KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 30. oktober 2014
om ækvivalens mellem de reguleringsmæssige rammer i Australien for centrale modparter og kravene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre
(2014/755/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (1), særlig artikel 25, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Proceduren for anerkendelse af centrale modparter (CCP'er), der er etableret i tredjelande, jf. artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012, har til formål at gøre det muligt for CCP'er, der er etableret og har tilladelse i tredjelande, hvis reguleringsmæssige standarder er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning, at levere clearingydelser til clearingmedlemmer eller handelspladser, der er etableret i Unionen. Nævnte anerkendelsesprocedure og den dertil knyttede ækvivalensafgørelse bidrager dermed til at realisere det overordnede mål i forordning (EU) nr. 648/2012 om at begrænse den systemiske risiko ved at udvide brugen af sikre og forsvarlige CCP'er til at cleare over-the-counter (OTC)-derivataftaler, herunder når nævnte CCP'er er etableret og har tilladelse i et tredjeland.
(2)
For at et tredjelands retlige system kan betragtes som ækvivalent med Unionens retlige system for CCP'er, bør de væsentligste resultater af de gældende retlige og tilsynsmæssige rammer være ækvivalente med Unionens krav i forhold til de reguleringsmæssige mål, de realiserer. Formålet med denne ækvivalensvurdering er derfor at kontrollere, om de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien sikrer, at CCP'er, der er etableret og har tilladelse der, ikke udsætter clearingmedlemmer og handelspladser, der er etableret i Unionen, for et højere risikoniveau end sidstnævnte kunne udsættes for af CCP'er, der har tilladelse i Unionen, og følgelig ikke udgør en uacceptabelt stor systemisk risiko i Unionen.
(3)
Den 1. september 2013 modtog Kommissionen teknisk rådgivning fra Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) om de retlige og tilsynsmæssige rammer, der gælder for CCP'er, som har tilladelse i Australien. I forbindelse med den tekniske rådgivning blev det konkluderet, at alle bestemmelserne i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012 er gengivet i tilsvarende retligt bindende krav, der på retsligt niveau gælder for CCP'er, som har tilladelse i Australien.
(4)
I overensstemmelse med artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal tre betingelser være opfyldt, for at det kan fastslås, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer for CCP'er, som har tilladelse der, er ækvivalente med dem, der er fastsat i nævnte forordning.
(5)
I henhold til den første betingelse skal CCP'er, som har tilladelse i et tredjeland, opfylde retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(6)
De retligt bindende krav i Australien for CCP'er, som har tilladelse der, består af »Corporations Act 2001« (Corporations Act), der sammen med »Corporations Regulations 2001« (Corporations Regulations) udgør de retlige rammer for clearing- og afviklingsfaciliteter (CS-faciliteter). I henhold til del 7.3 i Corporations Act kan ministeriet først tildele en licens til clearing- eller afviklingsaktiviteter, når ministeriet bl.a. finder det godtgjort, at den berørte CCP har fyldestgørende driftsrelaterede regler og procedurer, som er i overensstemmelse med den gældende lovgivning, for at sikre - i det omfang, det er praktisk muligt - at de systemiske risici begrænses, og at den pågældende CCP drives på rimelig og effektiv vis. Den pågældende CCP skal også have hensigtsmæssige ordninger til håndtering af interessekonflikter og til at håndhæve sine interne regler og procedurer. »Australian Securities and Investments Commission« (ASIC) og »Reserve Bank of Australia« (RBA) rådgiver ministeriet om tildeling af licenser til CS-faciliteter og om ændringer af deres interne regler og procedurer og har, for så vidt angår CCP'ers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til Corporations Act, ansvaret for vurdering og i ASIC's tilfælde håndhævelse.
