RÅDETS AFGØRELSE 2014/449/FUSP
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger i lyset af situationen i Sydsudan
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 29, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (1).
(2)
Den 20. januar 2014 konkluderede Rådet, at det bør overvejes at indføre målrettede restriktive foranstaltninger over for enkeltpersoner, der hindrer fredsprocessen i Sydsudan, til støtte for Den Afrikanske Unions (AU's) og Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) bestræbelser og i tæt samordning med internationale partnere. Den 17. marts gentog Rådet, at det var parat til at overveje sådanne foranstaltninger i forhold til Sydsudan.
(3)
Rådet er fortsat alvorligt bekymret over situationen i Sydsudan. Derfor bør der indføres restriktive foranstaltninger over for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan.
(4)
Af hensyn til klarheden bør de restriktive foranstaltninger over for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan eller er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og de restriktive foranstaltninger, der allerede er indført med afgørelse 2011/423/FUSP for så vidt angår Sydsudan, integreres i én enkelt retsakt -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE
Artikel 1
1. Salg, levering, overførsel eller eksport af våben og af alle typer dertil knyttet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og -udstyr, paramilitært udstyr samt reservedele til førnævnte, fra statsborgere i medlemsstaterne eller fra medlemsstaternes områder eller ved anvendelse af skibe eller luftfartøjer, der fører deres flag, til Sydsudan forbydes, uanset om udstyret hidrører fra medlemsstaternes områder eller ej.
2. Det er også forbudt:
a)
direkte eller indirekte at yde teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, eller i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af sådanne varer til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der
b)
direkte eller indirekte at levere finansieringsmidler eller finansiel bistand i forbindelse med de varer, der er nævnt i stk. 1, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring, samt forsikring eller genforsikring i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af sådanne varer, eller ydelse af beslægtet teknisk bistand, mæglervirksomhed eller andre tjenester til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organisationer i Sydsudan eller til anvendelse der
c)
bevidst og forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå foranstaltningerne i litra a) eller b).
Artikel 2
1. Artikel 1 finder ikke anvendelse på:
a)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikkedødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til humanitær brug, menneskerettighedsovervågning eller beskyttelsesbrug eller til brug for FN's, AU's, Den Europæiske Unions eller Den Mellemstatslige Organisation for Udviklings (IGAD's) institutionsopbygningsprogrammer, eller af materiel, der er bestemt for Den Europæiske Unions, FN's og AU's krisestyringsoperationer
b)
salg, levering, overførsel eller eksport af ikkekampmæssige køretøjer, der er fremstillet eller udstyret med materialer til ballistisk beskyttelse, og som udelukkende er bestemt til beskyttelsesbrug i Sydsudan af Den Europæiske Unions og dens medlemsstaters personale eller af FN's, AU's eller IGAD's personale
c)
ydelse af teknisk bistand, mæglervirksomhed og andre tjenester i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)
d)
levering af finansiering eller finansiel bistand i forbindelse med udstyret eller programmerne og operationerne omhandlet i litra a)
e)
salg, levering, overførsel eller eksport af minerydningsudstyr og -materiel til brug ved minerydningsaktioner
f)
salg, levering, overførsel eller udførsel af ikkedødbringende militærudstyr, som udelukkende er bestemt til støtte til reformprocessen i sikkerhedssektoren i Sydsudan, samt levering af finansieringsmidler, finansiel bistand eller teknisk bistand i tilknytning til sådant udstyr
forudsat at sådanne leverancer på forhånd er godkendt af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat.
2. Artikel 1 finder endvidere ikke anvendelse på beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt udføres til Sydsudan af personale fra Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, af FN's eller IGAD's personale eller af repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale, og som udelukkende er til disses personlige brug.
3. Medlemsstaterne tager stilling til leveringer i henhold til denne artikel i hvert enkelt tilfælde under fuld hensyntagen til kriterierne i Rådets fælles holdning 2008/944/FUSP (2). Medlemsstaterne kræver tilstrækkelige garantier mod misbrug af godkendelser, der er givet i henhold til denne artikel, og træffer om nødvendigt foranstaltninger med henblik på tilbageførsel af udstyret.
Artikel 3
1. Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at begrænse indrejse i eller transit gennem deres område for personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og personer med tilknytning til dem, jf. bilaget.
