KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) 2015/9
af 6. januar 2015
om ændring af forordning (EU) nr. 142/2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til akten om Kroatiens tiltrædelse, særlig artikel 50,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (1), særlig artikel 15, stk. 1, litra b), c), d) og g), artikel 18, stk. 3, litra b), nr. i), artikel 19, stk. 4, litra c), artikel 20, stk. 11, artikel 21, stk. 6, litra d), artikel 23, stk. 3, artikel 27, stk. 1, litra c), artikel 31, stk. 2, artikel 40, stk. 1, litra f), artikel 41, stk. 3, og artikel 42, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved forordning (EF) nr. 1069/2009 er der fastsat folke- og dyresundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter med henblik på at forhindre og minimere risici for folke- og dyresundheden som følge af sådanne produkter. I forordningen fastlægges også et slutpunkt i fremstillingskæden for visse afledte produkter, efter hvilket de ikke længere er omfattet af kravene i nævnte forordning.
(2)
Ved Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 (2) er der fastsat gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1069/2009, herunder bestemmelser om godkendelsen af alternative metoder til anvendelse eller bortskaffelse af animalske biprodukter eller afledte produkter og kravene til omsætning af organiske gødningsstoffer og visse andre animalske biprodukter.
(3)
I overensstemmelse med artikel 19, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1069/2009 kan medlemsstaterne tillade indsamling, transport og bortskaffelse af kategori 3-materialer som omhandlet i samme forordnings artikel 10, litra f), ved andre metoder, der er fastsat i kapitel IV i bilag VI til forordning (EU) nr. 142/2011. I overensstemmelse med artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 142/2011 blev denne mulighed begrænset til overgangsperioden, som udløber den 31. december 2014. Visse medlemsstater tillader indsamling, transport og bortskaffelse af små mængder af tidligere fødevarer på op til 20 kg om ugen ved andre metoder, som er fastsat i kapitel IV i bilag VI til forordning (EU) nr. 142/2011.
(4)
Er der ikke rapporteret om negative konsekvenser for dyresundheden, og idet der tages hensyn til, at bortskaffelse i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EF) nr. 1069/2009 i visse tilfælde ville være uacceptabelt byrdefyld i forhold til lokal bortskaffelse, forekommer det berettiget at gøre den midlertidige undtagelse til en permanent mulighed, under forudsætning af at en sådan bortskaffelse ikke forårsager uacceptable sundhedsrisici. Artikel 15 i forordning (EU) nr. 142/2011, hvori der er fastsat særlige bestemmelser vedrørende anvendelse af artikel 19, stk. 1, litra a), b), c), e) og f), i forordning (EF) nr. 1069/2009, bør derfor suppleres med en reference til de foranstaltninger, der er fastsat i kapitel IV i bilag VI til forordning (EU) nr. 142/2011, som også bør ændres i overensstemmelse med hermed. Efter høring af medlemsstater og interesseorganisationer skal muligheden for, at medlemsstater kan beslutte at øge mængden til højst 50 kg om ugen, fjernes, når den midlertidige undtagelse bliver en permanent mulighed. Desuden bør artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 142/2011 udgå.