(7)
ASIC vejleder regulerede enheder i forbindelse med særlige reguleringsmæssige spørgsmål, som allerede er omfattet af lovgivningen. ASIC reviderede navnlig sin reguleringsvejledning om udstedelse og overvågning af licenser til CS-faciliteter i december 2012 i den opdaterede udgave af »Regulatory Guide 211 - Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators« (RG 211). Ved ASIC's RG 211 gennemføres de »Principles for Financial Market Infrastructures« (PFMI'er), som Udvalget om Betalings- og Clearingssystemer (2) (CPSS) og Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) udstedte i april 2012, og som er relevante for forpligtelserne i Corporations Act, og RG 211 vejleder CCP'er om, hvordan de opfylder deres forpligtelser i henhold til Corporations Act. Manglende overholdelse af Corporations Act kan derfor som forklaret i RG 211 føre til tvangsforanstaltninger og sanktioner.
(8)
RBA har i henhold til Corporations Act beføjelse til at fastsætte standarder for finansiel stabilitet med henblik på at sikre, at CCP'er fungerer på en sådan måde, at de skaber eller fremmer stabilitet generelt inden for det finansielle system i Australien. I november 2012 godkendte RBA's »Payments System Board« fastsættelsen af nye standarder for finansiel stabilitet (»Financial Stability Standards for Central Counterparties« (FSS)), som omfatter 21 standarder for CCP'er, med ledsagende delstandarder og vejledning. FSS trådte i kraft i marts 2013 med undtagelse af visse delstandarder, som trådte i kraft den 31. marts 2014. FSS skal overholdes af alle CCP'er med licens.
(9)
Hovedprincipperne for CS-faciliteter i del 7.3 i Corporations Act og i Corporations Regulations, som forklaret i ASIC's RG 211, og de FSS, som RBA har fastsat (tilsammen »de primære regler«), udgør de høje standarder, som CCP'er skal overholde for at opnå tilladelse til at levere clearingydelser i Australien. Nævnte primære regler svarer til det første trin i de retligt bindende krav i Australien. For at overholde de primære regler vedtager CCP'er endvidere interne regler og procedurer, som skal opfylde de særlige krav i Corporations Act og i Corporations Regulations, som forklaret i RG 211, og FSS'erne, som forelægges for ministeriet forud for meddelelse af tilladelse som CS-facilitet. Ændringer af CCP'ers interne regler og procedurer skal indberettes til ministeriet. Ministeriet kan afvise ændringer af CCP'ers interne regler og procedurer. CCP'ers interne regler og procedurer har virkning som en aftale og er retligt bindende for CCP'er og deres respektive deltagere.
(10)
De retligt bindende krav i de primære regler for CCP'er, som har tilladelse i Australien, giver vigtige resultater, som er ækvivalente med resultaterne af de krav, der er omhandlet i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(11)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien sikrer, at CCP'er, som har tilladelse der, opfylder retligt bindende krav, som er ækvivalente med kravene i afsnit IV i forordning (EU) nr. 648/2012.
(12)
I henhold til den anden betingelse i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er, der har tilladelse der, sikre, at nævnte CCP'er til enhver tid er underlagt effektivt tilsyn og håndhævelse.
(13)
CCP'ers, som har tilladelse i Australien, er underlagt løbende tilsyn og overvågning fra ASIC's og RBA's side. ASIC har, for så vidt angår CCP'ers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til Corporations Act, ansvaret for håndhævelse og foretager i den forbindelse periodiske vurderinger af CCP'ers opfyldelse af andre licensforpligtelser end deres forpligtelser i forhold til FSS og begrænsning af systemiske risici, og navnlig af deres pligt til at drive forretning på rimelig og effektiv vis, i det omfang det er rimeligt, og indgiver en rapport til ministeriet, som offentliggøres. RBA overvåger, at CCP'er opfylder deres forpligtelser i henhold til deres respektive licenser og vedrørende finansiel stabilitet og begrænsning af systemiske risici, foretager periodiske vurderinger af de enkelte CCP'ers overholdelse af FSS og indgiver en rapport til ministeriet, som også offentliggøres. CCP'er, som har tilladelse i Australien, kan modtage skriftlige instrukser fra ministeriet eller fra ASIC. Hvis en CCP ikke retter sig efter en skriftlig instruks, kan ASIC henvende sig til domstolene, som kan udstede et påbud til den pågældende CCP om at rette sig efter den skriftlige instruks.
(14)
Kommissionen konkluderer derfor, at de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er, der har tilladelse der, til enhver tid sikrer effektivt tilsyn og effektiv håndhævelse.
