perittiin maksuja asiakkailta, jotka halusivat biodieseliä ostettuaan hyötyä voimassa olevien sääntelypuitteiden (7) mukaisesta kaksinkertaisesta laskennasta; näitä maksuja ei pidetty osana vientihintaa. Tällaiset maksut eivät liity tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sellaisenaan vaan pikemminkin etuyhteydessä olevan tuojan antamiin asiakirjoihin, joilla voidaan hankkia valtion viranomaisten myöntämä todistus, jonka avulla etuyhteydessä olevan tuojan asiakas voi täyttää tarvittavat edellytykset ja sekoittaa ainoastaan puolet biodieselmäärästä (koska tällainen biodiesel voidaan laskea ”kaksinkertaisesti”).
2.3. Vertailu
(70)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(71)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(72)
Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, ja liitännäiskustannusten, luottokustannusten, tarkastusmaksujen, pankkimaksujen, vientitullien ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
(73)
Kun vientimyynti unioniin tapahtui unionin ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten kautta, komissio tutki, olisiko tällaisia etuyhteydessä olevia kauppiaita pidettävä vientiä harjoittavan tuottajan vientimyyntiosastona vai palkkiopohjalta toimivana edustajana.
(74)
Yhden yrityksen tai yritysryhmän todettiin tehneen etuyhteydessä olevan kauppayrityksen kanssa sopimuksen kaupan käynnistä muun muassa biodieselillä palkkiota vastaan. Tässä tapauksessa katsottiin, että etuyhteydessä olevaa kauppiasta olisi pidettävä palkkiopohjalta toimivana edustajana, minkä vuoksi vientimyyntihintoihin olisi tehtävä oikaisu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti kauppiaan saama voittomarginaali.
(75)
Yhden vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla tarkasteltavana olevaa tuotetta (eli PME:tä) sekoitettiin RME:hen ennen myyntiä ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle. Tämän vuoksi tehtiin 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti oikaisu tarkasteltavana olevan tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi.
2.4. Polkumyyntimarginaali
(76)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta verrattiin samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(77)
Yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Marginaali määritettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen marginaalien perusteella ottamatta huomioon sitä vientiä harjoittavaa tuottajaa, jonka polkumyyntimarginaali oli nolla.
(78)
Kaikkien muiden Indonesiassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä Eurostatin vastaaviin tuontitilastoihin. Koska yhteistyön aste oli erittäin korkea eli 99 prosenttia unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä tutkimusajanjakson aikana, kaikkiin muihin indonesialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yhteistyössä toimivan tuottajan tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali.
(79)
Tällä tavalla määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Polkumyyntimarginaali
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
6,5 %
Kaikki muut yritykset
9,6 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(80)
Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa 254 tuottajaa. Ne muodostavat unionin tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
(81)
Oli esitetty väitteitä, joiden mukaan huomattava määrä unionin suurista tuottajista oli etuyhteydessä Argentiinan viejiin ja/tai toi biodieseliä Argentiinasta, minkä vuoksi ne pitäisi sulkea unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle.
(82)
Tutkimuksen jälkeen kolme yritystä suljettiin unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle, koska niiden tuonti asianomaisista maista vastasi 63:a, 85:tä ja 71:tä prosenttia niiden omasta tuotannosta tutkimusajanjaksolla. Kaksi muuta yritystä jätettiin määritelmän ulkopuolelle, sillä ne eivät olleet tuottaneet biodieseliä tutkimusajanjakson aikana. Mitään näiden yritysten tietoja ei ole käytetty jäljempänä olevissa jaksoissa. Alustavasti pääteltiin, että perusteita ei ollut minkään muun unionin tuottajan jättämiselle unionin tuotannonalaa koskevan määritelmän ulkopuolelle.
(83)
Tutkimusajanjakson aikaisen unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia saatavilla olevia tietoja unionin tuotannonalasta, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja. Näiden tietojen perusteella unionin tuotanto oli noin 9 052 871 tonnia tutkimusajanjaksolla. Kuten edellä todettiin, otokseen valittiin kahdeksan unionin tuottajaa, joiden osuus samankaltaisen tuotteen unionin kokonaistuotannosta oli 27 prosenttia.
2. Unionin kulutus
Taulukko 1
Unionin kulutus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tonnia
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeksi 2009 = 100
100
103
100
105
Lähde:
Eurostat, unionin teollisuutta koskevat tiedot.
(84)
Unionin kulutus määritettiin kaikkien unionin tuottajien unionin markkinoilla tuottaman unionin kokonaistuotannon määrän perusteella, josta oli vähennetty niiden vienti ja johon oli lisätty tuonti Argentiinasta ja Indonesiasta ja muista kolmansista maista.
(85)
Tuonnin määrä Argentiinasta ja Indonesiasta saatiin Eurostatin tiedoista, jotka koskevat niitä eri CN-koodeja, joihin tuote on luokiteltu.
(86)
Edellä esitetyn pohjalta unionin biodieselin kulutus kasvoi 5 prosenttia vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun.
3. Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(87)
Kuten perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan, kahdesta maasta tapahtuvan tuonnin vaikutuksia voidaan arvioida kumulatiivisesti vain, jos kaksi ehtoa täyttyy.
(88)
Ensimmäinen ehto on, että polkumyyntimarginaali on kummastakin maasta tulevassa tuonnissa vähimmäistasoa suurempi eikä tuonnin määrä ei ole vähäpätöinen. Argentiinasta ja Indonesiasta tulevalle tuonnille määritetty polkumyyntimarginaali oli perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi, eikä kummastakaan asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ollut perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti vähäpätöinen (tutkimusajanjaksona Argentiinan markkinaosuus oli 10,8 prosenttia ja Indonesian 8,5 prosenttia).
(89)
Toinen ehto on, että tuodut tuotteet kilpailevat keskenään ja unionin samankaltaisen tuotteen kanssa. Argentiinasta ja Indonesiasta tuodun biodieselin sekoittavat mineraalidieseliin ja myyvät asiakkaille kaikkialla unionissa samat kauppayritykset suorassa kilpailussa unionin tuotannonalan tuottaman biodieselin kanssa.