2. Stk. 1 forpligter ikke en medlemsstat til at nægte sine egne statsborgere indrejse på sit område.
3. Stk. 1 gælder med forbehold af tilfælde, hvor en medlemsstat er bundet af en folkeretlig forpligtelse, dvs.:
a)
som værtsland for en international mellemstatslig organisation
b)
som værtsland for en international konference, som er indkaldt af FN eller afholdes i FN's regi
c)
i henhold til en multilateral aftale, hvorved der tilkendes privilegier og immuniteter, eller
d)
i henhold til Lateranforliget fra 1929 mellem Pavestolen (Vatikanstaten) og Italien.
4. Stk. 3 anses ligeledes for at gælde i tilfælde, hvor en medlemsstat er værtsland for Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa (OSCE).
5. Rådet underrettes behørigt, hver gang en medlemsstat indrømmer en fritagelse i henhold til stk. 3 eller 4.
6. Medlemsstaterne kan indrømme fritagelser fra foranstaltningerne i henhold til stk. 1, hvis rejsen er berettiget af tvingende og humanitære hensyn eller af hensyn til muligheden for at kunne deltage i mellemstatslige møder og møder, som Den Europæiske Union tager initiativ til, eller møder, hvor en medlemsstat, der varetager formandskabet for OSCE, er vært, hvor der føres en politisk dialog, som direkte fremmer de restriktive foranstaltningers politiske mål, herunder demokratiet, menneskerettighederne og retsstatsprincippet i Sydsudan.
7. En medlemsstat, der ønsker at indrømme fritagelser, jf. stk. 6, giver Rådet skriftlig meddelelse herom. Fritagelsen anses for at være indrømmet, medmindre et eller flere rådsmedlemmer gør skriftlig indsigelse inden to arbejdsdage efter at have modtaget meddelelsen om den foreslåede fritagelse. Hvis et eller flere af rådsmedlemmerne gør indsigelse, kan Rådet med kvalificeret flertal beslutte at indrømme den foreslåede fritagelse.
8. I tilfælde, hvor en medlemsstat i medfør af stk. 3, 4, 6 og 7 tillader indrejse i eller transit gennem sit område for de personer, der er opført på listen i bilaget, gælder tilladelsen udelukkende det formål, til hvilket den er udstedt, og de berørte personer.
Artikel 4
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer der tilhører, ejes, besiddes eller kontrolleres af personer, der hindrer den politiske proces i Sydsudan, herunder gennem voldshandlinger eller brud på våbenhvileaftaler, og personer, der er ansvarlige for alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Sydsudan, og fysiske og juridiske personer, enheder eller organer med tilknytning til dem, jf. bilaget, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for sådanne fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilaget.
3. En medlemsstats kompetente myndighed kan på sådanne vilkår, som den skønner hensigtsmæssige, give tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer eller til, at visse pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed efter at have konstateret, at de pågældende pengemidler eller økonomiske ressourcer:
a)
er nødvendige til at dække basale behov hos de personer, der er opført på listen i bilaget, og de familiemedlemmer, som disse har forsørgerpligt over for, herunder betaling af fødevarer, husleje eller renter og afdrag på bolig, medicin og lægebehandling, skat, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
b)
er bestemt udelukkende til betaling af rimelige honorarer og godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand
c)
er bestemt udelukkende til betaling af afgifter eller gebyrer for rutinemæssig opbevaring eller forvaltning af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer
d)
er nødvendige til afholdelse af ekstraordinære udgifter, såfremt den kompetente myndighed, mindst to uger før meddelelsen af tilladelsen, har meddelt de andre kompetente myndigheder og Kommissionen, hvorfor den skønner, at der bør gives særlig tilladelse.
De berørte medlemsstater underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
4. Uanset stk. 1 kan en medlemsstats kompetente myndigheder meddele tilladelse til frigivelse af visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er omfattet af en voldgiftsmæssig afgørelse, der er truffet inden den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet som omhandlet i stk. 1 blev optaget på listen i bilaget, eller af en retslig eller administrativ afgørelse, der er truffet i Unionen eller en retslig afgørelse, der kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat, forud for eller efter den dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at opfylde fordringer, der er sikret ved en sådan afgørelse eller er anerkendt som gyldige ved en sådan afgørelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om sådanne fordringshaveres rettigheder
c)
afgørelsen er ikke til fordel for en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilaget, og
d)
anerkendelsen af afgørelsen er ikke i strid med de almindelige retsprincipper i den pågældende medlemsstat.
