EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/14/EU
af 21. maj 2013
om ændring af direktiv 2003/41/EF om arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers aktiviteter og tilsynet hermed, direktiv 2009/65/EF om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) og direktiv 2011/61/EU om forvaltere af alternative investeringsfonde, for så vidt angår overdreven afhængighed af kreditvurderinger
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 53, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/41/EF (4) indeholder bestemmelser om regulering på EU-niveau af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (5) indeholder bestemmelser om regulering på EU-niveau af institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter). Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU (6) indeholder tilsvarende bestemmelser om regulering på EU-niveau af forvaltere af alternative investeringsfonde (FAIF'er). Alle tre direktiver fastsætter krav til den risikostyring, som skal foretages af henholdsvis arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, for så vidt angår investeringsinstitutter, administrationsselskaber og investeringsselskaber samt FAIF'er.
(2)
En af virkningerne af finanskrisen har været, at investorer, herunder arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, investeringsinstitutter og alternative investeringsfonde (AIF'er), er blevet overdrevent afhængige af kreditvurderinger ved deres investeringer i gældsinstrumenter uden nødvendigvis selv at foretage vurderinger af kreditværdigheden af udstedere af sådanne gældsinstrumenter. For at forbedre kvaliteten af investeringer foretaget af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, investeringsinstitutter og AIF'er og dermed beskytte disse fondes investorer er det passende at kræve, at arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, for så vidt angår investeringsinstitutter, administrationsselskaber, investeringsselskaber og FAIF'er undgår udelukkende eller mekanisk at forlade sig på kreditvurderinger eller at anvende dem som det eneste parameter, når de vurderer risikoen ved investeringer foretaget af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, investeringsinstitutter og AIF'er. Det generelle princip imod overdreven afhængighed af kreditvurderinger bør derfor integreres i de risikostyringsprocesser og -systemer, som arbejdsmarkedsrelaterede pensionskasser, for så vidt angår investeringsinstitutter, administrationsselskaber, investeringsselskaber og AIF'er anvender, og bør tilpasses deres særlige behov.
(3)
For yderligere at præcisere det generelle princip imod overdreven afhængighed af kreditvurderinger, der bør indarbejdes i direktiv 2009/65/EF og 2011/61/EU, bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, med henblik på at sikre, at administrationsselskaber, investeringsselskaber, for så vidt angår investeringsinstitutter, og FAIF'er effektivt forhindres i at være overdrevent afhængige af kreditvurderinger ved vurderingen af kreditværdigheden af aktiver. I den forbindelse er det passende at ændre Kommissionens beføjelse i henhold til disse direktiver til at vedtage delegerede retsakter vedrørende de generelle bestemmelser om de risikostyringsprocesser og -systemer, som administrations- og investeringsselskaber, for så vidt angår investeringsinstitutter, og FAIF'er anvender. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, og at den offentliggør resultaterne af sådanne høringer. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(4)
De relevante foranstaltninger i nærværende direktiv bør supplere andre bestemmelser i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (7). De nævnte bestemmelser fastsætter det generelle mål om at begrænse investorernes overdrevne afhængighed af kreditvurderinger, og forventes at bidrage til at opfylde dette mål.
(5)
Målet for dette direktiv, nemlig at bidrage til at begrænse arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers, investeringsinstitutters og AIF'ers overdrevne afhængighed af kreditvurderinger, når de foretager deres investeringer, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes på medlemsstatsplan på samordnet vis og kan derfor på grund af den tværeuropæiske struktur og virkning af arbejdsmarkedsrelaterede pensionskassers, investeringsinstitutters samt AIF'ers og kreditvurderingsbureauers virksomhed bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(6)
Direktiv 2003/41/EF, 2009/65/EF og 2011/61/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(7)
I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter (8) har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiveren, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Ændring af direktiv 2003/41/EF
I artikel 18 i direktiv 2003/41/EF indsættes følgende stykke:
»1a. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder under hensyntagen til arten, omfanget og kompleksiteten af aktiviteterne udført af de institutioner, der føres tilsyn med, overvåger om institutionernes kreditvurderingsprocesser er tilstrækkelige, vurderer anvendelsen af henvisninger til kreditvurderinger udstedt af kreditvurderingsbureauer som defineret i artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (9) i institutionernes investeringspolitik og, hvis det er hensigtsmæssigt, tilskynder til, at virkningerne af sådanne henvisninger afbødes for at reducere en udelukkende og mekanisk afhængighed af sådanne kreditvurderinger.
