RÅDETS DIREKTIV 2014/107/EU
af 9. december 2014
om ændring af direktiv 2011/16/EU for så vidt angår obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 115,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I de seneste år har grænseoverskridende skattesvig og skatteunddragelse givet stadig større udfordringer og er kommet stærkt i fokus inden for Unionen og på globalt plan. De nationale skatteindtægter bliver reduceret meget på grund af indkomst, der ikke angives og ikke beskattes. Derfor er der hurtigst muligt brug for at gøre skatteopkrævningen mere effektiv og virkningsfuld. Den automatiske udveksling af oplysninger er et vigtigt værktøj i den forbindelse, og Kommissionen påpegede i sin meddelelse af 6. december 2012 om en handlingsplan til styrkelse af bekæmpelsen af skattesvig og skatteunddragelse, at det var nødvendigt på det kraftigste at fremme automatisk udveksling af oplysninger som fremtidens europæiske og internationale standard for gennemsigtighed og udveksling af oplysninger på skatteområdet.
(2)
Betydningen af automatisk udveksling af oplysninger som et middel til at bekæmpe grænseoverskridende skattesvig og skatteunddragelse er på det seneste også blevet anerkendt på det internationale plan (G20 og G8). Efter forhandlingerne med Amerikas Forenede Stater og en række andre lande, herunder alle medlemsstaterne, om bilaterale aftaler om automatisk udveksling med henblik på at gennemføre USA's lov om efterrettelighed vedrørende beskatning af konti i udlandet (Foreign Account Tax Compliance Act - FATCA) fik Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) mandat af G20 til med udgangspunkt i disse aftaler at udvikle en samlet global standard for automatisk udveksling af oplysninger på beskatningsområdet.
(3)
Det Europæiske Råd anmodede på sit møde den 22. maj 2013 om, at den automatiske udveksling af oplysninger på EU-plan og på globalt plan blev udvidet med henblik på at bekæmpe skattesvig, skatteunddragelse og aggressiv skatteplanlægning. Det Europæiske Råd hilste den igangværende indsats i G20, G8 og OECD for at udvikle en global standard for automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti på skatteområdet velkommen.
(4)
I februar 2014 offentliggjorde OECD hovedelementerne i en global standard for automatisk udveksling af oplysninger om finansielle konti på skatteområdet, nemlig en model for aftaler mellem kompetente myndigheder og en fælles indberetningsstandard, der derefter blev godkendt af G20-finansministrene og -centralbankcheferne. I juli 2014 offentliggjorde OECD-Rådet hele den globale standard, inklusive de resterende elementer, nemlig kommentarerne til modellen for aftaler mellem kompetente myndigheder og den fælles indberetningsstandard og IT-modaliteterne for gennemførelsen af den globale standard. Hele den globale standardpakke blev godkendt af G20-finansministrene og -centralbankcheferne i september 2014.
(5)
Rådets direktiv 2011/16/EU (2) omhandler allerede obligatorisk automatisk udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne for visse kategorier af indkomst og kapital, hovedsagelig af ikkefinansiel art, som skatteydere har i andre medlemsstater end deres bopælsstat. Det fastsætter også en trinvis tilgang til at styrke automatisk udveksling af oplysninger ved en gradvis udvidelse til nye kategorier af indkomst og kapital og fjernelsen af betingelsen om, at oplysninger kun skal udveksles, hvis de er tilgængelige. På grund af de øgede muligheder for at investere i udlandet i et bredt udvalg af finansielle produkter er de eksisterende EU-instrumenter og internationale instrumenter for administrativt samarbejde på beskatningsområdet på nuværende tidspunkt blevet mindre effektive til bekæmpelse af grænseoverskridende skattesvig og skatteunddragelse.
(6)
Som påpeget i anmodningen fra Det Europæiske Råd er det hensigtsmæssigt at fremme den udvidelse af automatisk udveksling af oplysninger, som allerede er mulig i henhold til artikel 8, stk. 5, i direktiv 2011/16/EU med hensyn til personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater. Et EU-initiativ vil sikre en sammenhængende, konsekvent og omfattende tilgang i hele Unionen til automatisk udveksling af oplysninger i det indre marked, som vil kunne give omkostningsbesparelser til både skatteforvaltninger og økonomiske aktører.
(7)
Den kendsgerning, at medlemsstaterne har indgået eller er tæt på at indgå aftaler med USA angående FATCA, betyder, at disse medlemsstater har etableret eller vil etablere et bredere samarbejde i henhold til artikel 19 i direktiv 2011/16/EU, og at de også er eller vil blive forpligtet til at etablere et sådant bredere samarbejde med andre medlemsstater.
(8)
Medlemsstaternes indgåelse af parallelle og ikkesamordnede aftaler i henhold til artikel 19 i direktiv 2011/16/EU kan føre til fordrejninger, der kan være til skade for det indre markeds funktion. En udvidet automatisk udveksling af oplysninger på grundlag af et lovgivningsinstrument, der gælder for hele Unionen, vil kunne overflødiggøre medlemsstaternes behov for at påberåbe sig den nævnte artikel for at indgå bilaterale eller multilaterale aftaler, som kan anses for at være hensigtsmæssige angående dette område i mangel af relevant EU-lovgivning.
(9)
Med henblik på at minimere omkostningerne og de administrative byrder for både skatteforvaltninger og økonomiske aktører er det desuden vigtigt at sikre, at udvidelsen af anvendelsesområdet for automatisk udveksling af oplysninger i Unionen er i overensstemmelse med den internationale udvikling. For at nå dette mål bør medlemsstaterne pålægge deres Finansielle institutter at gennemføre regler for indberetning og passende omhu (due diligence), som er fuldt ud i overensstemmelse med dem, der er fastsat i den fælles indberetningsstandard, der er udviklet af OECD. Anvendelsesområdet for artikel 8 i direktiv 2011/16/EU bør endvidere udvides til at omfatte de samme oplysninger, som er omfattet af OECD-modellen for aftaler mellem kompetente myndigheder og den fælles indberetningsstandard. Det forventes, at hver medlemsstat kun vil have en enkelt liste over nationalt definerede Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti, som den vil anvende både ved gennemførelsen af dette direktiv og ved anvendelsen af andre aftaler om gennemførelse af den globale standard.