(5)
På baggrund af den lave risiko for at opdrættede dyr kommer i kontakt med organiske gødningsstoffer og jordforbedringsmidler, der håndteres af visse driftsledere og brugere, navnlig når de gennemfører aktiviteter uden for fødevare- og foderkæden, bør de kompetente myndigheder kunne tillade, at disse driftsledere og brugere undtages fra registreringsforpligtelsen i artikel 23 i forordning (EF) nr. 1069/2009. Disse driftsledere og brugere bør tilføjes til listen over driftsledere, der er undtaget fra forpligtelsen til at underrette de kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 20, stk. 4, i forordning (EU) nr. 142/2011. Artikel 20, stk. 4, i forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(6)
Der er ingen risiko for, at vækstmedier, herunder pottejord, med et lille indhold af animalske biprodukter eller afledte produkter, som er emballeret med henblik på anvendelse af den endelige forbruger, anvendes som foder til opdrættede dyr. En begrænsning af indholdet af afledte produkter af kategori 2- eller kategori 3-materialer i vækstmedier, herunder pottejord, til under 5 % i volumen reducerer risikoen for, at de anvendes som foder til opdrættede dyr, idet det høje indhold af jord og andre materialer giver produkterne en smag, der er ubehagelig for opdrættede dyr. Der kan anvendes forarbejdet husdyrgødning til fremstilling af vækstmedier. Den forarbejdede husdyrgødning må dog ikke være den eneste bestanddel i vækstmedierne. Den må ikke udgøre over 50 % i volumen af vækstmedierne. Forarbejdet husdyrgødning må ikke anvendes til fremstilling af vækstmedier, hvis oprindelsesstedet er omfattet af et forbud på grund af mistanke om et udbrud eller et bekræftet udbrud af en alvorlig overførbar sygdom, der rammer opdrættede dyr. Derfor kan sådanne produkter fritages for veterinærkontrol i forbindelse med omsætning, bortset fra import. Artikel 22, stk. 2, i forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(7)
Definitionen af »mellemprodukter« og »vareprøver« i henholdsvis nr. 35) og 39) i bilag I til forordning (EU) nr. 142/2011 bør præciseres for at undgå uberettigede handelshindringer. Definitionen af »mellemprodukter« omfatter også, hvilken anvendelse disse mellemprodukter er bestemt til. Det er berettiget at udvide den nuværende definition med mulige yderligere anvendelser i kosmetikindustrien. Afledte produkter, som opfylder kravene i Rådets direktiv 76/768/EØF (3), kan i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1069/2009 anmeldes som slutpunkt i fremstillingskæden. Det er endvidere nødvendigt at præcisere, at foder til selskabsdyr kan indføres til Unionen som vareprøver med henblik på fodringsforsøg, afprøvning af maskiner eller udstyr. Definitionen af »mellemprodukter« og »vareprøver« i nr. 35) og 39) i bilag I til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(8)
Skønt dyr af hestefamilien i overensstemmelse med artikel 3, nr. 6), i forordning (EF) nr. 1069/2009 betragtes som opdrættede dyr, er der et særligt tæt forhold mellem visse individuelle dyr af hestefamilien og de personer, der tager sig af dem. Det er derfor berettiget at give mulighed for at kremere døde dyr af hestefamilien i forbrændingsanlæg, der af den kompetente myndighed er godkendt til dette formål, forudsat at dyret har oprindelse på bedrifter, som ikke er omfattet af forbud i forbindelse med anmeldelsespligtige sygdomme. I Rådets direktiv 2009/156/EF (4) er der fastsat dyresundhedsmæssige betingelser for blandt andet flytning af dyr af hestefamilien, herunder betingelser for identifikation af dyr af hestefamilien. Kun døde dyr af hestefamilien, som opfylder direktivets krav, kan kremeres individuelt i lavkapacitetsforbrændingsanlæg. Kapitel III i bilag III til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(9)
I artikel 13, litra g), i forordning (EF) nr. 1069/2009 fastsættes det, at animalske biprodukter af kategori 2-materiale fra vanddyr, kan ensileres, komposteres eller omdannes til biogas. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (»EFSA«) har offentliggjort en videnskabelig udtalelse om evaluering af en ny forarbejdningsmetode for animalske biprodukter af kategori 2-materialer af fiskeoprindelse (5). Ifølge EFSA's udtalelse mindskes de risici, der knytter sig til kategori 2-materialer af fiskeoprindelse, på passende vis af forarbejdningsmetoden, og afledte produkter kan derfor anvendes til fremstilling af organiske gødningsstoffer, komposteres, omdannes til biogas eller anvendes til fremstilling af foder til pelsdyr eller andre dyr, som ikke er bestemt til konsum. Det konkluderes i EFSA's udtalelse, at der ikke er nogen risiko, hvis forarbejdningsmetoden også anvendes til forarbejdning af biprodukter af kategori 3-materialer fra vanddyr. Kategori 3-materiale fra vanddyr kan derfor anvendes til de formål, der er nævnt i artikel 14 i forordning (EF) nr. 1069/2009.