(90)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan alustavasti, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät ja että Argentiinasta ja Indonesiasta tulevaa tuontia olisi tarkasteltava kumulatiivisesti vahinkoanalyysin tekemiseksi.
4. Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
Taulukko 2
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti Argentiinasta
Tonnia
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Indeksi 2009 = 100
100
138
167
148
Markkinaosuus
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeksi 2009 = 100
100
135
167
141
Tuonti Indonesiasta
Tonnia
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Indeksi 2009 = 100
100
314
689
631
Markkinaosuus
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Indeksi 2009 = 100
100
303
689
600
Yhteensä markkinaosuus
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Indeksi 2009 = 100
100
160
248
213
Lähde:
Eurostat.
(91)
Tuontimäärät Argentiinasta ja Indonesiasta kasvoivat merkittävästi vuodesta 2009 tutkimusajanjaksolle, ja tuonti Indonesiasta kasvoi Argentiinan tuontia nopeammin. Markkinaosuus kasvoi 9,1 prosentista 19,3 prosenttiin samana aikana.
5. Asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
5.1. Hintojen kehitys
Taulukko 3
Tuontihinta (euroa/tonni)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Argentiina
629
730
964
967
Indeksi 2009 = 100
100
116
153
154
Indonesia
597
725
864
863
Indeksi 2009 = 100
100
121
145
145
Yhteensä
624
728
920
921
Indeksi 2009 = 100
100
117
147
148
Lähde:
Eurostat.
(92)
Vaikka tuontihinnat nousivat tarkastelujaksolla, erityisesti vuosina 2010 ja 2011, sekä Argentiinasta että Indonesiasta peräisin olevan biodieselin hinnat pysyivät unionin tuotannonalan hintoja alhaisempina koko tarkastelujakson ajan.
5.2. Hintojen alittavuus
(93)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin, otokseen valituilta argentiinalaisilta ja indonesialaisilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(94)
Argentiinasta peräisin olevaa SME:tä ja Indonesiasta peräisin olevaa PME:tä vertailtiin unionin markkinoilla valmistettuun ja myytyyn tuotteeseen suodatettavuuden rajalämpötilan (Cold Filter Plugging Point, CFPP) pohjalta, joka on se lämpötila, jossa biodiesel muuttuu takaisin rasvaksi eikä sovi käytettäväksi polttoaineena.
(95)
Kaikessa Argentiinasta EU:hun tulevassa myynnissä CFPP oli 0 celsiusastetta. Tällaista myyntiä verrattiin tämän vuoksi unionin tuottajien myymään biodieseliin, jonka CFPP on 0.
(96)
Kaikessa Indonesiasta EU:hun tulevassa myynnissä CFPP oli 13 celsiusastetta. Koska vain erittäin pieni määrä unionin tuottajien myynnistä tehtiin tällaisella CFPP-arvolla - sillä Indonesiasta peräisin oleva PME sekoitetaan lähes aina muista lähteistä peräisin olevaan biodieseliin ennen myyntiä ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle - suoraa vertailua ei pidetty kohtuullisena. Indonesiasta peräisin olevan PME:n, jonka CFPP on 13, vientihintaa oikaistiin tämän vuoksi ylöspäin hintaan CFPP:n arvolla 0 ottamalla huomioon unionin markkinoiden hintaero unionin tuotannonalan valmistaman PME:n myynnissä CFPP:n arvolla 13 ja biodieselin, jonka CFPP on 0, keskimääräisen hinnan välillä.
(97)
Edellä esitetyn menetelmän perusteella Argentiinan ja Indonesian sekä unionin hintojen ero ilmaistuna prosentteina unionin tuotannonalan painotetusta keskimääräisestä hinnasta (noudettuna lähettäjältä -tasolla) eli hintojen alittavuuden marginaali oli 2,5-9,1 prosenttia.
6. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(98)
Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka oli määritetty unionin tuotannonalalle arviointijaksolla.
(99)
Kuten edellä mainittiin, tarkasteltaessa unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutunutta vahinkoa käytettiin unionin tuottajien otosta koskevia tarkistettuja tietoja.
(100)
Vahingon arvioinnissa komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotalouden vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotalouden indikaattorit tarkastelujaksolta unionin tuotannonalan toimittamien kaikkia unionin tuottajia koskevien tietojen pohjalta. Komissio arvioi mikrotalouden indikaattorit otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyjen tarkistettujen tietojen pohjalta.
(101)
Seuraavat makrotalouden indikaattorit arvioitiin kaikkia unionin biodieselin tuottajien koskevien tietojen pohjalta: tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttö, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä.
(102)
Seuraavat mikrotalouden indikaattorit arvioitiin otokseen valittuja unionin biodieselin tuottajien koskevien tietojen pohjalta: keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti.
7. Makrotaloudelliset indikaattorit
7.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 4
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Indeksi 2009 = 100
100
105
106
109
Tuotantomäärä (tonnia)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeksi 2009 = 100
100
107
98
104
Kapasiteetin käyttöaste
43 %
44 %
40 %
41 %
Indeksi 2009 = 100
100
102
92
95
Lähde:
unionin tuotannonalan toimittamat tiedot.
(103)
Unionin tuotannonalan tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla kulutusta vastaavasti. Kapasiteetti pysyi verrattain vakaana erityisesti vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä; kapasiteetin käyttöaste pysyi näin ollen alhaisena koko tämän ajan. Unionin tuotannonala ei pystynyt käyttämään aiemmin asennettua kapasiteettia tai missään määrin hyödyntämään tällä jaksolla kapasiteetin kasvua, jolla oli ennakoitu Yhdysvaltoihin kohdistuvien toimenpiteiden käyttöönottoa tai joidenkin jäsenvaltioiden odotettuja kiintiöjärjestelmiä tai kasvavia toimeksiantoja.