Den berørte medlemsstat underretter de øvrige medlemsstater og Kommissionen om tilladelser, der måtte være meddelt i medfør af dette stykke.
5. Stk. 1 er ikke til hinder for, at en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ foretager en betaling i henhold til en kontrakt, der er indgået før den dato, hvor en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ blev opført på listen i bilaget, såfremt den pågældende medlemsstat har fastslået, at betalingen ikke, hverken direkte eller indirekte, modtages af en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ, der er omhandlet i stk. 1.
6. Stk. 2 gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter og andre former for afkast fra disse konti
b)
forfaldne betalinger i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor disse konti blev omfattet af foranstaltningerne i stk. 1 eller 2, eller
c)
forfaldne betalinger i henhold til retslige, administrative eller voldgiftsmæssige afgørelser, der er truffet i Unionen, eller som kan fuldbyrdes i den pågældende medlemsstat
forudsat at sådanne renter, andre afkast og betalinger forbliver omfattet af de foranstaltninger, der er fastsat stk. 1.
Artikel 5
1. Rådet træffer efter forslag fra en medlemsstat eller Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik afgørelse om oprettelse og ændring af listen i bilaget.
2. Rådet underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ om den afgørelse, der er omhandlet i stk. 1, herunder om begrundelsen for opførelsen på listen, enten direkte, hvis adressen er kendt, eller ved offentliggørelse af en bekendtgørelse, og giver en sådan fysisk eller juridisk person, en sådan enhed eller et sådant organ mulighed for at fremsætte bemærkninger.
3. Når der fremsættes bemærkninger eller forelægges væsentlig ny dokumentation, tager Rådet den i stk. 1 omhandlede afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ herom.
Artikel 6
1. Bilaget skal indeholde begrundelserne for at opføre personerne i artikel 3, stk. 1, og artikel 4, stk. 1, på listen.
2. Bilaget skal også indeholde de oplysninger, som er tilgængelige, og som er nødvendige for at identificere de pågældende personer. Sådanne oplysninger kan omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er kendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted.
Artikel 7
For at give foranstaltningerne i denne afgørelse størst mulig virkning tilskynder Unionen tredjelande til at vedtage restriktive foranstaltninger svarende til dem, der er indeholdt i denne afgørelse.
Artikel 8
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne afgørelse anvendes indtil den 12. juli 2015.
Denne afgørelse overvåges løbende. Den kan om nødvendigt forlænges eller ændres, hvis Rådet skønner, at målene i den ikke er nået.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2014/449/YUTP,
annettu 10 päivänä heinäkuuta 2014,
Etelä-Sudanin tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto hyväksyi 18 päivänä heinäkuuta 2011 päätöksen 2011/423/YUTP (1).
(2)
Neuvosto päätti 20 päivänä tammikuuta 2014, että Afrikan unionin (AU) ja Afrikan sarven alueen maiden yhteistyöjärjestön (IGAD) toimien tueksi ja tiiviissä yhteistyössä kansainvälisten kumppanien kanssa olisi harkittava Etelä-Sudanin rauhanprosessia vastustaviin henkilöihin kohdistettavia rajoittavia toimenpiteitä. Neuvosto totesi jälleen 17 päivänä maaliskuuta 2014 olevansa valmis harkitsemaan tällaisia toimenpiteitä Etelä-Sudanin osalta.
(3)
Neuvosto on ollut edelleen vakavasti huolestunut Etelä-Sudanin tilanteesta. Näin ollen henkilöihin, jotka vastustavat Etelä-Sudanin poliittista prosessia, myös väkivallanteoin tai tulitaukosopimusten loukkauksin, sekä vakavista ihmisoikeusloukkauksista Etelä-Sudanissa vastuussa oleviin henkilöihin olisi kohdistettava rajoittavia toimenpiteitä.