(15)
I henhold til den tredje betingelse i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012 skal de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien indeholde et effektivt ækvivalent system for anerkendelse af CCP'er, der har tilladelse i henhold til det retlige system i tredjelande (CCP'er fra tredjelande).
(16)
CCP'er fra tredjelande kan ansøge om en oversøisk clearing- og afviklingslicens (oversøisk CCP-licens), som giver dem mulighed for at levere nogle af eller alle de clearingydelser, som de har tilladelse til at levere i deres hjemland, i Australien.
(17)
De kriterier, der gælder for CCP'er fra tredjelande, som ansøger om en oversøisk CCP-licens i Australien, er sammenlignelige med dem, der gælder for CCP'er fra tredjelande, som søger om anerkendelse i henhold til artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012. Som en forudsætning for anerkendelse skal reguleringsordningen i det tredjeland, hvor den pågældende CCP har tilladelse, anses for »tilstrækkeligt ækvivalent« i forhold til det omfang af beskyttelse mod systemiske risici og af effektive og rimelige tjenesteydelser, der opnås, med den australske reguleringsordning for sammenlignelige nationale CCP'er. I vurderingen af »tilstrækkeligt ækvivalent« indgår der overvejelser, som ligner dem, der gøres ved vurderinger i henhold til forordning (EU) nr. 648/2012. Som en forudsætning for tildeling af en oversøisk CCP-licens stilles der også krav om oprettelse af samarbejdsordninger mellem de australske myndigheder og de relevante udenlandske tilsynsmyndigheder.
(18)
De retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien bør derfor anses for at tilvejebringe et effektivt ækvivalent system til anerkendelse af CCP'er i tredjelande.
(19)
De betingelser, der er fastsat i artikel 25, stk. 6, i forordning (EU) nr. 648/2012, kan derfor betragtes som opfyldt af de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien vedrørende CCP'er, som har tilladelse der, og nævnte retlige og tilsynsmæssige rammer bør anses for at være ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012. Kommissionen bør, på grundlag af oplysninger fra ESMA, fortsat overvåge udviklingen i de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er og fortsat overvåge, om de betingelser, som danner grundlag for denne afgørelse, er opfyldt.
(20)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Europæiske Værdipapirudvalg -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Med henblik på artikel 25 i forordning (EU) nr. 648/2012 betragtes de retlige og tilsynsmæssige rammer i Australien for CCP'er, som har tilladelse der, bestående af del 7.3 i »Corporations Act 2001« og »Corporations Regulations 2001«, som forklaret i »Regulatory Guidance 211 - Clearing and settlement facilities: Australien and overseas operators« og »Financial Stability Standards for Central Counterparties«, som ækvivalente med kravene i forordning (EU) nr. 648/2012.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 30 päivänä lokakuuta 2014,
keskusvastapuolia koskevan Australian sääntelykehyksen vastaavuudesta OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 vaatimusten kanssa
(2014/755/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (1) ja erityisesti sen 25 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklassa säädetyn kolmansiin maihin sijoittautuneiden keskusvastapuolten tunnustamiseen sovellettavan menettelyn tarkoituksena on mahdollistaa se, että sellaisiin kolmansiin maihin sijoittautuneet ja sellaisissa kolmansissa maissa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet, joiden sääntelyvaatimukset vastaavat mainitussa asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, voivat tarjota määrityspalveluja unioniin sijoittautuneille määritysosapuolille tai markkinapaikoille. Kyseinen tunnustamismenettely ja siihen kuuluva vastaavuuspäätös auttavat osaltaan saavuttamaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 kokonaisvaltaisen tavoitteen eli vähentämään järjestelmäriskiä siten, että luotettavien ja vakaiden keskusvastapuolten käyttöä OTC-johdannaissopimuksia koskevassa määrityksessä laajennetaan myös silloin, kun kyseiset keskusvastapuolet ovat sijoittautuneet kolmanteen maahan ja saaneet siellä toimiluvan.