7.2. Myyntimäärä ja markkinaosuus
Taulukko 5
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myynnin määrä (tonnia)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Indeksi 2009 = 100
100
102
90
98
Markkinaosuus
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Indeksi 2009 = 100
100
98
90
94
Lähde:
unionin tuotannonalan toimittamat tiedot.
(104)
Etuyhteydettömille yrityksille unionissa suuntautuvan myynnin määrä pysyi tällä jaksolla vakaana. Koska kulutus kasvoi jaksolla hiukan, myyntimäärän säilyminen vakaana johti markkinaosuuden supistumiseen (5,5 prosenttiyksikköä), mikä korvautui tuonnilla asianomaisista maista.
7.3. Kasvu
(105)
Unionin tuotannonalan kasvu tulee esiin määrällisissä indikaattoreissa kuten tuotantoa, myyntiä ja erityisesti markkinaosuutta kuvaavissa indikaattoreissa. Vaikka kulutus kasvoi arviointijakson aikana, unionin tuottajien markkinaosuus ei kasvanut kulutuksen mukaisesti. Unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui jakson aikana, kun tuonnin määrä kasvoi. Samaan aikaan Indonesiasta ja Argentiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi yli 10 prosenttiyksikköä. Se, että unionin tuotannonala ei pystynyt täysin hyödyntämään markkinakasvua, vaikutti negatiivisesti sen taloudelliseen tilanteeseen.
7.4. Työllisyys ja tuottavuus
Taulukko 6
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijät (kokoaikaiseksi muutettuna - FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Indeksi 2009 = 100
100
111
111
112
Tuottavuus (tonnia/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Indeksi 2009 = 100
100
97
88
93
Lähde:
unionin tuotannonalan toimittamat tiedot.
(106)
Koska biodieselteollisuus on pääomavaltainen ala, jonka tuotantoprosessi ei edellytä suurta työvoimaa ja koska biodieselin varsinaisessa tuotannossa alihankintaa käytetään paljon, tuotantoteollisuus ei työllistä suurtaa määrä ihmisiä. Koska tuotantomäärät kasvoivat jaksolla hiukan, myös työllisyys lisääntyi.
(107)
Koska työllisyys kasvoi nopeammin kuin tuotanto, tuottavuus heikentyi 7 prosenttiyksikköä vuoden 2009 tutkimusajanjakson lopun välillä.
7.5. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(108)
Unionin tuotannonalalle oli aiheutunut vahinkoa Amerikan yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista vuoteen 2009 asti, jolloin nyt käynnissä olevaa menettelyä koskeva tutkimusajanjakso alkaa. Amerikan yhdysvalloista tulevaa tuontia koskevilla käytössä olevilla tulleilla oli tarkoitus luoda tasapuoliset toimintaedellytykset, joissa unionin tuotannonala pystyy kilpailemaan tasavertaisin edellytyksin tällaisen tuonnin kanssa ja toipua sille aiheutuneesta vahingosta.
(109)
Näin ei selvästikään ole tapahtunut. Unionin tuotannonala on nyt vähemmän kannattava kuin vuonna 2009 ja on menettänyt markkinaosuuttaan jopa vuoteen 2009 nähden Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevalle tuonnille, joka alittaa unionin hinnat. Kapasiteetin käyttöaste on laskenut, vaikka unionin kulutus on kasvanut. Aiemmasta polkumyynnistä toipuminen ei selvästikään ole onnistunut.
(110)
Argentiinalaisten ja indonesialaisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalit on vahvistettu edellä polkumyyntiä koskevassa osassa. Yhden indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla, joka vastaa vähäisestä osasta Indonesiasta tulevaa tuontia, ei todettu polkumyyntiä. Muiden indonesialaisten vientiä harjoittavien tuottajien ja kaikkien argentiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien todettiin kuitenkin tuovan biodieseliä polkumyynnillä unionin markkinoille. Kun lisäksi otetaan huomioon näistä kahdesta asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat, tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäisenä.
8. Mikrotaloudelliset indikaattorit
8.1. Keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset ja palkkakustannukset
Taulukko 7
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta (euroa tonnilta)
797
845
1 096
1 097
Indeksi 2009 = 100
100
106
137
138
Yksikkökustannukset (euroa tonnilta)
760
839
1 089
1 116
Indeksi 2009 = 100
100
110
143
147
Palkkakustannukset (euroa/FTE)
57 391
63 490
62 141
61 004
Indeksi 2009 = 100
100
111
108
106
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastaukset.
(111)
Vaikka unionin tuotannonala pystyi tarkastelujaksolla nostamaan myyntihintojaan, tuotantokustannukset kasvoivat vuoden 2011 huonon rapsisadon vuoksi siinä määriin, että myyntihinnan nousu ei riittänyt kattamaan kustannuksia. Unionin tuotannonalan kannalta ei ollut taloudellista tuoda vaihtoehtoisia raaka-aineita Argentiinasta ja Indonesiasta näissä maissa käytössä olevien verotusjärjestelmien vuoksi, joten se joutui turvautumaan valmiin biodieselin tuontiin pitääkseen omat kustannuksensa pienempinä ja vähentääkseen näin kokonaistappiotaan.
(112)
Samalla otokseen valittujen yritysten palkkakustannukset kasvoivat tarkastelujaksolla, mikä sai yritykset edelleen etsimään keinoja kokonaiskustannusten pienentämiseen.
8.2. Varastot
Taulukko 8
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
74 473
87 283
90 249
103 058
Indeksi 2009 = 100
100
117
121
138
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastaukset.
(113)
Biodieselin varastot kasvoivat arviointijaksolla noin 40 prosenttia. Tällaista varastojen kasvua tapahtui koko arviointijakson ajan. Koska biodieseliä ei voi varastoida yli 6 kuukauden mittaista aikaa (keskimääräinen varastointiaika on vain noin kolme kuukautta), varastoihin liittyvillä tiedoilla on vain vähäistä merkitystä arvioitaessa unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.