(10)
De kategorier af Indberettende finansielle institutter og Indberetningspligtige konti, der er omfattet af dette direktiv, er udformet med henblik på at begrænse skatteyderes muligheder for at undgå at blive indberettet ved at flytte aktiver til Finansielle institutter eller investere i finansielle produkter, der ligger uden for dette direktivs anvendelsesområde. Dog bør visse Finansielle institutter og konti, der udgør en lille risiko for at blive anvendt til skatteunddragelse, undtages fra anvendelsesområdet for dette direktiv. Tærskler bør ikke generelt medtages i nærværende direktiv, da de let kan omgås ved at dele konti op på forskellige Finansielle institutter. De finansielle oplysninger, der skal indberettes og udveksles, bør ikke alene omfatte al relevant indkomst (renter, udbytter og lignende former for indkomst), men også kontosaldi og salgsindtægter fra Finansielle aktiver med henblik på at tage højde for situationer, hvor en skatteyder forsøger at skjule kapital, som i sig selv udgør indkomst eller aktiver, hvor skatten er unddraget. Behandling af oplysninger i henhold til dette direktiv er derfor nødvendig og forholdsmæssig, så medlemsstaternes skatteforvaltninger korrekt og utvetydigt kan identificere de pågældende skatteydere, kan forvalte og håndhæve deres skattelovgivning i grænseoverskridende situationer, kan vurdere sandsynligheden for, at der begås skatteunddragelse, og kan undgå unødvendige yderligere undersøgelser.
(11)
Indberettende finansielle institutter kan opfylde deres oplysningsforpligtelser over for individuelle Personer, hvorom der skal indberettes, ved at følge de nærmere regler for kommunikation, herunder hyppigheden heraf, i deres interne procedurer i overensstemmelse med deres nationale lovgivning.
(12)
Indberettende finansielle institutter, afsendermedlemsstater og modtagermedlemsstater bør i deres kapacitet som registeransvarlige ikke opbevare oplysninger, der behandles i overensstemmelse med dette direktiv, længere, end det er nødvendigt for at opfylde dets formål. I betragtning af forskellene i medlemsstaternes lovgivning bør den maksimale opbevaringsperiode fastsættes ud fra de forældelsesfrister, der er fastsat i hver registeransvarliges nationale skattelovgivning.
(13)
Ved gennemførelsen af dette direktiv bør medlemsstaterne anvende kommentarerne til modellen for aftaler mellem kompetente myndigheder og den fælles indberetningsstandard, der er udviklet af OECD, som en kilde til illustration eller fortolkning og for at sikre en ensartet anvendelse i alle medlemsstater. EU- indsats på dette område bør fortsat tage særligt hensyn til den fremtidige udvikling på OECD-niveau.
(14)
Betingelsen om, at automatisk udveksling af oplysninger kan være afhængig af, om den pågældende oplysning er tilgængelig som anført i artikel 8, stk. 1, i direktiv 2011/16/EU, bør ikke gælde for de nye elementer, der indføres af nærværende direktiv i direktiv 2011/16/EU.
(15)
Henvisningen til et tærskelbeløb i artikel 8, stk. 3, i direktiv 2011/16/EU bør fjernes, eftersom det har vist sig, at et sådant tærskelbeløb ikke kan håndteres i praksis.
(16)
Revisionen af betingelsen om tilgængelighed, der skal foretages i 2017, bør udvides til at omfatte alle fem kategorier i artikel 8, stk. 1, i direktiv 2011/16/EU, så det kunne undersøges, om det er relevant, at alle medlemsstater udveksler oplysninger om disse kategorier.
(17)
Dette direktiv respekterer de grundlæggende rettigheder og overholder de principper, der navnlig er anerkendt i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, herunder retten til beskyttelse af personoplysninger.
(18)
Målet for dette direktiv, nemlig at sikre et effektivt administrativt samarbejde mellem medlemsstaterne på betingelser, som er forenelige med det indre markeds korrekte funktion, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den påkrævede ensartethed og effektivitet bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(19)
Af hensyn til eksisterende strukturelle forskelle bør Østrig have mulighed for automatisk at udveksle oplysninger i henhold til dette direktiv første gang den 30. september 2018 i stedet for den 30. september 2017.
(20)
Direktiv 2011/16/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 2011/16/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 3, nr. 9), affattes således:
»9) »automatisk udveksling«: systematisk meddelelse af oplysninger, som er defineret på forhånd, om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, til den relevante medlemsstat, hvor den pågældende person er hjemmehørende, uden forudgående anmodning og med forud fastsatte regelmæssige intervaller. I forbindelse med artikel 8 er tilgængelige oplysninger de oplysninger i sagsakterne i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, som kan indhentes i medfør af procedurerne til indsamling og behandling af oplysninger i den pågældende medlemsstat. I forbindelse med artikel 8, stk. 3a, artikel 8, stk. 7a, artikel 21, stk. 2, og artikel 25, stk. 2 og 3, tillægges udtrykkene med stort begyndelsesbogstav den betydning, de har i henhold til de tilsvarende definitioner fastsat i bilag I«
.
2)
I artikel 8 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 3 affattes således:
»3. En medlemsstats kompetente myndighed kan meddele en anden medlemsstats kompetente myndighed, at den ikke ønsker at modtage oplysninger om en eller flere af de kategorier af indkomst og kapital, der er nævnt i stk. 1. Den underretter også Kommissionen herom.