(4)
Etelä-Sudanin poliittista prosessia vastustaviin henkilöihin tai vakavista ihmisoikeusloukkauksista Etelä-Sudanissa vastuussa oleviin henkilöihin kohdistetut rajoittavat toimenpiteet ja päätöksellä 2011/423/YUTP jo säädetyt Etelä-Sudania koskevat rajoittavat toimenpiteet olisi selkeyden vuoksi yhdistettävä yhdeksi oikeudelliseksi asiakirjaksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Kielletään aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, myös ampuma-aseiden ja -tarvikkeiden, sotilasajoneuvojen ja -laitteiden ja puolisotilaallisten tarvikkeiden sekä edellä mainittuihin tarkoitettujen varaosien myynti, toimitus, siirto ja vienti Etelä-Sudaniin jäsenvaltioiden kansalaisten toimesta tai jäsenvaltioiden alueelta käsin taikka jäsenvaltioiden lippua käyttäviä aluksia tai ilma-aluksia käyttäen riippumatta siitä, ovatko aseet ja tarvikkeet peräisin jäsenvaltioiden alueelta.
2. Samoin kielletään:
a)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin sekä kyseisten tuotteiden toimitukseen, valmistamiseen, huoltoon ja käyttöön liittyvän teknisen avun, välityspalvelujen tai muiden palvelujen tarjoaminen suoraan tai välillisesti Etelä-Sudanissa oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Etelä-Sudanissa;
b)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin liittyvän rahoituksen tai rahoitusavun, erityisesti avustusten, lainojen ja vientiluottovakuutusten, sekä vakuutusten tai jälleenvakuutusten myöntäminen suoraan tai välillisesti kyseisten tuotteiden myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin tai niihin liittyvän teknisen avun, välityspalvelujen tai muiden palvelujen tarjoamiseen Etelä-Sudanissa oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Etelä-Sudanissa;
c)
tietoinen ja tahallinen osallistuminen toimiin, joiden tavoitteena tai seurauksena on a tai b alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden kiertäminen.
2 artikla
1. Edellä olevaa 1 artiklaa ei sovelleta:
a)
pelkästään humanitaariseen toimintaan, ihmisoikeuksien valvontaan tai suojaavaan käyttöön taikka yhteiskunnan rakenteiden kehittämistä koskeviin YK:n, AU:n, Euroopan unionin tai hallitusten välisen kehitysviranomaisen (IGAD) ohjelmiin tarkoitettujen ei-tappavien puolustustarvikkeiden taikka Euroopan unionin, YK:n tai AU:n kriisinhallintaoperaatioihin tarkoitettujen tarvikkeiden myyntiin, toimitukseen, siirtoon ja vientiin;
b)
pelkästään Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden taikka YK:n, AU:n tai IGADin henkilöstön suojaamiseen Etelä-Sudanissa tarkoitettujen, luodinkestävästä materiaalista valmistettujen tai luodinkestävillä tarvikkeilla varustettujen muiden kuin taisteluajoneuvojen myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin;
c)
edellä a alakohdassa tarkoitettuihin tarvikkeisiin tai ohjelmiin ja operaatioihin liittyvän teknisen avun, välityspalvelujen tai muiden palvelujen tarjoamiseen;
d)
tällaisiin tarvikkeisiin tai tällaisiin ohjelmiin ja operaatioihin liittyvän rahoituksen tai rahoitustuen myöntämiseen;
e)
miinanraivauslaitteiden ja miinanraivausoperaatioissa käytettävien tarvikkeiden myyntiin, toimitukseen, siirtoon ja vientiin;
f)
pelkästään Etelä-Sudanin turvallisuusalan uudistusprosessin tukemiseen tarkoitettujen ei-tappavien puolustustarvikkeiden myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin ja tällaisiin tarvikkeisiin liittyvän rahoituksen, rahoitustuen tai teknisen avun myöntämiseen;
edellyttäen, että asianomaisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on ennalta hyväksynyt toimitukset.
2. Edellä olevaa 1 artiklaa ei myöskään sovelleta suojavaatetukseen, jota Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden henkilökunta, YK:n tai IGADin henkilökunta, tiedotusvälineiden edustajat, humanitaarisessa työssä ja kehitysyhteistyössä toimivat työntekijät ja avustava henkilökunta vievät tilapäisesti Etelä-Sudaniin yksinomaan henkilökohtaiseen käyttöönsä, luodinkestävät liivit ja sotilaskypärät mukaan luettuina.