8.3. Kannattavuus, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja pääoman saanti
Taulukko 9
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kannattavuus
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investoinnit (tuhatta euroa)
188 491
156 927
149 113
141 578
Indeksi 2009 = 100
100
83
79
75
Sijoitetun pääoman tuotto
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Kassavirta (tuhatta euroa)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Indeksi 2009 = 100
100
-20
9
10
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastaukset.
(114)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin markkinoilla saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta. Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus heikkeni arviointijaksolla merkittävästi 3,5 prosentista -2,5 prosenttiin.
(115)
Unionin tuottajien biodieselin tuotantoon tekemien investointien taso laski tällä jaksolla, minkä osoittaa, että tällaisiin investointeihin käytettävissä olevien resurssien määrä oli pienenentynyt unionin tuottajien markkinanosuuden myötä, vaikka otokseen valitut tuottajat vielä pystyivätkin investoimaan biodieselin tuotantoon.
(116)
Otokseen valittujen unionin tuottajien sijoitetun pääoman tuotto, joka ilmaisee niiden tuloksen prosentteina biodieselin tuotantoon sijoitettujen varojen keskimääräisestä nettokirjanpitoarvosta tilikauden alussa ja lopussa ennen veroja, seurasi kannattavuuden laskusuuntausta. On katsottava, että sijoitetun pääoman tuoton heikkeneminen on selvä osoitus unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemisestä tutkimusajanjaksolla.
(117)
Kassavirta, joka osoittaa tuotannonalan kykyä rahoittaa itse toimintaansa, supistui merkittävästi arviointijaksolla, mikä osoittaa, että otokseen valittujen yritysten oli vaikea kilpailla Argentiinasta ja Indonesiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin kanssa.
9. Vahinkoa koskevat päätelmät
(118)
Tarkistettujen tietojen arviointi osoittaa, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan määritelmän mukaista merkittävää vahinkoa. Kulutuksen kasvaessa unionin tuotannonala on menettänyt markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, ja tuonti on kasvattanut markkinaosuuttaan unionin tuottajia alhaisemmin hinnoin.
(119)
Muutkin indikaattorit osoittavat laskevaa tai vakaata kehityssuuntausta myös sen jälkeen, kun Amerikan yhdysvaltoja koskevat toimenpiteet otettiin käyttöön ja tulleja laajennettiin koskemaan Kanadasta tulevaa, toimenpiteitä kiertävää tuontia.
(120)
Unionin tuottajat pystyivät siirtämään suurimman osan tuotantokustannusten noususta vuosina 2010 ja 2011 (+33 prosenttiyksikköä) hintoihin mutta ainoastaan laskemalla kannattavuutta kannattavuusrajalle. Ne eivät kuitenkaan pystyneet siirtämään eteenpäin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä tapahtunutta kustannusten kasvua, joka johtui syöttöaineen hinnan noususta, mikä on lähes 80 prosenttia biodieselin kokonaistuotantokustannuksista. Tällaista kustannusten kasvua ei voitu siirtää kokonaisuudessaan asiakkaille unionin markkinoilla, mikä aiheutti tappioita tutkimusajanjaksolla.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(121)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, onko asianomaisista maista polkumyynnillä tuleva tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä.
(122)
Muita polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ohella tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat samaan aikaan voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa pidettäisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamana.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(123)
Todettiin, että vähäinen osuus (2-6 prosenttia) Indonesiasta EU:hun suuntautuneesta tuonnista ei tutkimusajanjaksolla tapahtunut polkumyynnillä. Muu tuonti Indonesiasta ja kaikki tuonti Argentiinasta tapahtui polkumyynnillä. Ilman polkumyyntiä tapahtuneen tuonnin vähäisen määrän poistaminen Indonesiasta ilmoitetun tuonnin kokonaismäärästä ei vaikuta edellä eriteltyyn kehityssuuntaukseen.
(124)
Tutkimus osoitti, että halpaan hintaan polkumyynnillä tapahtunut tuonti asianomaisista maista kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti määrältään (yli kaksinkertaiseksi). Tämän johdosta tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti 10 prosenttiyksiköllä vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson lopun välillä 9,1 prosentista 18,8 prosenttiin.
(125)
Kulutuksen kasvusta huolimatta unionin tuotannonala menetti 5,5 prosenttiyksikköä markkinaosuudesta tarkastelujaksolla.
(126)
Polkumyyntituonnin keskimääräiset hinnat nousivat 48 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä, mutta ne olivat huomattavasti alhaisemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat samalla jaksolla. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat, ja keskimääräinen hintojen alittavuuden marginaali oli tutkimusajanjaksolla Indonesian osalta 4 prosenttia ja Argentiinan osalta 8 prosenttia.
(127)
Halvan polkumyyntituonnin kasvun aiheuttama paine unionin markkinoilla ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta asettaa myyntihintojaan markkinaolosuhteita ja kustannusten nousua vastaavalle tasolle. Otokseen valitut yritykset pystyivät siirtämään asiakkaidensa maksettavaksi vain 38 prosentin hinnannousun, vaikka niiden kokonaiskustannukset kohosivat 47 prosenttia samalla jaksolla.
(128)
Edellä esitetyn perustella päätellään alustavasti, että asianomaisista maista peräisin olevalla halvalla polkumyyntituonnilla, joka alitti yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjakson aikana ja jonka määrä myös merkittävästi kasvoi, on ollut ratkaiseva asema unionin tuotannonalan kärsimässä merkittävässä vahingossa.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
3.1. Tuonti muista maista
Taulukko 10
Muut kolmannet maat
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti yhteensä (tonnia)
699 541
256 327
161 973
175 370
Indeksi 2009 = 100
100
37
23
25
Markkinaosuus
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Indeksi 2009 = 100
100
35
23
24
Lähde:
Eurostat.