(2)
Jotta kolmannen maan oikeusjärjestelmää voidaan keskusvastapuolten osalta pitää unionin oikeusjärjestelmää vastaavana, sovellettavien oikeudellisten järjestelyjen ja valvontajärjestelyjen olennaisen vaikutuksen olisi vastattava unionin vaatimuksia ottaen huomioon niillä saavutettavat sääntelytavoitteet. Näin ollen tämän vastaavuuden arvioinnin tarkoituksena on todentaa, että Australian oikeudellisilla ja valvontajärjestelyillä varmistetaan, että Australiaan sijoittautuneet ja siellä toimiluvan saaneet keskusvastapuolet eivät altista unioniin sijoittautuneita määritysosapuolia ja markkinapaikkoja suuremmille riskeille kuin unionissa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet eivätkä aiheuta unionissa kohtuutonta järjestelmäriskiä.
(3)
Komissio sai 1 päivänä syyskuuta 2013 Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) teknisen lausunnon, joka koskee Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavia oikeudellisia ja valvontajärjestelyjä. Teknisessä lausunnossa todetaan, että kaikki asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osaston säännökset toistuvat vastaavissa oikeudellisesti sitovissa vaatimuksissa, joita sovelletaan oikeudenkäytössä Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin.
(4)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdan mukaan on täytettävä kolme ehtoa, jotta voidaan katsoa, että kolmannen maan oikeudelliset ja valvontajärjestelyt, joita sovelletaan kyseisessä kolmannessa maassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin, vastaavat mainitussa asetuksessa säädettyjä järjestelyjä.
(5)
Ensimmäisenä ehtona on, että kolmannessa maassa toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten täytyy noudattaa oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osastossa säädettyjä vaatimuksia.
(6)
Australian oikeudellisesti sitovat vaatimukset, jotka koskevat maassa toimiluvan saaneita keskusvastapuolia, koostuvat vuoden 2001 yhtiölaista (Corporations Act), joka yhdessä vuoden 2001 yhtiöasetusten (Corporations Regulations) kanssa muodostaa selvitysjärjestelmiä koskevan oikeudellisen kehyksen. Yhtiölain 7.3 osassa säädetään, että ennen selvitystoimintaa koskevan toimiluvan myöntämistä ministerin täytyy varmistaa muun muassa, että kyseisellä keskusvastapuolella on sovellettavia lakeja ja asetuksia vastaavat asianmukaiset toimintasäännöt ja -menettelyt, joiden avulla varmistetaan käytännön sallimissa rajoissa järjestelmäriskin vähentäminen ja keskusvastapuolen oikeudenmukainen ja tehokas hallinnointi. Keskusvastapuolella täytyy myös olla asianmukaiset järjestelyt eturistiriitojen käsittelyä ja omien sääntöjen ja menettelyjen noudattamisen valvontaa varten. Australian arvopaperi- ja sijoituskomissio (Australian Securities and Investments Commission, jäljempänä ’ASIC’) ja Australian keskuspankki (Reserve Bank of Australia) antavat ministerille neuvoja selvitysjärjestelmien toimilupien myöntämisestä ja kyseisten järjestelmien sisäisten sääntöjen ja menettelyjen muutoksista, minkä lisäksi niiden vastuulla on arvioida, noudattavatko keskusvastapuolet yhtiölain mukaisia velvoitteitaan; tässä yhteydessä ASIC vastaa myös täytäntöönpanotoimista.
(7)
ASIC antaa säännellyille yhteisöille sääntelyyn liittyvää ohjeistusta, jossa selvennetään lainsäädännössä jo käsiteltyjä kysymyksiä. ASIC on muun muassa tarkistanut joulukuussa 2012 antamaansa sääntelyaiheista ohjeistusta, joka koskee selvitysjärjestelmien toimilupia ja niiden valvontaa, hyväksymällä päivitetyn ohjeen nro 211 ”Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators”. ASICin ohjeessa nro 211 sovelletaan G10-maiden keskuspankkien maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitean (2) (CPSS) ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) huhtikuussa 2012 hyväksymiä finanssimarkkinoiden rakenteita koskevia periaatteita, jotka ovat yhtiölaissa säädettyjen velvoitteiden kannalta merkityksellisiä, ja annetaan keskusvastapuolille ohjeita niille yhtiölain nojalla kuuluvien velvoitteiden noudattamisesta. Keskusvastapuolelle voidaan määrätä täytäntöönpanotoimia ja seuraamuksia, jollei se noudata yhtiölakia siten kuin ohjeessa nro 211 selostetaan.