3. Jäsenvaltioiden on tarkasteltava tämän artiklan mukaisia toimituksia tapauskohtaisesti ottaen täysin huomioon neuvoston yhteisessä kannassa 2008/944/YUTP esitetyt perusteet (2). Jäsenvaltioiden on vaadittava asianmukaiset takeet, joilla estetään tämän artiklan mukaisesti myönnettyjen lupien väärinkäyttö, ja tarvittaessa vaadittava tarvikkeiden palauttamista.
3 artikla
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet estääkseen seuraavien henkilöiden pääsyn alueelleen ja kauttakulun alueensa kautta: liitteessä luetellut Etelä-Sudanin poliittista prosessia myös väkivallanteoin tai tulitaukosopimusten loukkauksin vastustavat henkilöt sekä vakavista ihmisoikeusloukkauksista Etelä-Sudanissa vastuussa olevat henkilöt ja näitä henkilöitä lähellä olevat henkilöt.
2. Edellä oleva 1 kohta ei velvoita jäsenvaltiota kieltämään omien kansalaistensa pääsyä alueelleen.
3. Edellä oleva 1 kohta ei vaikuta tapauksiin, joissa jokin kansainvälisen oikeuden velvoite sitoo jäsenvaltiota, erityisesti:
a)
kansainvälisen hallitustenvälisen järjestön isäntämaana;
b)
YK:n koolle kutsuman tai sen puitteissa järjestettävän kansainvälisen konferenssin isäntämaana;
c)
erioikeuksia ja vapauksia myöntävän monenvälisen sopimuksen nojalla; tai
d)
Pyhän istuimen (Vatikaanivaltio) ja Italian välillä vuonna 1929 tehdyn sopimuksen (lateraanisopimus) nojalla.
4. Mitä 3 kohdassa säädetään, katsotaan koskevan myös tapauksia, joissa jäsenvaltio toimii Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön (Etyj) isäntämaana.
5. Neuvostolle on asianmukaisesti ilmoitettava kaikista tapauksista, joissa jäsenvaltio myöntää poikkeuksen 3 tai 4 kohdan perusteella.
6. Jäsenvaltiot voivat myöntää poikkeuksia 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä, jos matkustaminen on perusteltua kiireellisistä ja pakottavista humanitaarisista syistä tai osallistumiseksi hallitustenvälisiin kokouksiin ja Euroopan unionin aloitteesta järjestettyihin tai Etyjin puheenjohtajavaltiona toimivan jäsenvaltion isännöimiin kokouksiin, joissa käydään rajoittavien toimenpiteiden poliittisia tavoitteita, kuten Etelä-Sudanin demokratiaa, ihmisoikeuksia ja oikeusvaltiota välittömästi tukevaa poliittista vuoropuhelua.
7. Jäsenvaltion, joka haluaa myöntää 6 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on ilmoitettava siitä neuvostolle kirjallisesti. Poikkeus katsotaan myönnetyksi, jollei yksi tai useampi neuvoston jäsen esitä kirjallista vastalausetta kahden työpäivän kuluessa ehdotettua poikkeusta koskevan ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos yksi tai useampi neuvoston jäsen esittää vastalauseen, neuvosto voi määräenemmistöllä päättää myöntää ehdotetun poikkeuksen.
8. Tapauksissa, joissa jäsenvaltio 3, 4, 6 ja 7 kohdan nojalla sallii liitteessä lueteltujen henkilöiden pääsyn alueelleen tai kauttakulun alueensa kautta, lupa on rajoitettu koskemaan ainoastaan sitä tarkoitusta, johon se on myönnetty, ja niitä henkilöitä, joita se suoraan koskee.
4 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä luetelluille henkilöille, jotka vastustavat Etelä-Sudanin poliittista prosessia myös väkivallanteoin tai tulitaukosopimusten loukkauksin, sekä vakavista ihmisoikeusloukkauksista Etelä-Sudanissa vastuussa oleville henkilöille ja näitä henkilöitä lähellä oleville luonnollisille henkilöille, oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille kuuluvat taikka näiden omistuksessa, hallussa tai määräysvallassa olevat varat ja taloudelliset resurssit.
2. Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä lueteltujen luonnollisten tai oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elimien saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi antaa luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville asianmukaisiksi katsominsa ehdoin ja todettuaan, että kyseiset varat tai taloudelliset resurssit:
a)
ovat välttämättömiä liitteessä lueteltujen henkilöiden ja heidän huollettavinaan olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi, mukaan luettuina menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
b)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen;
c)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen; tai
d)
ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten edellyttäen, että toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille ja komissiolle vähintään kaksi viikkoa ennen erityisen luvan antamista perusteet, joiden nojalla se katsoo, että lupa olisi annettava.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat sallia tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamisen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu välimiesoikeuden päätös, joka on annettu ennen sitä päivää, jona 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö, yhteisö tai elin on sisällytetty liitteeseen, tai unionissa annettu tuomioistuimen tai viranomaisen päätös tai asianomaisessa jäsenvaltiossa täytäntöön pantava tuomioistuimen päätös, joka on annettu ennen kyseistä päivää tai sen jälkeen;
b)
varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan kattamaan tällaisella päätöksellä turvatut tai vahvistetut vaateet niiden sovellettavien lakien ja määräysten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on tällaisia vaateita;
c)
päätöstä ei ole annettu liitteessä luetellun luonnollisen henkilön, oikeushenkilön, yhteisön tai elimen eduksi; ja
d)
päätöksen tunnustaminen ei ole asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista.
Jäsenvaltion on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle kaikista tämän kohdan nojalla annetuista luvista.
5. Edellä oleva 1 kohta ei estä luetteloon merkittyä luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, yhteisöä tai elintä suorittamasta maksua, joka johtuu sopimuksesta, joka on tehty ennen sitä päivää, jolloin kyseinen luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, yhteisö tai elin merkittiin liitteessä olevaan luetteloon, edellyttäen, että asianomainen jäsenvaltio on todennut, että 1 kohdassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö, yhteisö tai elin ei ole suoraan tai välillisesti maksun saaja.
6. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin määriin:
a)
näistä tileistä kertyvät korkotulot tai muut tuotot;
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka on tehty tai jotka ovat syntyneet ennen sitä päivää, josta lähtien kyseisiin tileihin on sovellettu 1 ja 2 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä; tai
c)
unionissa annettujen tai asianomaisessa jäsenvaltiossa täytäntöönpanokelpoisten tuomioistuimen, hallintoviranomaisen tai välimiesoikeuden päätösten perusteella suoritettavat maksut;
edellyttäen, että kyseisiin korkotuottoihin, muihin tuottoihin ja maksuihin sovelletaan edelleen 1 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä.
5 artikla
1. Neuvosto tekee päätöksen liitteessä olevan luettelon laatimisesta ja muuttamisesta jäsenvaltion tai unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksesta.
2. Neuvosto antaa 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen ja luetteloon merkitsemisen perusteet tiedoksi asianomaiselle luonnolliselle henkilölle, oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen, ja se antaa kyseiselle luonnolliselle henkilölle, oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
3. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä uudelleen ja ilmoittaa asiasta kyseiselle luonnolliselle henkilölle, oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle.
6 artikla
1. Liitteessä esitetään perusteet 3 artiklan 1 kohdassa ja 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen henkilöiden merkitsemiselle luetteloon.
2. Liite sisältää myös tiedot, jotka ovat tarpeen asianomaisten henkilöiden tunnistamiseksi, jos nämä tiedot ovat saatavilla. Tällaisia tietoja voivat olla nimet, myös peitenimet, syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus, passin ja henkilökortin numerot, sukupuoli, osoite, jos se on tiedossa, sekä toimi tai ammatti. Oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten osalta tällaisia tietoja voivat olla nimi, rekisteröintiaika ja -paikka, rekisterinumero ja toimipaikka.
7 artikla
Jotta tässä päätöksessä asetetut toimenpiteet olisivat mahdollisimman tehokkaita, unioni rohkaisee kolmansia valtioita hyväksymään rajoittavia toimenpiteitä, jotka ovat samankaltaisia kuin tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet.
8 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä päätöstä sovelletaan 12 päivään heinäkuuta 2015.
Tätä päätöstä tarkastellaan jatkuvasti uudelleen. Sen voimassaoloa jatketaan tai sitä muutetaan tarvittaessa, jos neuvosto katsoo, ettei sen tavoitteita ole saavutettu.
Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2014.