(129)
Tuonti kolmansista maista, lähinnä Yhdysvalloista, Norjasta ja Etelä-Koreasta, supistui merkittävästi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson lopun välillä. Tämä tuonnin supistuminen johtui Yhdysvalloista tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden käyttöönotosta vuonna 2009 ja toimenpiteiden kiertämistä koskevasta tutkimuksesta, joka koski Kanadasta lähetettyä tuontia vuonna 2010. Koska muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus supistui samalla, kun unionin tuotannonalan rahoitusasema heikkeni, muista kolmansista maista tuleva tuonti ei voinut vaikuttaa merkittävästi unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Näin ollen ei voida päätellä, että tällainen tuonti poistaisi syy-yhteyden vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten välillä.
3.2. Ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti asianomaisista maista
(130)
Ilman polkumyyntiä tapahtunutta tuontia asianomaisista maista esiintyi, mutta ainoastaan vuoden 2011 jälkipuoliskolla. Koska tällaista vientiä oli vain lyhyen aikaa ja vähäisissä määrin, se on voinut aiheuttaa vain vähäisen määrän vahinkoa unionin tuotannonalalle eikä se voi poistaa syy-yhteyttä vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten välillä.
3.3. Muut Unionin tuottajat
(131)
Koska unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jätettyjen unionin tuottajien tuotanto on määrältään vähäistä ja niiden vientimäärät kokonaisuudessaan pieniä, näitä tuottajia ei pidetty unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä.
3.4. Unionin tuotannonalan harjoittama tuonti
(132)
Argentiinan biodieselin tuottajien järjestö CARBIO väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon aiheutti unionin tuottajien harjoittama tuonti Argentiinasta ja Indonesiasta. Ne katsoivat tällaisen tuonnin itseaiheutetuksi vahingoksi ja väittivät, että argentiinalaisia tuottajia ei toimintansa vuoksi olisi katsottava vahingon syyksi.
(133)
Unionin tuotannonalan toimittamista tiedoista käy selvästi ilmi, että tuotannonala toi biodieseliä tarkastelujaksolla Argentiinasta ja Indonesiasta ja että tällaista tuontia oli jopa 60 prosenttia kaikesta näistä maista peräisin olevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonala on kuitenkin ilmoittanut, että tällainen tuonti tapahtui itsepuolustuksena. Unionin tuottajat pystyivät lyhyellä aikavälillä hyötymään tällaisesta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista, mikä auttoi niitä jatkamaan liiketoimintaansa keskipitkällä aikavälillä.
(134)
Tällainen unionin tuotannonalan harjoittama biodieselin tuonti unioniin polkumyyntihinnoin lisääntyi merkittävästi vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla, jolloin biodieselin ja sen raaka-aineiden eriytetyn vientiveron vaikutus tuntui voimakkaimmin, sillä tuohon aikaan raaka-aineiden (soija- ja palmuöljyn) tuonti tuli epätaloudelliseksi verrattuna lopullisen tuotteen tuontiin. Kummassakin maassa käytettävässä eriytetyssä vientiverojärjestelmässä raaka-aineiden vientiä verotetaan enemmän kuin lopullisen tuotteen vientiä. Kysymystä siitä, olisiko tätä eriytettyä vientiveroa pidettävä tukien vastaisen asetuksen 2 artiklassa tarkoitettuna tukena, tarkastellaan käynnissä olevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa.
(135)
Tutkimusajanjaksolla esimerkiksi soijaöljyn tuontihinta Argentiinasta oli joidenkin kuukausien ajan korkeampi kuin SME:n tuontihinta, mikä teki soijaöljyn ostamisen epätaloudelliseksi. Tässä tilanteessa SME:n ostaminen oli ainoa taloudellisesti perusteltavissa oleva vaihtoehto.
(136)
Jos unionin tuotannonala ei olisi tuonut näitä biodieselmääriä, unionin kauppayritykset olisivat joka tapauksessa tuoneet ne, alittaneet unionin tuotannonalan hinnat ja myyneet ne unionin markkinoilla, sillä niillä on jo näistä maista tuontia, joka myydään unionin tuotannonalan kanssa kilpaileville dieselin jalostajille. Tällainen tuonti ei poista syy-yhteyttä, ja tämän vuoksi väite hylätään alustavasti.
3.5. Unionin tuotannonalan kapasiteetti
(137)
CARBIO väitti myös, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui liiallisen laajentumisen luomasta ylikapasiteetista. Väitettiin, että kapasiteetin käyttöaste oli vuonna 2008 ollut 50 prosenttia ja että unionin tuotannonala oli jatkanut laajentumista ilman vastaavaa kysynnän kasvua.
(138)
On totta, että tarkastelujaksolla kapasiteetin käyttöaste pysyi koko unionissa alhaisena ja oli alimmillaan 40 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Osa yrityksistä ei tämän vuoksi käyttänyt asentamaansa kapasiteettia.
(139)
Kapasiteetin käyttöaste oli kuitenkin alhainen jo tarkastelujakson alussa, pysyi alhaisena koko jakson ja oli otokseen valituissa yrityksissä myös vakaa.
(140)
Otokseen valitut yritykset olivat kannattavia tarkastelujakson alussa ja tappiollisia jakson lopussa, mutta niiden kapasiteetin käyttöaste pysyi vakaana. Voidaan kohtuudella päätellä, että koko tuotannonalan kannattavuus heikkeni mutta sen kapasiteetin käyttöaste pysyi vakaana. Tätä ei näin olleen voida pitää merkittävänä vahingon syynä, sillä syy-yhteyttä ei näytä olevan. Tämän vuoksi väite hylätään alustavasti.
3.6. Raaka-aineiden huono saanti ja puutteellinen vertikaalinen integraatio
(141)
CARBIO väittää myös, että unionin tuotannonalaa vaivaa tehokkuuden puute, erityisesti sen vuoksi, että se ei ole integroitunut vertikaalisesti eikä toimi raaka-aineiden läheisyydessä.