En medlemsstat kan anses for ikke at ønske at modtage oplysninger i henhold til stk. 1, hvis den ikke underretter Kommissionen om én eneste kategori, som den har tilgængelige oplysninger om.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»3a. Hver medlemsstat træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik på at kræve at dens Indberettende finansielle institutter anvender de regler for indberetning og passende omhu, som er omhandlet i bilag I og II, og med henblik på at sikre en effektiv gennemførelse og overholdelse af sådanne regler i overensstemmelse med afdeling IX i bilag I.
I henhold til de gældende regler for indberetning og passende omhu, der findes i bilag I og II, meddeler den kompetente myndighed i hver medlemsstat den kompetente myndighed i en anden medlemsstat ved automatisk udveksling inden for den frist, der er fastsat i stk. 6, litra b), følgende oplysninger vedrørende beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2016 om en Indberetningspligtig konto:
a)
navn, adresse, Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested (for så vidt angår en person) for hver Person, hvorom der skal indberettes, og som er Kontohaver, og for så vidt angår en Enhed, der er Kontohaver, og som efter iagttagelse af regler for passende omhu i overensstemmelse med bilagene bliver identificeret som havende en eller flere Kontrollerende personer, der er Personer, hvorom der skal indberettes, navn, adresse og Skatteregistreringsnummer eller -numre for Enheden og navn, adresse og Skatteregistreringsnummer eller -numre samt fødselsdato og fødested for hver Person, hvorom der skal indberettes
b)
kontonummer (eller hvad der til praktiske formål svarer dertil, hvis et kontonummer ikke forefindes)
c)
det Indberettende finansielle instituts navn og (eventuelle) identifikationsnummer
d)
kontoens saldo eller værdi (herunder, for så vidt angår en Forsikringsaftale med kontantværdi eller Annuitetsaftale, Kontantværdien eller tilbagekøbsværdien) ved udgangen af det relevante kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, eller, hvis kontoen er lukket i løbet af et sådant år eller en sådan periode, kontoens lukning
e)
for så vidt angår en Forvaltningskonto:
i)
det samlede bruttobeløb af renter, det samlede bruttobeløb af udbytter og det samlede bruttobeløb af anden indkomst genereret med hensyn til de aktiver, der indestår på kontoen, i hvert enkelt tilfælde betalt eller tilskrevet kontoen (eller med hensyn til kontoen) i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
ii)
det samlede bruttoafkast ved salg eller indløsning af Finansielle aktiver, der er betalt eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut har optrådt som depositar, mægler, forvalter, eller på anden måde som befuldmægtiget for Kontohaveren
f)
for så vidt angår en Indskudskonto, det samlede bruttobeløb af renter betalt til eller tilskrevet kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, og
g)
for så vidt angår en konto, der ikke er beskrevet i litra e) eller f), det samlede bruttobeløb betalt til eller godskrevet Kontohaveren med hensyn til kontoen i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode, hvor det Indberettende finansielle institut er betalings- eller godskrivningsforpligtet, herunder det samlede beløb af eventuelle indløsningsbeløb betalt til Kontohaveren i løbet af kalenderåret eller anden relevant indberetningsperiode.
Med henblik på udveksling af oplysninger i henhold til dette stykke, medmindre andet er fastsat i dette stykke eller i bilagene, fastsættes beløbet og betalingsklassificeringen med hensyn til en Indberetningspligtig konto i overensstemmelse med national lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne.
Første og andet afsnit i dette stykke har forrang for stk. 1, litra c), eller andre EU-retsinstrumenter, herunder Rådets direktiv 2003/48/EF (3), i det omfang den pågældende udveksling af oplysninger er omfattet af anvendelsesområdet i stk. 1, litra c), eller andre EU-retsinstrumenter, herunder direktiv 2003/48/EF.
(3) Rådets direktiv 2003/48/EF af 3. juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger (EUT L 157 af 26.6.2003, s. 38).«" 						
c)
Stk. 5 affattes således:
»5. Inden den 1. juli 2017 aflægger Kommissionen rapport med en oversigt over og en vurdering af de modtagne statistikker og oplysninger med hensyn til spørgsmål såsom de administrative og andre relevante omkostninger og fordele ved automatisk udveksling af oplysninger samt praktiske forhold i tilknytning hertil. Kommissionen forelægger eventuelt et forslag for Rådet om de kategorier og de betingelser, der er fastsat i stk. 1, herunder betingelsen om, at oplysninger om personer, der er hjemmehørende i andre medlemsstater, skal være tilgængelige, eller de elementer, der er nævnt i stk. 3a, eller begge.
Ved gennemgangen af et forslag forelagt af Kommissionen overvejer Rådet en yderligere styrkelse af effektiviteten og funktionaliteten af den automatiske udveksling af oplysninger og en højnelse af standarden herfor med henblik på at fastsætte:
a)
at den kompetente myndighed i hver medlemsstat ved automatisk udveksling meddeler den kompetente myndighed i en anden medlemsstat oplysninger for så vidt angår beskatningsperioder fra og med den 1. januar 2017 om personer, der er hjemmehørende i den pågældende anden medlemsstat, vedrørende alle de kategorier af indkomst og kapital, som er anført i stk. 1, sådan som de skal forstås efter den nationale lovgivning i den medlemsstat, der meddeler oplysningerne, og
b)
at listerne over kategorier og elementer i stk. 1 og 3a udvides til også at omfatte andre kategorier og elementer, herunder royalties.«
d)
Stk. 6 affattes således:
»6. Meddelelsen af oplysninger finder sted som følger:
a)
for de kategorier, der er fastsat i stk. 1: mindst én gang om året inden for seks måneder efter udgangen af det skatteår i medlemsstaten, i hvilket oplysningerne blev tilgængelige
b)
for de oplysninger, der er fastsat i stk. 3a: årligt, senest ni måneder efter udgangen af det kalenderår eller anden relevant indberetningsperiode, som oplysningerne vedrører.«
e)
Følgende stykke indsættes:
»7a. Med henblik på afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i afdeling VIII i bilag I, forelægger hver medlemsstat senest den 31. juli 2015 Kommissionen listen over de enheder og konti, der skal behandles som henholdsvis Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti. Hver medlemsstat underretter endvidere Kommissionen om eventuelle ændringer. Kommissionen offentliggør i Den Europæiske Unions Tidende en samlet liste over de modtagne oplysninger og ajourfører listen efter behov.