Artikel 2
Ændringer af direktiv 2009/65/EF
I artikel 51 i direktiv 2009/65/EF foretages følgende ændringer:
1)
Stk. 1, første afsnit, affattes således:
»1. Et administrationsselskab eller et investeringsselskab anvender en risikostyringsproces, der giver det mulighed for til enhver tid at overvåge og måle risikoen ved positionerne og deres bidrag til et investeringsinstituts porteføljes samlede risikoprofil. Særlig forlader det sig ikke udelukkende eller mekanisk på kreditvurderinger udstedt af kreditvurderingsbureauer som defineret i artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (10) ved vurderingen af kreditværdigheden af investeringsinstituttets aktiver.
2)
Følgende stykke indsættes:
»3a. De kompetente myndigheder overvåger under hensyntagen til arten, omfanget og kompleksiteten af investeringsinstitutternes aktiviteter, om administrationsselskabernes eller investeringsselskabernes kreditvurderingsprocesser er tilstrækkelige, vurderer anvendelsen af henvisninger til kreditvurderinger, som omhandlet i stk. 1, første afsnit, i investeringsinstitutternes investeringspolitik og tilskynder, hvis det er hensigtsmæssigt, til, at virkningerne af sådanne henvisninger afbødes for at reducere en udelukkende og mekanisk afhængighed af sådanne kreditvurderinger.«
3)
I stk. 4 foretages følgende ændringer:
a)
Litra a) affattes således:
»a)
kriterier for vurdering af tilstrækkeligheden af den risikostyringsproces, der anvendes af administrationsselskabet eller investeringsselskabet, jf. stk. 1, første afsnit«.
b)
Følgende afsnit tilføjes:
»De i første afsnit, litra a), omhandlede kriterier skal sikre, at administrationsselskabet eller investeringsselskabet forhindres i udelukkende eller mekanisk at forlade sig på kreditvurderinger, som omhandlet i stk. 1, første afsnit, ved vurderingen af kreditværdigheden af investeringsinstituttets aktiver.«
Artikel 3
Ændringer af direktiv 2011/61/EU
I artikel 15 i direktiv 2011/61/EU foretages følgende ændringer:
1)
Stk. 2, første afsnit, affattes således:
»2. FAIF'er implementerer tilstrækkelige risikostyringssystemer for på passende måde at kunne påvise, måle, styre og overvåge alle risici, som er relevante for hver AIF's investeringsstrategi, og som hver AIF er eller kan blive eksponeret for. Særlig forlader FAIF'er sig ikke udelukkende eller mekanisk på kreditvurderinger udstedt af kreditvurderingsbureauer som defineret i artikel 3, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1060/2009 af 16. september 2009 om kreditvurderingsbureauer (11) ved vurderingen af kreditværdigheden af AIF'ernes aktiver.
2)
Følgende stykke indsættes:
»3a. De kompetente myndigheder overvåger under hensyntagen til arten, omfanget og kompleksiteten af AIF'ernes aktiviteter, om FAIF'ernes kreditvurderingsprocesser er tilstrækkelige, vurderer anvendelsen af henvisninger til kreditvurderinger som omhandlet i stk. 2, første afsnit, i AIF'ernes investeringspolitik og tilskynder, hvis det er hensigtsmæssigt, til, at virkningerne af sådanne henvisninger afbødes for at reducere en udelukkende og mekanisk afhængighed af sådanne kreditvurderinger.«
3)
I stk. 5 tilføjes følgende afsnit:
»De foranstaltninger, der præciserer de i første afsnit, litra a), omhandlede risikostyringssystemer, skal sikre, at FAIF'er forhindres i udelukkende eller mekanisk at forlade sig på kreditvurderinger som omhandlet i stk. 2, første afsnit, ved vurderingen af kreditværdigheden af AIF'ernes aktiver.«
Artikel 4
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 21. december 2014. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse foranstaltninger skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 5
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 6
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 21. maj 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/14/EU,
annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten toiminnasta ja valvonnasta annetun direktiivin 2003/41/EY, siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta annetun direktiivin 2009/65/EY ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista annetun direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta liiallisen luottoluokituksiin tukeutumisen osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 53 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/41/EY (4) vahvistetaan ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavia laitoksia koskevat unionin tason säännökset. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (5) vahvistetaan siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevat unionin tason säännökset. Vastaavasti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/61/EU (6) vahvistetaan vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia koskevat unionin tason säännökset. Näissä kolmessa direktiivissä asetetaan ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, yhteissijoitusyritysten osalta rahasto- ja sijoitusyhtiöiden ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajien käyttämää riskienhallintaa koskevia lisävaatimuksia.