(142)
Nämä väitteet hylättiin alustavasti. Osa otokseen valituista yrityksistä sijaitsee satamissa, joissa raaka-aineita on laivakuljetuksina saatavilla saumattomasti, ja muut otokseen valitut yritykset ovat sijoittaneet biodieseltehtaansa samalle paikalla kuin kasviöljyn tuotantolaitoksensakin. Monet Etelä-Euroopassa toimivat biodieselin tuottajat sijaitsevat satama-alueilla nimenomaan siksi, että saatavilla on Argentiinasta ja Indonesiasta tuotuja raaka-aineita, tai ne toimivat samoilla paikoilla kuin asiakkaansakin (jotka ovat mineraaliöljyn jalostamoita). Koska eriytetyn vientiveron vaikutuksesta raaka-aineet ovat kalliimpia kuin lopullinen tuote, tämä on selvästi aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle, kun PME:n ja SME:n valmistaminen EU:ssa on tullut taloudellisesti mahdottomaksi.
3.7. Muut sääntelytekijät
(143)
CARBIO viittasi myös eräisiin sääntelytekijöihin, joiden se väitti aiheuttaneen vahinkoa unionin tuotannonalalle; osa näistä on ehdotuksia, joita ei ole vielä saatettu voimaan. CARBIO kuitenkin korosti ”kaksinkertaisen laskennan” järjestelmää, jota kuvataan jäljempänä.
(144)
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot määräävät tietyn osuuden biodieseliä sekoitettavaksi mineraalidieseliin ennen sen myyntiä käyttäjille. Osa jäsenvaltioista on käyttänyt uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin säännöstä, jonka mukaan osuus voidaan puolittaa, jos käytettävä biodiesel on valmistettu jäteöljyistä tai käytetyistä eläinrasvoista. Jos kyseinen jäsenvaltio esimerkiksi edellyttää että 7 prosenttia biodieseliä sekoitetaan 93 prosenttiin mineraalidieseliä, tämä 7 prosentin osuus voidaan laskea 3,5 prosenttiin, jos käytetään jäteöljystä tehtyä biodieseliä.
(145)
CARBIO väittää, että kaksinkertaisen laskennan säännöt ovat aiheuttaneet tutkimusajanjaksolla 1 miljoonan tonnin vähennyksen ns. ”ensimmäisen sukupolven” biodieselin myynnissä, mikä on ollut unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä. Tämä väite hylätään, sillä otokseen valittuihin unionin tuottajiin kuuluu joitakin yrityksiä, jotka valmistavat kaksinkertaisesti laskettavaa biodieseliä, eikä niiden rahoitustilanne poikkea merkittävästi niistä otokseen valituista yrityksistä, jotka tuotavat biodieseliä kasviperäisistä neitsytöljyistä. Nämä yritykset ovat osoittaneet tietojensa tarkistamisen yhteydessä, että niiden biodieselin hintaan on vaikuttanut Argentiinasta ja Indonesiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin matala hinta, sillä ne kilpailevat suoraan asianomaisista maista peräisin olevan PME:n ja SME:n kanssa.
(146)
On myös väitetty, että unionin tuotannonalalle aiheutuu vahinkoa, koska se ei investoi riittävästi toisen sukupolven biopolttoaineisiin, kuten jäteöljyihin. Tämä väite on alustavasti hylätty, sillä unionissa ei ole saatavilla riittävästi jäteöljyä, jotta käsiteltävää jäteöljymäärää voitaisiin nykyisestä merkittävästi kasvattaa.
3.8. Jäsenvaltioiden rajoitukset
(147)
CARBIO väitti myös, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä ei voinut olla tuonti asianomaisista maista, koska useissa jäsenvaltioissa on kiintiöjärjestelmiä ja verojärjestelyitä, joilla rajoitetaan pääsyä tällaisille markkinoille. Väitettiin myös, että osa EU:n markkinoista on ilmasto-olojen vuoksi suljettu SME:ltä ja PME:ltä.
(148)
On totta, että PME:n suodatettavuuden rajalämpötilan (Cold Filter Plugging Point - CFPP) vuoksi (joka on +13 celsiusastetta) PME:tä ei voida käyttää kaikkialla unionissa ilman sekoittamista muihin biodieseleihin, jolloin CFPP-arvoa voidaan laskea. SME:n CFPP on 0 celsiusastetta, mikä mahdollistaa laajemman käytön erityisesti kesäkuukausien aikana.
(149)
Väitettä, jonka mukaan eräiden jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmä aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin tarkoin koko tutkimuksen ajan.
(150)
Joissakin jäsenvaltioissa on käytössä kiintiöjärjestelmiä, joissa myönnetään tietty tuotantokiintiö kyseisessä jäsenvaltiossa tai jossakin muussa unionin jäsenvaltioissa toimiville yrityksille. Useimmat maat antavat kuitenkin etuja verojärjestelmän kautta, ja näitä etuja ollaan pienentämässä tai poistamassa.
(151)
Esimerkiksi Ranskassa on ”verottomuusetu”, jonka suuruus on 90 euroa tuotettua biodieseltonnia kohden. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alhaisten hintojen vuoksi on kuitenkin usein halvempaa tuoda biodieseliä kuin ostaa sitä unionin tuotannonalalta, jopa veroetu mukaan luettuna. Tämä näkyy siinä, että Argentiinasta tulevaa tuontia esiintyy selvästi Ranskan markkinoilla.
(152)
Joissakin jäsenvaltioissa ei ilmasto-olojen tai kiintiöjärjestelmien vuoksi esiinny tuontia Argentiinasta ja Indonesiasta. Suurimmassa osassa unionia markkinoilla kuitenkin on tuontia Argentiinasta ja Indonesiasta, joko siksi, että kiintiöjärjestelmää ei ole, tai siksi, että hinta on alhaisempi kuin mikään jäsenvaltion mahdollisesti tarjoama veroetu.