(8)
Australian keskuspankilla on yhtiölain nojalla valtuudet määrittää rahoitusvakautta koskevat vaatimukset sen varmistamiseksi, että keskusvastapuolet toimivat tavalla, joka luo tai edistää kaiken kaikkiaan Australian rahoitusjärjestelmän vakautta. Australian keskuspankin maksujärjestelmälautakunta hyväksyi marraskuussa 2012 rahoitusvakautta koskevat uudet määritetyt standardit: keskusvastapuolia koskevat rahoitusvakausstandardit, joihin kuuluu 21 standardia keskusvastapuolille sekä standardeihin liittyvät alastandardit ja ohjeistuksen. Rahoitusvakausstandardit tulivat voimaan maaliskuussa 2013, kun taas tiettyjen alastandardien voimassaoloaika alkoi 31 päivänä maaliskuuta 2014. Kaikkien toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten on noudatettava rahoitusvakausstandardeja.
(9)
Yhtiölain 7.3 osassa sekä yhtiöasetuksissa säädetyissä selvitysjärjestelmiä koskevissa keskeisissä periaatteissa, siten kuin ne selostetaan ASICin ohjeessa nro 211, sekä Australian keskuspankin määrittämissä rahoitusvakausstandardeissa, jäljempänä yhdessä ’ensisijaiset säännöt’, asetetaan korkeatasoisia vaatimuksia, joita keskusvastapuolten on noudatettava saadakseen luvan tarjota määrityspalveluja Australiassa. Mainitut ensisijaiset säännöt muodostavat oikeudellisesti sitovien vaatimusten ensimmäisen tason Australiassa. Ensisijaisten sääntöjen noudattamiseksi keskusvastapuolet vahvistavat lisäksi sisäisiä sääntöjä ja menettelyjä, joiden on vastattava yhtiölaissa ja -asetuksissa säädettyjä ja ohjeessa nro 211 selostettuja erityisvaatimuksia sekä rahoitusvakausstandardeja; mainitut säännöt ja menettelyt esitetään ministerille ennen luvan myöntämistä selvitysjärjestelmänä toimimiseen. Keskusvastapuolten sisäisiin sääntöihin ja menettelyihin tehtävät muutokset on annettava tiedoksi ministerille. Ministeri voi evätä keskusvastapuolten sisäisiin sääntöihin ja menettelyihin esitetyt muutokset. Keskusvastapuolten sisäiset säännöt ja menettelyt voidaan rinnastaa vaikutuksiltaan sopimuksiin: säännöt ja menettelyt sitovat oikeudellisesti keskusvastapuolia ja niiden osallistujia.
(10)
Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavissa ensisijaisissa säännöissä vahvistetut oikeudellisesti sitovat vaatimukset johtavat olennaisiin vaikutuksiin, jotka vastaavat asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osastossa säädettyjen vaatimusten vaikutuksia.
(11)
Näin ollen komissio katsoo, että Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen avulla varmistetaan, että Australiassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet noudattavat oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osastossa säädettyjä vaatimuksia.
(12)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdassa säädetyn toisen ehdon mukaan Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavien Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen on oltava sellaisia, että kyseiset keskusvastapuolet ovat jatkuvasti tehokkaan valvonnan ja täytäntöönpanon seurannan alaisia.