Medlemsstaterne sikrer, at disse typer af Ikkeindberettende finansielle institutter og Undtagne konti opfylder alle kravene i afsnit B, punkt 1, litra c), og afsnit C, punkt 17, litra g), i afdeling VIII i bilag I, og navnlig, at et Finansielt instituts status som Ikkeindberettende finansielt institut eller en kontos status som Undtagen konto ikke strider mod målene i dette direktiv.«
3)
Artikel 20, stk. 4, affattes således:
»4. Automatisk udveksling af oplysninger i henhold til artikel 8 sker ved hjælp af et standard elektronisk format, der har til formål at lette denne automatiske udveksling, og som er baseret på det eksisterende elektroniske format i medfør af artikel 9 i direktiv 2003/48/EF, hvilket format benyttes til alle former for automatisk udveksling af oplysninger og vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2.«
4)
Artikel 21, stk. 2, affattes således:
»2. Kommissionen er ansvarlig for den udvikling af CCN-netværket, der måtte være nødvendig for at muliggøre udveksling af disse oplysninger mellem medlemsstaterne, og for at garantere CCN-netværkets sikkerhed.
Medlemsstaterne er ansvarlige for den udvikling af deres systemer, der måtte være nødvendig for at muliggøre, at disse oplysninger kan udveksles ved anvendelse af CCN-netværket, og for at garantere deres systemers sikkerhed.
Medlemsstaterne sikrer, at hver enkelt Person, hvorom der skal indberettes, underrettes om brud på sikkerheden med hensyn til oplysninger om vedkommende, når det er sandsynligt, at dette brud kan skade beskyttelsen af personoplysninger om den pågældende eller vedkommendes privatliv.
Medlemsstaterne afstår fra alle krav om godtgørelse af udgifter i forbindelse med anvendelsen af dette direktiv, undtagen eventuelle udgifter til eksperthonorarer.«
5)
I artikel 25 foretages følgende ændringer:
a)
Den nuværende tekst i artikel 25 bliver til stk. 1.
b)
Følgende stykker indsættes:
»2. Indberettende finansielle institutter og medlemsstaternes kompetente myndigheder betragtes som registeransvarlige, jf. direktiv 95/46/EF.
3. Uanset stk. 1 sikrer hver medlemsstat, at de Indberettende finansielle institutter i dens jurisdiktion underretter hver enkelt berørt Person, hvorom der skal indberettes, om, at oplysningerne om vedkommende, jf. artikel 8, stk. 3a, vil blive indsamlet og overført i overensstemmelse med dette direktiv, og sikrer, at det Indberettende finansielle institut giver denne person alle de oplysninger, som vedkommende har ret til i henhold til national lovgivning til gennemførelse af direktiv 95/46/EF, i tilstrækkelig god tid til, at personen kan udøve sine databeskyttelsesrettigheder, og under alle omstændigheder inden det pågældende Indberettende finansielle institut indberetter de oplysninger, der er omhandlet i artikel 8, stk. 3a, til den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor det er hjemmehørende.
4. Oplysninger, der behandles i overensstemmelse med dette direktiv, må ikke opbevares længere, end det er nødvendigt for at opfylde formålet med dette direktiv, og det skal under alle omstændigheder ske i overensstemmelse med den enkelte registeransvarliges nationale regler om forældelsesfrister.«
6)
Bilag I og II, hvis tekst findes i bilaget til nærværende direktiv, tilføjes.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne vedtager og offentliggør senest den 31. december 2015 de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse bestemmelser.
De anvender disse love og bestemmelser fra den 1. januar 2016.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Uanset artikel 1, nr. 2), litra b), og nærværende artikels stk. 1, anvender Østrig bestemmelserne i dette direktiv fra den 1. januar 2017 for så vidt angår beskatningsperioder fra den dato.
3. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 9. december 2014.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/107/EU,
annettu 9 päivänä joulukuuta 2014,
direktiivin 2011/16/EU muuttamisesta siltä osin kuin on kyse pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta verotuksen alalla
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 115 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Rajat ylittäviin veropetoksiin ja veronkiertoon liittyvät haasteet ovat viime vuosina lisääntyneet huomattavasti, ja niistä on tullut keskeinen huolenaihe unionissa ja maailmanlaajuisesti. Ilmoittamattomat ja verottamatta jäävät tulot vähentävät huomattavasti kansallisia verotuloja. Veronkannon tehokkuutta ja tuloksellisuutta on siksi kiireellisesti parannettava. Automaattinen tietojenvaihto on tässä mielessä tärkeä väline, ja komission 6 päivänä joulukuuta 2012 antamassa tiedonannossa, joka sisältää toimintasuunnitelman veropetosten ja veronkierron torjunnan tehostamiseksi, korostetaan tarvetta edistää voimakkaasti automaattista tietojenvaihtoa tulevana eurooppalaisena ja kansainvälisenä veroasioita koskevana avoimuuden ja tietojenvaihdon standardina.
(2)
Automaattisen tietojenvaihdon merkitys keinona torjua rajat ylittäviä veropetoksia ja veronkiertoa on äskettäin tunnustettu myös kansainvälisesti (G20 ja G8). Amerikan yhdysvaltojen ja useiden muiden maiden, kaikki jäsenvaltiot mukaan lukien, välillä Foreign Account Tax Compliance -lainsäädännön (tunnetaan yleisesti nimityksellä ’FATCA’, ulkomaisten tilien verosäännösten noudattamisesta annettu laki) täytäntöönpanemiseksi tehtävistä, automaattista tietojenvaihtoa koskevista kahdenvälisistä sopimuksista käytyjen neuvottelujen seurauksena G20 antoi taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) tehtäväksi laatia kyseisten sopimusten perusteella verotustietojen automaattista vaihtoa koskeva maailmanlaajuinen standardi.