(153)
Koska PME:tä ja SME:tä voidaan unionissa tuotettuun RME:hen tai muuhun biodieseliin sekoitettuna myydä kaikkialla unionissa ja tuontia esiintyy suurina määrinä ja polkumyyntihintoihin myös niissä jäsenvaltioissa, joissa on veroetujärjestelmiä, tämä väite hylätään alustavasti, sillä nykyiset kiintiöjärjestelmät ja verojärjestelyt eivät poista syy-yhteyttä vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten väliltä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(154)
Edellä esitetty analyysi osoittaa, että asianomaisista maista peräisin olevan halvan polkumyyntituonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi. Samanaikaisesti todettiin, että kyseinen tuonti alitti unionin tuotannonalan hinnan tutkimusajanjaksolla.
(155)
Tiedot osoittavat, että asianomaisista maista tulevan halvan tuonnin määrän kasvaessa unionin tuotannonalan taloustilanne heikkenee merkittävästi.
(156)
Edellä esitetyssä analyysissa on asianmukaisesti erotettu polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista kaikkien sellaisten tiedossa olleiden tekijöiden vaikutukset, jotka ovat vaikuttaneet unionin tuotannonalan tilanteeseen. Tämän analyysin perusteella päätellään alustavasti, että kyseinen polkumyynnillä tapahtunut tuonti asianomaisista maista on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
(157)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tiedossa olleet tekijät on arvioitu perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti, eikä ole löydetty näyttöä siitä, että ne poistaisivat syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
F. UNIONIN ETU
(158)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tutki, olisiko vahingollista polkumyyntiä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien, raaka-aineiden toimittajien ja käyttäjien edut.
1. Unionin tuotannonalan etu
(159)
Kuten edellä esitettiin, unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista. Toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen johtaisi erittäin todennäköisesti unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen negatiivisen suuntauksen jatkumiseen. Unionin tuotannonalan tilannetta leimasi erityisesti kannattavuuden lasku vuoden 2009 +3 prosentista -2,5 prosenttiin tutkimusajanjakson loppuun tultaessa. Tilanteen heikkeneminen edelleen johtaisi lopulta tuotannon supistamiseen ja useampien tuotantolaitosten sulkemiseen, mikä uhkaisi unionin työllisyyttä ja investointeja.
(160)
Toimenpiteiden käyttöönotto palauttaisi markkinoille terveen kilpailun. Unionin tuotannonalan kannattavuuden laskusuuntaus johtuu siitä, että kilpailu asianomaisista maista peräisin olevan halvan polkumyyntuonnin kanssa on vaikeaa, mikä puolestaan johtuu myös kummassakin maassa käytössä olevasta vientiverojärjestelmästä, joka laskee SME- ja PME-tuonnin hintaa unionin markkinoilla ja samalla nostaa raaka-aineiden hintaa. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto asettaisi näin olleen unionin tuotannonalan asemaan, jossa se voisi parantaa kannattavuuttaan tasolle, jota pidetään välttämättömänä tälle pääomavaltaiselle tuotannonalalle.
(161)
Toimenpiteiden pitäisi antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuus alkaa toipua tutkimuksen aikana todetusta vahingollisesta polkumyynnistä.
2. Unionin etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu
(162)
Unionissa toimivia etuyhteydettömiä tuojia/kauppiaita pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle. Yksikään tuoja ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
(163)
Koska etuyhteydettömistä tuojista tai kauppiaista ei ole tietoja, ei ole näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi selkeästi tällaisten osapuolten edun vastaista.
3. Käyttäjien ja kuluttajien etu
(164)
Kaikille tiedossa oleville käyttäjäyrityksille, jotka ovat mukana mineraalidieselin tuotannossa ja jakelussa ja myös mukana mineraalidieselin ja biodieselin pakollisessa sekoittamisessa, lähetettiin kyselylomakkeet menettelyn vireillepanon yhteydessä.
(165)
Kolme biodieselin käyttäjää vastasi käyttäjiä koskevaan kyselylomakkeeseen mutta totesi, että biodiesel on hyvin pieni osa niiden kaikesta liiketoiminnasta. Ne ilmoittivat, että niillä on lakisääteinen velvoite ostaa biodieseliä ja että mahdollisesta tullin korotuksesta johtuva biodieselin hinnan nousu siirrettäisiin automaattisesti niiden asiakkaille, kuten aiemminkin oli tehty.
(166)
Kun otetaan huomioon, että saatavilla oli tietoja vain rajoitetusti, toimenpiteiden käyttöönotolla pitäisi olla vain erittäin vähäinen vaikutus loppukuluttajaan, sillä kuluttajien huoltoasemilta ostamamaan mineraalidieseliin sekoitetaan vain vähäinen prosenttiosuus biodieseliä. Ei havaittu näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi selkeästi muiden käyttäjien tai kuluttajien etujen vastaista.
4. Raaka-ainetoimittajien etu
(167)
Yksi raaka-ainetoimittajien järjestö, FEDIOL (Euroopan kasviöljy- ja proteiinijauhoteollisuutta edustava järjestö) vastasi raaka-ainetoimittajille lähetettyyn kyselylomakkeeseen. Ne ilmoittivat, että tuonti asianomaisista maista oli laskenut rapsiöljyn kysyntää unionissa yli 1 miljoonalla tonnilla vuosina 2009-2011.
(168)
Ne katsovat, että toimenpiteiden käyttöönotolla on myönteinen vaikutus EU:n raaka-ainetoimittajiin, kun EU:n kapasiteetin käyttöaste nousee. Rapsiöljyn kysynnän mahdollinen kasvu vaikuttaisi myös rehuseosalaan, koska se käyttää rapsiöljyn tuotannosta syntyvää jäännöstä, ja EU:n maatalouteen, joka tuottaa rapsia.
(169)
Saatu näyttö osoittaa näin ollen, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin raaka-ainetoimittajien edun mukaista.