(10)
På baggrund af det positive resultat af EFSA's risikovurdering bør ensilage af fiskemateriale tilføjes til listen over alternative forarbejdningsmetoder i kapitel IV i bilag IV til forordning (EU) nr. 142/2011. Bilag IV til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(11)
Nedbrydningsaffald og kompost af animalsk oprindelse kan i praksis blandes med ikke-animalsk materiale. Driftsledere bør vide, hvilke bestemmelser der finder anvendelse på bortskaffelse af denne type nedbrydningsaffald og kompost. Herudover er det nødvendigt at præcisere, i hvilke tilfælde kompost og nedbrydningsaffald, der er afledt af køkken- eller madaffald, kan bortskaffes på et godkendt deponeringsanlæg. Kapitel III i bilag V til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
Kroatien har fremsendt en liste over arter af vildtlevende ådselædende fugle, som bør omfattes af undtagelsen vedrørende særlige fodringsformål fastsat i artikel 18 i forordning (EF) nr. 1069/2009. Listen over arter af ådselædende fugle i bilag VI til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
EFSA har vurderet den risiko, der er forbundet med komposteringsindeslutning og efterfølgende forbrænding af svin, der er døde på bedriften, (6) og konkluderede, at komposteringsindeslutning som omhandlet i de alternative parametre, der er fastsat i kapitel III, afsnit 2, i bilag V til forordning (EU) nr. 142/2011, ikke er en tilstrækkelig behandling til sikker bortskaffelse af kategori 2-materiale og derfor ikke kan beskrives som en alternativ forarbejdningsmetode i kapitel IV i bilag IV til nævnte forordning. Ifølge ovennævnte vurdering fra EFSA bør »aerob modning og opbevaring af svin, der er døde på bedriften, med efterfølgende forbrænding eller medforbrænding« betragtes som en særlig indeslutningsmetode til opbevaring af animalske biprodukter indtil efterfølgende bortskaffelse i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1069/2009. For at sondre mellem denne metode og de godkendte komposteringsmetoder og for at undgå den godkendelsesprocedure, der kræves for komposteringsanlæg, og som er fastlagt i bilag V til forordning (EU) nr. 142/2011, bør denne metode medtages i et nyt kapitel i bilag IX til nævnte forordning sammen med metoden »hydrolyse med efterfølgende bortskaffelse«, der i øjeblikket er omhandlet i kapitel IV, afsnit II, litra H, i bilag IV, og som er baseret på de samme principper. Endvidere bør referencen til bilag IV i kapitel II, afsnit 11, i bilag XVI tilpasses i overensstemmelse hermed. Bilag IV, IX og XVI til forordning (EU) nr. 142/2011 bør derfor ændres.
(14)
Afsmeltet fedt fra kategori 3-materiale er omfattet af særlige krav i henhold til kapitel II, afsnit 3, i bilag X til forordning (EU) nr. 142/2011. Der er imidlertid ingen dyresundhedsmæssige grunde til at forbyde, at kategori 3-materiale fra vanddyr og animalske biprodukter fra vanddyr som omhandlet i artikel 10, litra i) og j), i forordning (EF) nr. 1069/2009 forarbejdes sammen med animalske biprodukter af kategori 3 fra landdyr til blandet afsmeltet fedt. Det bør derfor være muligt at anvende kategori 3-materialer fra vanddyr og animalske biprodukter fra vanddyr som omhandlet i artikel 10, litra i) og j), i forordning (EF) nr. 1069/2009 til fremstilling af afsmeltet fedt. Kapitel II, afsnit 3, litra A, punkt 1, i bilag X til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(15)
Kravene om varmebehandling af centrifuge- eller separatorslam, som senere kan anvendes som eller i organiske gødningsstoffer og bringes i omsætning, er fastsat i kapitel II, afsnit 4, del III, i bilag X til forordning (EU) nr. 142/2011. Der bør indføres en undtagelse, således at den kompetente myndighed kan godkende alternative parametre for varmebehandling af centrifuge- eller separatorslam, der er bestemt til anvendelse i medlemsstaterne, forudsat at driftslederne kan dokumentere, at den varmebehandling, der udføres i henhold til de alternative parametre, garanterer mindst den samme risikoreduktion som den behandling, der udføres i henhold til de allerede fastsatte parametre, der gælder for omsætning. Kapitel II, afsnit 4, del III, i bilag X til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(16)