(2)
Finanssikriisin vaikutuksesta sijoittajat, myös ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavat laitokset, yhteissijoitusyritykset ja vaihtoehtoiset sijoitusrahastot, tukeutuvat liiallisesti luottoluokituksiin sijoittaessaan velkainstrumentteihin eivätkä välttämättä arvioi itse kyseisten velkainstrumenttien liikkeeseenlaskijoiden luottokelpoisuutta. Ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, yhteissijoitusyritysten ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen sijoitusten laadun parantamiseksi ja näin myös kyseisiin rahastoihin sijoittaneiden suojelemiseksi on asianmukaista vaatia, että ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavat laitokset, yhteissijoitusyritysten osalta rahasto- tai sijoitusyhtiöt ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat eivät tukeudu luottoluokituksiin yksinomaisesti tai mekaanisesti tai että ne eivät käytä niitä ainoana perusteena arvioidessaan ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, yhteissijoitusyritysten ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen tekemien sijoitusten riskejä. Liiallisen luottoluokituksiin tukeutumisen vastainen yleinen periaate olisi sen vuoksi sisällytettävä ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, yhteissijoitusyritysten osalta rahasto- tai sijoitusyhtiöiden ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajien riskienhallintamenettelyihin ja -järjestelmiin ja mukautettava vastaamaan niiden erityispiirteitä.
(3)
Jotta direktiiveihin 2009/65/EY ja 2011/61/EU sisällytettävä liiallisen luottoluokituksiin tukeutumisen vastainen yleinen periaate voidaan määritellä tarkemmin, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti sen varmistamiseksi, että yhteissijoitusyritysten osalta rahasto- ja sijoitusyhtiöitä ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia estetään tehokkaasti tukeutumasta liiallisesti luottoluokituksiin varojen luottokelpoisuuden arvioinnissa. Sen vuoksi on asianmukaista muuttaa komissiolle näissä direktiiveissä siirrettyä valtaa hyväksyä delegoituja säädöksiä niiden yleisten säännösten osalta, jotka koskevat yhteissijoitusyritysten osalta rahasto- ja sijoitusyhtiöiden ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajien käyttämiä riskienhallintamenettelyjä ja -järjestelmiä. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, ja julkistaa tällaisten kuulemisten tulokset. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(4)
Tässä direktiivissä säädettävillä asianmukaisilla toimenpiteillä olisi täydennettävä luottoluokituslaitoksista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 (7) muita säännöksiä. Kyseisillä säännöksillä asetetaan yleinen tavoite vähentää sijoittajien liiallista tukeutumista luottoluokituksiin, ja niillä olisi helpotettava tämän tavoitteen saavuttamista.
(5)
Tämän direktiivin mukaista tavoitetta vähentää ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, yhteissijoitusyritysten ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen liiallista tukeutumista luottoluokituksiin, kun ne tekevät sijoituksiaan, ei voida riittävällä tavalla saavuttaa toimien koordinoidusti jäsenvaltioiden tasolla, vaan se voidaan ammatillisia lisäeläkkeitä tarjoavien laitosten, yhteissijoitusyritysten, vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen ja luottoluokituslaitosten koko Euroopan kattavan rakenteen ja toiminnan vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(6)
Direktiivit 2003/41/EY, 2009/65/EY ja 2011/61/EU olisi sen vuoksi muutettava vastaavasti.