(13)
Australiassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet ovat ASICin ja Australian keskuspankin jatkuvan valvonnan ja yleisvalvonnan alaisia. ASICin vastuulla on valvoa, että keskusvastapuolet noudattavat yhtiölain mukaisia velvoitteitaan, ja sitä varten se arvioi säännöllisesti, noudattavatko keskusvastapuolet toimiluvan mukaisia velvoitteitaan, rahoitusvakausstandardeihin ja järjestelmäriskin vähentämiseen liittyviä velvoitteita lukuun ottamatta, ja erityisesti velvollisuuttaan toimia oikeudenmukaisesti ja tehokkaasti siinä määrin kuin se on kohtuudella mahdollista; ASIC toimittaa ministerille raportin, joka julkaistaan. Australian keskuspankki seuraa, noudattavatko keskusvastapuolet velvoitteitaan, jotka on vahvistettu niiden toimiluvassa ja jotka koskevat rahoitusvakautta ja järjestelmäriskin vähentämistä, sekä arvioi rahoitusvakausstandardien noudattamista säännöllisesti kunkin keskusvastapuolen osalta ja toimittaa ministerille raportin, joka samoin julkaistaan. Australiassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet voivat saada kirjallisia ohjeita ministeriltä ja ASICilta. Jos keskusvastapuoli ei noudata kirjallista ohjetta, ASICilla on mahdollisuus viedä asiaan oikeuteen, joka voi antaa keskusvastapuolelle määräyksen noudattaa kirjallista ohjetta.
(14)
Näin ollen komissio katsoo, että Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavat Australian oikeudelliset ja valvontajärjestelyt ovat sellaisia, että niillä varmistetaan jatkuvasti tehokas valvonta ja täytäntöönpanon seuranta.
(15)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdassa säädetyn kolmannen ehdon mukaan Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen täytyy sisältää kolmansien maiden oikeusjärjestysten nojalla toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten, jäljempänä ’kolmansien maiden keskusvastapuolet’, tunnustamista koskeva tehokas vastaava järjestelmä.
(16)
Kolmansien maiden keskusvastapuolet voivat hakea ulkomaisen selvitysjärjestelmän toimilupaa (overseas clearing and settlement facility licence), jonka perusteella ne voivat tarjota Australiassa joitakin tai kaikkia määrityspalveluja, joita niillä on lupa tarjota kotimaassaan.
(17)
Ulkomaisen selvitysjärjestelmän toimilupaa Australiassa hakeviin kolmansien maiden keskusvastapuoliin sovelletaan vastaavia perusteita kuin sellaisiin kolmansien maiden keskusvastaosapuoliin, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan mukaista tunnustamista. Tunnustaminen edellyttää, että keskusvastapuolelle toimiluvan myöntäneen kolmannen maan sääntelyjärjestelmän voidaan katsoa ”vastaavan riittävässä määrin” Australiassa vastaaviin kotimaisiin keskusvastapuoliin sovellettavaa sääntelyjärjestelmää, kun vertailukohteina ovat saavutettu järjestelmäriskiltä suojaamisen taso sekä palvelujen toimivuus ja oikeudenmukaisuus. ”Riittävän vastaavuuden” arviointi käsittää samat näkökohdat kuin asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisessa arvioinnissa. Ulkomaisen selvitysjärjestelmän toimiluvan myöntäminen edellyttää lisäksi yhteistyöjärjestelyjen vahvistamista Australian viranomaisten ja asianomaisten ulkomaisten valvontaviranomaisten välillä.
(18)
Näin ollen olisi katsottava, että Australian oikeudellisin ja valvontajärjestelyin luodaan tehokas vastaava järjestelmä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamista varten.
(19)
Siksi voidaan katsoa, että Australiassa toimiluvan saaneita keskusvastapuolia koskevat Australian oikeudelliset ja valvontajärjestelyt täyttävät asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdassa säädetyt ehdot ja että mainittuja oikeudellisia ja valvontajärjestelyjä olisi pidettävä asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädettyjä vaatimuksia vastaavina. Komission, jolle EAMV antaa tietoja, olisi seurattava edelleen keskusvastapuolia koskevan Australian oikeudellisen ja valvontakehyksen kehitystä ja niiden ehtojen täyttymistä, joiden perusteella tämä päätös on annettu.
(20)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan arvopaperikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavien Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen, joihin kuuluvat vuoden 2001 yhtiölain 7.3 osa ja vuoden 2001 yhtiöasetukset, sellaisina kuin ne selostetaan ohjeessa nro 211 ”Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators”, sekä keskusvastapuolia koskevat rahoitusvakausstandardit, katsotaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklaa sovellettaessa vastaavan asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädettyjä vaatimuksia.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2014.