Mellemprodukter kan blandt andet anvendes til fremstilling af laboratoriereagenser eller til in vitro-diagnostik til dyreformål. Efter kontrol på grænsekontrolstedet i overensstemmelse med artikel 4 i Rådets direktiv 97/78/EF (7) skal produktet transporteres direkte til den registrerede virksomhed eller det registrerede anlæg, der er bestemmelsessted. For at præcisere kravene vedrørende import af mellemprodukter bør bilag XII til forordning (EU) nr. 142/2011 ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
Blodprodukter bestemt til fremstilling af foder til opdrættede dyr, herunder spraytørret blod og blodplasma fra svin, skal være fremstillet i overensstemmelse med kapitel II, afsnit 2, i bilag X til forordning (EU) nr. 142/2011. I henhold til litra B i samme afsnit skal blodprodukter være blevet forarbejdet ved en af forarbejdningsmetoderne 1-5 eller forarbejdningsmetode 7, jf. kapitel III i bilag IV til nævnte forordning, eller en anden metode, der sikrer, at produkterne overholder de mikrobiologiske normer for afledte produkter, der er fastsat i kapitel I i bilag X til forordning (EU) nr. 142/2011. Forordning (EU) nr. 142/2011 foreskriver ligeledes, navnlig i bilag XIV, kapitel I, afsnit 1, tabel 1, række 2, sjette kolonne, at blodprodukter, der ikke er bestemt til konsum, og som kan anvendes som foder, skal ledsages af et sundhedscertifikat, som er i overensstemmelse med standardsundhedscertifikatet i kapitel 4(B) i bilag XV, når de er bestemt til afsendelse til eller transit gennem Unionen.
(18)
Der er rapporteret om porcin epidemisk diarré, herunder infektion af svin med porcint epidemisk diarré-virus (PEDv) og porcint deltacoronavirus (SDCv), i Asien, Nordamerika, Caribien og Mellem- og Sydamerika. SDCv er aldrig blevet påvist i Unionen. Utilstrækkelig varmebehandling eller kontaminering efter varmebehandling af spraytørret blod og blodplasma fra svin, som er en traditionel ingrediens i foder til smågrise, er under mistanke for at sprede virusset.
(19)
Kommissionen vedtog på eget initiativ Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 483/2014 (8) som en midlertidig beskyttelsesforanstaltning for så vidt angår sikkerheden ved spraytørret blod og blodplasma fra svin bestemt til fremstilling af foder til svin. Eftersom der fortsat vil være risiko for dyresundheden, er det nødvendigt at ændre kravene til import af spraytørret blod og blodplasma fra svin bestemt til fremstilling af foder til svin og gøre den midlertidige foranstaltning til et permanent krav.
(20)
Videnskabelige observationer viser, at porcint coronavirus inaktiveres i svinefæces, hvis det opvarmes til og holdes på en temperatur på 71 °C i 10 minutter eller opbevares ved stuetemperatur på 20 °C i 7 dage. Virusset overlevede ikke i eksperimentelt inficeret tørfoder opbevaret ved 24 °C i mindst 2 uger. I Unionen og i tredjelande er den sædvanligvis anvendte temperatur til spraytørring af blod og blodplasma 80 °C i hele stoffet.
(21)
På grundlag af de foreliggende oplysninger bør det kræves, at spraytørret blod og blodplasma fra svin, der indføres fra tredjelande, og som er bestemt til fodring af svin, har været underkastet en behandling ved høj temperatur med efterfølgende opbevaring i et bestemt tidsrum ved rumtemperatur for at reducere risikoen for kontaminering efter behandlingen.
(22)
Import af knogler og knogleprodukter (bortset fra benmel), horn og hornprodukter (bortset fra hornmel) samt hove og hovprodukter (bortset fra hovmel) bestemt til andre anvendelsesformål end fodermidler, organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler bør også tillades, hvis disse materialer transporteres med fly, under forudsætning af at de opfylder kravene i artikel 41 i forordning (EF) nr. 1069/2009. Bilag XIV til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(23)
Efter ændringen af definitionen på mellemprodukter og de supplerende krav vedrørende import af blodprodukter bør standarderklæringen, der skal anvendes ved import af mellemprodukter fra tredjelande, og standardsundhedscertifikatet for import af blodprodukter, der er bestemt til fodermidler, ændres i overensstemmelse hermed. Kapitel 4(B) og kapitel 20 i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(24)
For at undgå afbrydelser i handelen bør der fastsættes en overgangsperiode, hvori medlemsstaterne accepterer import af mellemprodukter, som forordning (EU) nr. 142/2011, som ændret ved nærværende forordning, finder anvendelse på, i overensstemmelse med de regler, der er gældende før denne forordnings ikrafttræden.