5. Unionin etua koskevat päätelmät
(170)
Toimenpiteiden käyttöönotto Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa olisi selvästikin unionin tuotannonalan etujen mukaista. Se antaisi unionin tuotannonalalle mahdollisuuden kasvaa ja toipua polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta vahingosta. Jos toimenpiteitä ei kuitenkaan otettaisi käyttöön, unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenisi edelleen, ja lisää toimijoita joutuisi lopettamaan toimintansa. Vaikka käyttäjien ja tuojien osalta ei voitu tehdä selviä päätelmiä, toimenpiteiden käyttöönoton pitäisi olla myös raaka-ainetoimittajien edun mukaista.
(171)
Ei ole pakottavia syitä, jotka osoittaisivat, että väliaikaisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa olisi selkeästi unionin edun vastaista
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(172)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso
(173)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä, niitä ylittämättä.
(174)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteillä pitäisi voida taata unionin tuotannonalalle mahdollisuus kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellainen ennen veroja laskettu myyntivoitto, jonka se voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin puuttuessa.
(175)
Tätä varten 15 prosentin voittomarginaalia liikevaihdosta laskettuna voitiin pitää soveliaana tasona, johon unionin tuotannonalan olisi voitu edellyttää pääsevän ilman vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä; tämä perustuu tuontia Amerikan yhdysvalloista koskeneen aiemman tutkimuksen päätelmiin, jossa se katsottiin kohtuulliseksi takaamaan tämän tuotannonalan tuottavat investoinnit pitkällä aikavälillä.
(176)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin oikaisemalla otokseen kuuluvien unionin tuottajien myyntihintoja tutkimusajanjakson tosiasiallisella voitolla/tappiolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali.
(177)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä asianomaisissa maissa otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymän samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin CIF-kokonaisarvosta.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(178)
Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa olisi otettava perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit alhaisemman tullin säännön mukaisesti eli polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina.
(179)
Polkumyyntitullit määritettiin vertaamalla vahingon korjaavia marginaaleja ja polkumyyntimarginaaleja. Väliaikaiset polkumyyntitullit, ilmaistuna prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnoista, ovat seuraavat:
Maa
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Väliaikainen vahinkomarginaali
Väliaikainen polkumyyntitulli
Argentiina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2%
30,9%
7,2%
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
7,9 %
31 %
7,9 %
Kaikki muut yritykset
10,6%
31,8 %
10,6%
Indonesia
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Kaikki muut yritykset
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Koska polkumyyntitullia sovelletaan puhtaan biodieselin lisäksi myös sekoituksiin, joihin sisältyy biodieseliä (suhteessa painon mukaiseen biodieselpitoisuuteen), on tarkempaa ja asianmukaisempaa ilmaista tulli kiinteänä määränä nettotonnia kohden ja soveltaa tätä tuotuun puhtaaseen biodieseliin tai sekoitetun tuotteen biodieselosuuteen, jotta jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat panna tullin täytäntöön asianmukaisesti.
(181)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan asianomaisista maista peräisin olevan, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(182)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (8), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(183)
Komissio asetti kirjaamisvelvoitteen asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnille 28 päivänä tammikuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 79/2013. Tämä tehtiin perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaista polkumyyntitoimenpiteiden mahdollista taannehtivaa soveltamista varten. Mitään päätöstä polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisesta taannehtivasta soveltamisesta ei voida tehdä menettelyn tässä vaiheessa.
H. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(184)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi kuukauden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta. Tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia, ja niitä voidaan harkita uudelleen mahdollisten lopullisten toimenpiteiden määrittämistä varten,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tuotaessa Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevia rasvahappomonoalkyyliestereitä ja/tai parafiinisia kaasuöljyjä, jotka on valmistettu synteesillä ja/tai vetykäsittelyllä ja jotka ovat muuta kuin fossiilista alkuperää, joko puhtaassa muodossa tai sekoituksena, ja jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin ex 1516 20 98 (TARIC-koodit 1516209821, 1516209829 ja 1516209830), ex 1518 00 91 (TARIC-koodit 1518009121, 1518009129 ja 1518009130), ex 1518 00 95 (TARIC-koodi 1518009510), ex 1518 00 99 (TARIC-koodit 1518009921, 1518009929 ja 1518009930), ex 2710 19 43 (TARIC-koodit 2710194321, 2710194329 ja 2710194330), ex 2710 19 46 (TARIC-koodit 2710194621, 2710194629 ja 2710194630), ex 2710 19 47 (TARIC-koodit 2710194721, 2710194729 ja 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARIC-koodit 3824909701, 3824909703 ja 3824909704), 3826 00 10 ja ex 3826 00 90 (TARIC-koodit 3826009011, 3826009019 ja 3826009030).
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun tuotteeseen, jonka jäljempänä luetellut yritykset ovat valmistaneet, sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraava:
Maa
Yritys
Väliaikainen tulli
(euroa nettotonnia kohden)
Taric-lisäkoodi
Argentiina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Muut yhteistyössä toimineet yritykset:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Kaikki muut yritykset
104,92
B999
Indonesia
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Muut yhteistyössä toimineet yritykset:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Kaikki muut yritykset
83,84
B999
3. Sekoituksia koskevan polkumyyntitullin soveltamisessa otetaan huomioon, missä suhteessa sekoituksessa on kokonaispitoisuudesta painon mukaan rasvahappomonoalkyyliestereitä ja parafiinisia kaasuöljyjä, jotka on valmistettu synteesillä ja/tai vetykäsittelyllä ja jotka ovat muuta kuin fossiilista alkuperää (biodieselpitoisuus).
4. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (9) 145 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen Euroopan unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
6. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
1. Tulliviranomaiset velvoitetaan lopettamaan komission asetuksen (EU) N:o 79/2013 1 artiklan mukaisesti tapahtuva tuonnin kirjaaminen.
2. Kerätyt tiedot tuotteista, jotka on luovutettu kulutukseen enintään 90 päivää ennen tämän asetuksen voimaantuloa, on säilytettävä lopullisten toimenpiteiden voimaantuloon asti tai tämän menettelyn päättämiseen asti.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä toukokuuta 2013.