(3)
Eurooppa-neuvosto pyysi 22 päivänä toukokuuta 2013, että automaattista tietojenvaihtoa laajennettaisiin unionin ja maailmanlaajuisella tasolla veropetosten, veronkierron ja aggressiivisen verosuunnittelun torjumiseksi. Eurooppa-neuvosto oli myös tyytyväinen G20:n, G8:n ja OECD:n meneillään oleviin toimiin automaattista tietojenvaihtoa veroasioissa koskevan maailmanlaajuisen standardin kehittämiseksi.
(4)
OECD julkaisi helmikuussa 2014 finanssitilien automaattista tietojenvaihtoa veroasioissa koskevan maailmanlaajuisen standardin tärkeimmät osatekijät eli toimivaltaisten viranomaisten mallisopimuksen ja yhteisen tietojenvaihtostandardin, jotka G20-ministerit ja keskuspankkien pääjohtajat ovat sittemmin hyväksyneet. OECD:n neuvosto julkaisi heinäkuussa 2014 kokonaisuudessaan maailmanlaajuisen standardin, joka sisältää loputkin osatekijät eli toimivaltaisten viranomaisten mallisopimusta ja yhteistä tietojenvaihtostandardia koskevat huomautukset sekä maailmanlaajuisen standardin täytäntöönpanoa koskevat tietotekniset vaatimukset. G20-ministerit ja keskuspankkien pääjohtajat hyväksyivät maailmanlaajuisen standardipaketin kokonaisuudessaan syyskuussa 2014.
(5)
Neuvoston direktiivissä 2011/16/EU (2) säädetään jo pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta jäsenvaltioiden välillä tiettyjen, pääasiassa muiden kuin luonteeltaan taloudellisten tulo- ja pääomalajien osalta, joita veronmaksajilla on muissa jäsenvaltioissa kuin heidän asuinvaltiossaan. Siinä vahvistetaan myös vaiheittainen lähestymistapa automaattisen tietojenvaihdon tehostamiseksi laajentamalla sitä asteittain uusiin tulo- ja pääomalajeihin ja poistamalla ehto, jonka mukaan tietoja on vaihdettava ainoastaan silloin, kun ne ovat saatavilla. Ottaen huomioon lisääntyneet mahdollisuudet sijoittaa ulkomailla monenlaisiin finanssituotteisiin, verotuksen alalla voimassa olevista unionin ja kansainvälistä hallinnollista yhteistyötä koskevista välineistä on tullut tehottomampia rajat ylittävien veropetosten ja veronkierron torjunnassa.
(6)
Eurooppa-neuvoston pyyntö osoittaa, että on aiheellista aikaistaa automaattisen tietojenvaihdon laajentamista, jota direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 5 kohdassa jo kaavaillaan muissa jäsenvaltioissa asuvien henkilöiden osalta. Unionin aloitteella varmistetaan unionin laajuisesti yhtenäinen, johdonmukainen ja kattava lähestymistapa automaattiseen tietojenvaihtoon sisämarkkinoilla, mikä johtaisi sekä veroviranomaisten että talouden toimijoiden kustannussäästöihin.
(7)
Se, että jäsenvaltiot ovat tehneet tai ovat tekemäisillään Amerikan yhdysvaltojen kanssa FATCAan liittyviä sopimuksia, tarkoittaa, että nämä jäsenvaltiot tarjoavat tai aikovat tarjota direktiivin 2011/16/EU 19 artiklassa tarkoitettua laajempaa yhteistyötä, jolloin niillä on tai tulee olemaan velvollisuus tarjota tällaista laajempaa yhteistyötä myös muille jäsenvaltioille.
(8)
Se, että jäsenvaltiot tekevät direktiivin 2011/16/EU 19 artiklan nojalla samanaikaisesti ja koordinoimatta sopimuksia, voisi johtaa sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa haittaaviin vääristymiin. Automaattisen tietojenvaihdon laajentaminen unionin laajuisella oikeudellisella välineellä poistaisi jäsenvaltioilta tarpeen turvautua kyseiseen artiklaan tehdäkseen kahden- tai monenvälisiä sopimuksia, joita voidaan pitää tarpeellisina asiaa koskevan unionin lainsäädännön puuttuessa.
(9)
Veroviranomaisille ja talouden toimijoille aiheutuvien kustannusten ja hallinnollisten rasitteiden minimoimiseksi on keskeisen tärkeää myös varmistaa, että automaattisen tietojenvaihdon laajennettu soveltamisala unionissa on kansainvälisen kehityksen mukainen. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi jäsenvaltioiden olisi vaadittava Finanssilaitoksiaan ottamaan käyttöön tietojenvaihto- ja huolellisuussäännöt, jotka ovat täysin yhdenmukaiset OECD:n laatimaan yhteiseen tietojenvaihtostandardiin sisältyvien sääntöjen kanssa. Direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan soveltamisalaa olisi lisäksi laajennettava niin, että se sisältää samat tiedot, jotka sisältyvät OECD:n laatimaan toimivaltaisten viranomaisten mallisopimukseen ja yhteiseen tietojenvaihtostandardiin. Jokaisen jäsenvaltion odotetaan laativan kansallisesti määritellyistä Ei-raportoivista finanssilaitoksista ja Muista kuin finanssitileistä yksi luettelo, jota se käyttää sekä tämän direktiivin täytäntöönpanossa että maailmanlaajuisen standardin täytäntöönpanoa koskevien muiden sopimusten soveltamisessa.