(25)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EU) nr. 142/2011 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 15 tilføjes følgende stykke:
»Uanset artikel 14 i forordning (EF) nr. 1069/2009 kan medlemsstaterne tillade indsamling, transport og bortskaffelse af små mængder af kategori 3-materialer som omhandlet i artikel 10, litra f), i nævnte forordning ved de metoder, der er omhandlet i artikel 19, stk. 1, litra d), i samme forordning, forudsat at de krav til bortskaffelse ved andre metoder, der er fastsat i kapitel IV i bilag VI til nærværende forordning, er opfyldt.«
2)
Artikel 19, litra c), erstattes af følgende:
»c)
kapitel III, hvis de oplagrer afledte produkter til visse påtænkte anvendelsesformål, jf. artikel 24, stk. 1, litra j), i forordning (EF) nr. 1069/2009
d)
kapitel V, hvis de på bedriften oplagrer animalske biprodukter bestemt til efterfølgende bortskaffelse, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 1069/2009.«
3)
I artikel 20, stk. 4, foretages følgende ændringer:
a)
Litra d) affattes således:
»d)
driftsledere, der anvender små mængder af kategori 2- og kategori 3-materiale som omhandlet i artikel 9 og 10 i forordning (EF) nr. 1069/2009 eller af deraf afledte produkter med henblik på direkte levering af produkterne inden for samme region til den endelige bruger, på det lokale marked eller til lokale detailvirksomheder, hvis den kompetente myndighed ikke mener, at de indebærer nogen risiko for spredning af alvorlige overførbare sygdomme til mennesker eller dyr; denne bestemmelse gælder ikke, hvis det pågældende materiale anvendes som foder til andre opdrættede dyr end pelsdyr«
.
b)
Følgende tilføjes som litra e) og f):
»e)
brugere af organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler på et sted, hvor der ikke holdes opdrættede dyr
f)
driftsledere, der håndterer og distribuerer organiske gødningsstoffer eller jordforbedringsmidler udelukkende i salgsklar detailemballage med en vægt på højst 50 kg til anvendelse uden for foder-og fødevarekæden.«
4)
Artikel 22, stk. 2, affattes således:
»2. Der gælder ingen dyresundhedsmæssige betingelser for omsætning af følgende:
a)
guano fra vildtlevende havfugle, som er indsamlet i Unionen eller importeret fra tredjelande
b)
salgsklare vækstmedier, bortset fra importerede vækstmedier, med et indhold på under:
i)
5 % i volumen af produkter afledt af kategori 3- eller kategori 2-materiale bortset fra forarbejdet husdyrgødning
ii)
50 % i volumen af forarbejdet husdyrgødning.«
5)
Artikel 23, stk. 3, affattes således:
»3. Driftslederen eller ejeren af virksomheden eller anlægget, der er bestemmelsessted for mellemprodukterne, eller den pågældendes repræsentant må kun anvende og/eller afsende mellemprodukterne med henblik på anvendelse til fremstilling i overensstemmelse med definitionen på mellemprodukter i punkt 35 i bilag I.«
6)
Artikel 36, stk. 3, udgår.
7)
Bilag I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV og XVI ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
I en overgangsperiode, som udløber den 27. september 2015, accepteres det fortsat, at sendinger af animalske biprodukter og afledte produkter, der ledsages af en erklæring, som er udfyldt og underskrevet i overensstemmelse med standarderklæringen i kapitel 20 i bilag XV til forordning (EU) nr. 142/2011 i udgaven fra før datoen for nærværende forordnings ikrafttræden, importeres til Unionen, forudsat at de pågældende standarderklæringer er udfyldt og underskrevet inden den 27. juli 2015.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 23. februar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. januar 2015.