(7)
Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (8) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Direktiivin 2003/41/EY muuttaminen
Lisätään direktiivin 2003/41/EY 18 artiklaan kohta seuraavasti:
”1 a. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset valvovat, valvottavien laitosten toiminnan luonne, laajuus ja monitahoisuus huomioon ottaen, laitosten luottoarviointiprosessien riittävyyttä, arvioivat luottoluokituslaitoksista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 (9) 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin luottoluokituksiin viittaamista niiden sijoituspolitiikoissa ja tarvittaessa edistävät tällaisten viittausten vaikutusten lieventämistä, jotta voidaan vähentää yksinomaista ja mekaanista tukeutumista kyseisiin luottoluokituksiin.
2 artikla
Direktiivin 2009/65/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivin 2009/65/EY 51 artikla seuraavasti:
1)
Korvataan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Rahasto- tai sijoitusyhtiön on sovellettava riskienhallintamenettelyjä, joilla se voi seurata ja mitata jatkuvasti kuhunkin positioon liittyvää riskiä ja sen vaikutusta yhteissijoitusyrityksen sijoitussalkun kokonaisriskiin. Se ei etenkään saa tukeutua luottoluokituslaitoksista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin (10) luottoluokituksiin yksinomaisesti tai mekaanisesti arvioidessaan yhteissijoitusyritysten varojen luottokelpoisuutta.
2)
Lisätään kohta seuraavasti:
”3 a. Toimivaltaisten viranomaisten on yhteissijoitusyritysten toiminnan luonne, laajuus ja monitahoisuus huomioon ottaen valvottava rahasto- tai sijoitusyhtiöiden luottoarviointiprosessien riittävyyttä, arvioitava 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin luottoluokituksiin viittaamista yhteissijoitusyritysten sijoituspolitiikoissa ja tarvittaessa edistettävä tällaisten viittausten vaikutusten lieventämistä, jotta voidaan vähentää yksinomaista ja mekaanista tukeutumista kyseisiin luottoluokituksiin.”
3)
Muutetaan 4 kohta seuraavasti:
a)
korvataan a alakohta seuraavasti:
”a)
perusteet rahasto- tai sijoitusyhtiön 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti soveltamien riskienhallintamenettelyjen riittävyyden arvioimiseksi;”
b)
lisätään alakohta seuraavasti:
”Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuilla perusteilla on varmistettava, että rahasto- tai sijoitusyhtiötä estetään tukeutumasta 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin luottoluokituksiin yksinomaisesti tai mekaanisesti näiden arvioidessa yhteissijoitusyrityksen varojen luottokelpoisuutta.”
3 artikla
Direktiivin 2011/61/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivin 2011/61/EU 15 artikla seuraavasti:
1)
Korvataan 2 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”2. Vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajien on sovellettava riittävää riskienhallintajärjestelmää, jotta ne voivat asianmukaisesti tunnistaa, mitata, hallita ja valvoa kaikkia olennaisia riskejä, jotka liittyvät kunkin vaihtoehtoisen sijoitusrahaston sijoitusstrategiaan ja joille kukin mainittu rahasto altistuu tai voi altistua. Vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat eivät etenkään saa tukeutua luottoluokituslaitoksista 16 päivänä syyskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1060/2009 3 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin (11) luottoluokituksiin yksinomaisesti tai mekaanisesti arvioidessaan vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen varojen luottokelpoisuutta.
2)
lisätään kohta seuraavasti:
”3 a. Toimivaltaisten viranomaisten on vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen toiminnan luonne, laajuus ja monitahoisuus huomioon ottaen valvottava vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajien luottoarviointiprosessien riittävyyttä, arvioitava 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin luottoluokituksiin viittaamista vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen sijoituspolitiikoissa ja tarvittaessa edistettävä tällaisten viittausten vaikutusten lieventämistä, jotta voidaan vähentää yksinomaista ja mekaanista tukeutumista kyseisiin luottoluokituksiin.”
3)
Lisätään 5 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Toimenpiteillä, joilla yksilöidään ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetut riskienhallintajärjestelmät, on varmistettava, että vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajia estetään tukeutumasta 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin luottoluokituksiin yksinomaiseesti tai mekaanisesti näiden arvioidessa vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen varojen luottokelpoisuutta.”
4 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 21 päivänä joulukuuta 2014. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaus tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
5 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
6 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 21 päivänä toukokuuta 2013.