(10)
Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvien Raportoivien finanssilaitosten ja Raportoitavien tilien lajit on suunniteltu rajoittamaan veronmaksajien mahdollisuuksia välttää raportointia siirtämällä varoja tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolella oleviin Finanssilaitoksiin tai sijoittamalla tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolisiin finanssituotteisiin. Tietyt Finanssilaitokset ja tilit, joissa on pieni riski siitä, että niitä käytettäisiin veron välttämiseen, olisi kuitenkin jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle. Kynnysmääriä ei olisi yleisesti ottaen sisällytettävä tähän direktiiviin, koska niitä voitaisiin helposti kiertää jakamalla tilit eri Finanssilaitoksiin. Raportoitavien ja vaihdettavien finanssitietojen olisi koskettava kaikkien asianomaisten tulojen (korot, osingot ja vastaavantyyppiset tulot) lisäksi myös tilisaldoja ja Finanssivarallisuuden myyntituottoja, jotta voidaan puuttua tilanteisiin, joissa veronmaksaja yrittää piilottaa pääomaa, joka on itsessään tuloa, tai varoja, joita koskevia veroja on vältelty. Sen vuoksi tämän direktiivin mukainen tietojen käsittely on tarpeen ja oikeasuhteista, jotta jäsenvaltioiden verohallinnot voivat asianmukaisesti ja yksiselitteisesti tunnistaa asianomaiset veronmaksajat, hallinnoida ja panna täytäntöön verolakejaan rajat ylittävissä tilanteissa, arvioida veron välttämisen todennäköisyyttä ja välttää tarpeettomia lisätutkimuksia.
(11)
Raportoivat finanssilaitokset voisivat täyttää tiedonantovelvoitteensa yksittäisille Raportoitaville henkilöille noudattamalla niiden sisäisissä menettelyissä kansallisen lainsäädännön mukaisesti säädettyjä tarkemmin määrättyjä ilmoittamismenettelyjä, ilmoittamistiheys mukaan lukien.
(12)
Raportoivien finanssilaitosten, lähettävien jäsenvaltioiden ja vastaanottavien jäsenvaltioiden olisi rekisterinpitäjinä säilytettävä tämän direktiivin mukaisesti käsiteltyjä tietoja ainoastaan niin kauan kuin sen tarkoitusten saavuttamiseksi on tarpeen. Jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen erot huomioon ottaen enimmäissäilytysaika olisi vahvistettava ottaen huomioon kunkin rekisterinpitäjän kansallisessa verolainsäädännössä säädetyt vanhentumisajat.
(13)
Jäsenvaltioiden olisi käytettävä tämän direktiivin täytäntöönpanossa OECD:n laatimia kommentaareja, jotka koskevat toimivaltaisten viranomaisten mallisopimusta ja yhteistä tietojenvaihtostandardia, esimerkkien ja tulkintojen lähteenä ja jotta varmistetaan johdonmukainen soveltaminen eri jäsenvaltioissa. Unionin tämän alan toimissa olisi jatkossakin otettava erityisesti huomioon tuleva kehitys OECD:ssä.
(14)
Direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 1 kohdassa säädettyä edellytystä, jonka mukaan automaattinen tietojenvaihto voi edellyttää tietojen saatavuutta, ei pitäisi soveltaa tällä direktiivillä direktiiviin 2011/16/EU sisällytettäviin uusiin tulo- ja pääomalajeihin.
(15)
Direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 3 kohdassa oleva viittaus kynnysmäärään olisi poistettava, koska tällainen kynnysmäärä ei näytä olevan käytännössä hallittavissa.
(16)
Saatavuusedellytyksen vuonna 2017 tehtävä uudelleentarkastelu olisi ulotettava kaikkiin direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin viiteen lajiin, jotta voitaisiin tarkastella kaikkien jäsenvaltioiden tarvetta kaikki nämä lajit kattavaan tietojenvaihtoon.
(17)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, erityisesti oikeutta henkilötietojen suojaan.
(18)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli jäsenvaltioiden välistä tehokasta hallinnollista yhteistyötä sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan kannalta soveltuvin edellytyksin, vaan se voidaan vaaditun yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(19)
Nykyisten rakenteellisten erojen vuoksi tulisi sallia, että Itävalta vaihtaa tietoja automaattisesti tämän direktiivin mukaisesti ensimmäisen kerran 30 päivään syyskuuta 2018 mennessä eikä 30 päivään syyskuuta 2017 mennessä.
(20)
Direktiivi 2011/16/EU olisi sen vuoksi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 2011/16/EU seuraavasti:
1)
Korvataan 3 artiklan 9 alakohta seuraavasti:
”9.
’automaattisella tietojenvaihdolla’ ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvaa ennalta määriteltyjen tietojen järjestelmällistä ilmoittamista muissa jäsenvaltioissa asuvista henkilöistä asiaankuuluvalle asuinjäsenvaltiolle ennalta vahvistetuin säännöllisin väliajoin. Jäljempänä 8 artiklan yhteydessä tarkoitetaan saatavilla olevilla tiedoilla tiedot ilmoittavan jäsenvaltion verotiedostoissa olevia tietoja, jotka voidaan saada käyttöön kyseisen jäsenvaltion tietojen keräämis- ja käsittelymenettelyjä noudattaen. Jäljempänä 8 artiklan 3 a ja 7 a kohdassa, 21 artiklan 2 kohdassa sekä 25 artiklan 2 ja 3 kohdassa isolla alkukirjaimella kirjoitetuilla ilmauksilla on merkitys, joka niillä on liitteessä I olevissa vastaavissa määritelmissä.”
2)
Muutetaan 8 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi ilmoittaa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, ettei se halua ottaa vastaan tietoja yhdestä tai useammasta 1 kohdassa tarkoitetusta tulo- ja pääomalajista. Sen on ilmoitettava tästä myös komissiolle.
Voidaan katsoa, ettei jäsenvaltio halua ottaa vastaan tietoja 1 kohdan mukaisesti, jos se ei ilmoita komissiolle yhdestäkään lajista, josta sillä on tietoja saatavilla.”