KOMISSION ASETUS (EU) 2015/9,
annettu 6 päivänä tammikuuta 2015,
muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivin 97/78/EY täytäntöönpanosta tiettyjen näytteiden ja tuotteiden osalta, jotka vapautetaan kyseisen direktiivin mukaisista eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla, annetun asetuksen (EU) N:o 142/2011 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 50 artiklan,
ottaa huomioon muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 (sivutuoteasetus) (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan b, c, d ja g alakohdan, 18 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohdan, 19 artiklan 4 kohdan c alakohdan, 20 artiklan 11 kohdan, 21 artiklan 6 kohdan d alakohdan, 23 artiklan 3 kohdan, 27 artiklan c alakohdan, 31 artiklan 2 kohdan, 40 artiklan f alakohdan, 41 artiklan 3 kohdan ja 42 artiklan 2 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 vahvistetaan eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden osalta ihmisten ja eläinten terveyttä koskevat säännöt, joilla pyritään ehkäisemään ja minimoimaan näistä tuotteista ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvat riskit. Siinä määritetään myös eräiden johdettujen tuotteiden valmistusketjun päätepiste, jonka jälkeen näihin tuotteisiin ei enää sovelleta kyseisen asetuksen vaatimuksia.
(2)
Komission asetuksessa (EU) N:o 142/2011 (2) vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan lukien säännöt, jotka koskevat eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden käytön tai hävittämisen vaihtoehtoisten menetelmien soveltamista ja orgaanisten lannoitteiden ja tiettyjen muiden eläimistä saatavien sivutuotteiden markkinoille saattamista koskevia vaatimuksia.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 19 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat sallia kyseisen asetuksen 10 artiklan f alakohdassa tarkoitetun luokkaan 3 kuuluvan aineksen keräämisen, kuljetuksen ja hävittämisen asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevassa IV luvussa vahvistetuilla muilla tavoilla. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 36 artiklan 3 kohdan mukaisesti tämä mahdollisuus on voimassa ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2014 ulottuvan siirtymävaiheen ajan. Eräät jäsenvaltiot sallivat entisten elintarvikkeiden pienten määrien, enintään 20 kilogrammaa viikossa, keräämisen, kuljetuksen ja hävittämisen asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevassa IV luvussa vahvistetuilla muilla tavoilla.
(4)
Koska kielteisistä seurauksista eläinten terveydelle ei ole ilmoitettu ja ottaen huomioon, että joissakin tapauksissa asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklan mukainen hävittäminen olisi suhteettoman työlästä paikalla suoritettavaan hävittämiseen verrattuna, vaikuttaa perustellulta vahvistaa siirtymäkauden poikkeus pysyväksi vaihtoehdoksi sillä edellytyksellä, että tällainen hävittäminen ei aiheuta terveysriskejä, jotka eivät ole hyväksyttäviä. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 15 artiklaan, jossa säädetään erityissäännöistä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 19 artiklan 1 kohdan a, b, c, e ja f alakohdan soveltamista varten, olisi sen vuoksi lisättävä viittaus toimenpiteisiin, jotka vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevassa IV luvussa, jota olisi myös muutettava vastaavasti. Kun siirtymäkauden poikkeuksesta tulee pysyvä vaihtoehto, jäsenvaltioiden ja sidosryhmäjärjestöjen kuulemisen perusteella on poistettava se mahdollisuus, että jäsenvaltiot voivat päättää lisätä määrää enintään 50 kilogrammaan viikossa. Lisäksi olisi poistettava asetuksen (EU) N:o 142/2011 36 artiklan 3 kohta.
(5)
Koska tuotantoeläinten riski joutua kosketuksiin tiettyjen toimijoiden ja käyttäjien, etenkin silloin, kun ne toimivat elintarvike- ja rehuketjun ulkopuolella, käyttämien orgaanisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden kanssa on vähäinen, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava vapauttaa kyseiset toimijat ja käyttäjät asetuksen (EY) N:o 1069/2009 23 artiklan mukaisesta rekisteröintivelvollisuudesta. Kyseiset toimijat ja käyttäjät olisi lisättävä niiden toimijoiden luetteloon, jotka on vapautettu velvollisuudesta ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EU) N:o 142/2011 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 20 artiklan 4 kohtaa olisi muutettava.