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”3 a. Kunkin jäsenvaltion on toteutettava tarvittavat toimenpiteet, joilla sen Raportoivia finanssilaitoksia vaaditaan ottamaan käyttöön liitteissä I ja II olevat tietojenvaihto- ja huolellisuussäännöt ja varmistettava niiden tehokas täytäntöönpano ja noudattaminen liitteessä I olevan IX jakson mukaisesti.
Liitteisiin I ja II sisältyvien sovellettavien tietojenvaihto- ja huolellisuussääntöjen mukaisesti kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on automaattisella tietojenvaihdolla ilmoitettava 6 kohdan b alakohdassa vahvistetussa määrärajassa toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle seuraavat tiedot Raportoitavaa tiliä koskevista verokausista 1 päivästä tammikuuta 2016:
a)
kunkin sellaisen Raportoitavan henkilön nimi, osoite, verotunniste(et) ja syntymäaika- ja paikka (jos kyseessä on luonnollinen henkilö), joka on Tilinhaltija, ja jos kyseessä on Yksikkö, joka on Tilinhaltija ja jossa liitteissä esitettyjen huolellisuussääntöjen soveltamisen jälkeen tunnistetaan olevan yksi tai useampi Kontrolloiva henkilö, joka on Raportoitava henkilö, tämän Yksikön ja jokaisen Raportoitavan henkilön nimi, osoite ja verotunniste(et) sekä jokaisen Raportoitavan henkilön syntymäaika ja -paikka;
b)
tilinumero (tai sen puuttuessa sitä tehtävältään vastaava tieto);
c)
Raportoivan finanssilaitoksen nimi ja tunnistenumero (jos sellainen on);
d)
tilin saldo tai arvo (mukaan lukien Käteisarvovakuutussopimuksen tai Elinkorkosopimuksen osalta Käteisarvo tai takaisinostoarvo) kyseisen kalenterivuoden tai muun asianmukaisen raportointijakson lopussa, tai jos tili suljettiin tällaisen vuoden tai kauden aikana, tilin sulkeminen;
e)
Säilytystilin osalta:
i)
koron kokonaisbruttomäärä, osingon kokonaisbruttomäärä ja tilillä pidettyihin varoihin liittyen syntyneen muun tulon kokonaisbruttomäärä, kussakin tapauksessa maksettuna tai hyvitettynä tilille (tai tiliin liittyen) kalenterivuoden tai muun asianmukaisen raportointijakson aikana; ja
ii)
Finanssivarojen myynnistä tai lunastuksesta tilille maksettu tai hyvitetty kokonaisbruttotulo sen kalenterivuoden tai muun asianmukaisen raportointijakson aikana, jonka osalta Raportoiva finanssilaitos toimi säilytyksenhoitajana, välittäjänä, nimellisomistajana tai muutoin Tilinhaltijan asiamiehenä;
f)
Talletustilin osalta tilille kalenterivuoden tai muun asianmukaisen raportointijakson aikana suoritetun tai hyvitetyn koron kokonaisbruttomäärä; ja
g)
sellaisen tilin osalta, jota ei kuvata 2 kohdan e tai f alakohdassa, Tilinhaltijalle tilin osalta kalenterivuoden tai muun asianmukaisen raportointijakson aikana maksettu tai hyvitetty kokonaisbruttomäärä, jonka osalta Raportoiva finanssilaitos on velvoittautunut tai velallinen, mukaan lukien Tilinhaltijalle kalenterivuoden tai muun asianmukaisen raportointijakson aikana maksettujen lunastusmaksujen yhteismäärä.
Vaihdettaessa tietoja tämän kohdan mukaisesti, ellei tässä kohdassa tai liitteissä toisin säädetä, voidaan Raportoitavaan tiliin liittyen suoritettujen maksujen määrä ja luonnehdinta määrittää tiedot toimittavan jäsenvaltion verolainsäädännön mukaan.
Tämän kohdan ensimmäinen ja toinen alakohta ovat etusijalla 1 kohdan c alakohtaan tai mihin tahansa muuhun unionin säädökseen nähden, mukaan lukien neuvoston direktiivi 2003/48/EY (3), siinä määrin kuin asiassa käytävä tietojenvaihto kuuluisi 1 kohdan c alakohdan tai minkä tahansa muun unionin säädöksen soveltamisalaan, mukaan lukien direktiivi 2003/48/EY.
(3) Neuvoston direktiivi 2003/48/EY, annettu 3 päivänä kesäkuuta 2003, säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta (EUVL L 157, 26.6.2003, s. 38).”" 						
c)
Korvataan 5 kohta seuraavasti:
”5. Komissio esittää ennen 1 päivää heinäkuuta 2017 kertomuksen, jossa annetaan yleiskatsaus ja arvio saaduista tilastoista ja tiedoista sellaisten kysymysten osalta kuin automaattisesta tietojenvaihdosta aiheutuvat hallinnolliset ja muut asiaankuuluvat kustannukset ja hyödyt sekä siihen liittyvät käytännön näkökohdat. Komissio esittää tarvittaessa neuvostolle ehdotuksen, joka koskee 1 kohdassa tarkoitettuja tulo- ja pääomalajeja ja siinä säädettyjä edellytyksiä, mukaan luettuna edellytys, jonka mukaan muissa jäsenvaltioissa asuvia henkilöitä koskevien tietojen on oltava saatavilla, taikka 3 a kohdassa tarkoitettuja tietoja tai molempia.
Tarkastellessaan komission ehdotusta neuvosto arvioi mahdollisuutta vahvistaa edelleen automaattisen tietojenvaihdon tehokkuutta ja toimivuutta sekä nostaa sen tasoa siinä tarkoituksessa, että:
a)
kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava automaattisella tietojenvaihdolla toisen jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle kyseisessä toisessa jäsenvaltiossa asuvia henkilöitä koskevat tiedot verokausilta 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen kaikista 1 kohdassa luetelluista tulo- ja pääomalajeista, sellaisina kuin nämä on ymmärrettävä tiedot ilmoittavan jäsenvaltion lainsäädännön nojalla; ja
b)
edellä 1 ja 3 a kohdassa säädettyjä tulo- ja pääomalajien ja tietojen luetteloja laajennetaan niin, että ne kattavat myös muut tulo- ja pääomalajit, rojaltit mukaan luettuina, ja muut tiedot.”
d)
Korvataan 6 kohta seuraavasti:
”6. Tietojenvaihto toteutetaan seuraavasti:
a)
edellä 1 kohdassa säädettyjen tulo- ja pääomalajien osalta vähintään kerran vuodessa, kuuden kuukauden kuluessa jäsenvaltion sen verovuoden päättymisestä, jonka aikana tiedot tulivat saataville;
b)
edellä 3 a kohdassa säädettyjen tietojen osalta tietoja vaihdetaan vuosittain, yhdeksän kuukauden kuluessa kalenterivuoden tai muun sellaisen asianmukaisen raportointijakson päättymisestä, johon tiedot liittyvät.”
e)
Lisätään kohta seuraavasti:
”7 a. Liitteessä I olevan VIII jakson B kohdan 1 alakohdan c alakohtaa ja C kohdan 17 alakohdan g alakohtaa sovellettaessa kunkin jäsenvaltion on 31 päivään heinäkuuta 2015 mennessä ilmoitettava komissiolle luettelo yksiköistä ja tileistä, joita kohdellaan Ei-raportoivina finanssilaitoksina ja Muina kuin finanssitileinä. Kunkin jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle mahdollisista muutoksista tältä osin. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä vastaanotettujen tietojen luettelon ja päivittää sitä tarpeen mukaan.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kyseisenlaiset Ei-raportoivat finanssilaitokset ja Muut kuin finanssitilit täyttävät kaikki liitteessä I olevan VIII jakson B kohdan 1 alakohdan c alakohdassa ja C kohdan 17 alakohdan g alakohdassa luetellut vaatimukset ja erityisesti, että asema ei-raportoivana finanssilaitoksena tai muuna kuin finanssitilinä ei estä tämän direktiivin tarkoituksia.”
3)
Korvataan 20 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Edellä olevan 8 artiklan mukaiset automaattisesti vaihdettavat tiedot on lähetettävä käyttämällä komission 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen vahvistamaa vakiomuotoista tiedonsiirtoformaattia, jonka tarkoituksena on helpottaa tällaista automaattista tietojenvaihtoa ja joka perustuu direktiivin 2003/48/EY 9 artiklan mukaiseen olemassa olevaan tiedonsiirtoformaattiin, jota on käytettävä kaikentyyppisessä automaattisessa tietojenvaihdossa.”
4)
Korvataan 21 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Komissio vastaa kaikesta CCN-verkon kehittämisestä, joka on tarpeen näiden tietojen vaihdon mahdollistamiseksi jäsenvaltioiden välillä ja CCN-verkon turvallisuuden varmistamiseksi.
Jäsenvaltioiden on vastattava kaikesta järjestelmiensä kehittämisestä, joka on tarpeen näiden tietojen vaihtamisen mahdollistamiseksi CCN-verkkoa käyttäen ja niiden järjestelmien turvallisuuden varmistamiseksi.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että jokaiselle Raportoitavalle luonnolliselle henkilölle ilmoitetaan häntä koskeviin tietoihin liittyvistä tietoturvaloukkauksista, jos kyseinen loukkaus todennäköisesti vahingoittaa hänen henkilötietojensa tai yksityisyytensä suojaa.
Jäsenvaltioiden on luovuttava kaikista tämän direktiivin soveltamisesta johtuvia kustannuksia koskevista korvausvaatimuksista, lukuun ottamatta tapauksen mukaan niitä, jotka koskevat asiantuntijoille maksettuja palkkioita.”
5)
Muutetaan 25 artikla seuraavasti:
a)
Nykyisestä 25 artiklan tekstistä tulee 1 kohta.
b)
Lisätään kohdat seuraavasti:
”2. Raportoivia finanssilaitoksia ja kunkin jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia pidetään direktiivissä 95/46/EY tarkoitettuina rekisterinpitäjinä.
3. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että kukin sen lainkäyttöalueella toimiva raportoiva finanssilaitos ilmoittaa kullekin asianomaiselle Raportoitavalle luonnolliselle henkilölle, että 8 artiklan 3 a kohdassa tarkoitettuja häntä koskevia tietoja kerätään ja siirretään tämän direktiivin mukaisesti, sekä varmistettava, että raportoiva finanssilaitos antaa kyseiselle henkilölle kaikki tiedot, joihin hänellä on oikeus direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön nojalla; tiedot on annettava riittävän ajoissa, jotta henkilö voi käyttää tietosuojaoikeuksiaan ja joka tapauksessa ennen kuin asianomainen raportoiva finanssilaitos ilmoittaa 8 artiklan 3 a kohdassa tarkoitetut tiedot asuinjäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
4. Tämän direktiivin mukaisesti käsiteltyjä tietoja säilytetään ainoastaan niin kauan kuin tämän direktiivin tarkoitusten saavuttamiseksi on tarpeen ja joka tapauksessa kunkin rekisterinpitäjän vanhentumisaikoja koskevien kansallisten sääntöjen mukaisesti.”
6)
Lisätään liitteet I ja II, joiden teksti on tämän direktiivin liitteessä.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015. Niiden on viipymättä toimitettava komissiolle kirjallisina nämä säännökset.
Jäsenvaltioiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2016.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Sen estämättä, mitä 1 artiklan 2 alakohdan b alakohdassa ja tämän artiklan 1 kohdassa säädetään, Itävalta soveltaa tämän direktiivin säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2017 verokausiin, jotka alkavat mainitusta päivästä.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 9 päivänä joulukuuta 2014.