(6)
Kasvualustoihin, mukaan lukien ruukutusmulta, joissa on pieni pitoisuus eläimistä saatavia sivutuotteita tai niistä johdettuja tuotteita ja jotka on pakattu loppukuluttajan käytettäviksi, ei liity riskiä, että niitä käytettäisiin tuotantoeläinten rehussa. Luokkaan 2 tai luokkaan 3 kuuluvien johdettujen tuotteiden pitoisuuden rajaaminen alle 5 prosenttiin kasvualustoissa, mukaan lukien ruukutusmulta, vähentää riskiä, että niitä käytettäisiin tuotantoeläinten rehussa, koska tällaiset tuotteet eivät kelpaa tuotantoeläimille maa-aineksen ja muiden ainesten suuren pitoisuuden takia. Kasvualustojen tuotannossa saa käyttää käsiteltyä lantaa. Käsitelty lanta ei kuitenkaan saa olla kasvualustojen ainoa komponentti. Sitä olisi oltava enintään 50 prosenttia kasvualustojen volyymista. Käsiteltyä lantaa ei saa käyttää kasvualustojen tuotannossa silloin, kun alkuperäpaikkaan on sovellettu kieltoja tuotantoeläimiin vaikuttavan vakavan tartuntataudin epäillyn tai vahvistetun taudinpurkauksen vuoksi. Siksi tällaiset tuotteet voidaan vapauttaa eläinlääkinnällisistä tarkastuksista muuta markkinoille saattamista kuin tuontia varten. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 22 artiklan 2 kohtaa olisi muutettava.
(7)
Asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä I olevassa 35 kohdassa olevaa ”välituotteen” määritelmää ja 39 kohdassa olevaa ”kaupallisen näytteen” määritelmää olisi selvennettävä perusteettomien kaupan esteiden välttämiseksi. ”Välituotteen” määritelmä sisältää myös kyseisten välituotteiden käyttötarkoituksen. On perusteltua laajentaa nykyistä määritelmää mahdollisilla muilla käyttötarkoituksilla kosmetiikkateollisuudessa. Direktiivin 76/768/ETY (3) vaatimusten mukaiset johdetut tuotteet voidaan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittaa valmistusketjun päätepisteeksi. Lisäksi on tarpeen selventää, että lemmikkieläinten ruokaa saa tuoda EU:hun kaupallisena näytteenä ruokintakokeita tai laitteiden tai koneiden testausta varten. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä I olevassa 35 kohdassa olevaa ”välituotteen” määritelmää ja 39 kohdassa olevaa ”kaupallisen näytteen” määritelmää olisi muutettava.
(8)
Vaikka hevoseläimiä pidetään tuotantoeläiminä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti, tietyillä yksittäisillä hevoseläimillä on erityisen läheinen suhde pitäjäänsä. Sen vuoksi on perusteltua säätää mahdollisuudesta tuhkata kuolleet hevoseläimet toimivaltaisen viranomaisen tähän tarkoitukseen hyväksymissä polttolaitoksissa sillä edellytyksellä, että hevoseläimet ovat lähtöisin tiloilta, jotka eivät ole ilmoitettaviin tauteihin liittyvien kieltomääräysten alaisia. Direktiivissä 2009/156/EY (4) säädetään muun muassa hevoseläinten siirtoja sääntelevistä eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista, mukaan lukien hevoseläinten tunnistamista koskevat vaatimukset. Ainoastaan kyseisen direktiivin mukaiset yksittäiset kuolleet hevoseläimet saa tuhkata pienen kapasiteetin polttolaitoksissa. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä III olevaa III lukua olisi muutettava.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 13 artiklan g alakohdassa säädetään, että luokkaan 2 kuuluvaa ainesta olevat vesieläimistä saatavat sivutuotteet voidaan säilöä, kompostoida tai muuntaa biokaasuksi. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, julkaisi tieteellisen lausunnon (5) luokkaan 2 kuuluvaa ainesta olevien kaloista saatavien sivutuotteiden uuden käsittelymenetelmän arvioinnista. EFSAn lausunnon mukaan käsittelymenetelmä vähentää luokkaan 2 kuuluvasta kalaperäisestä aineksesta aiheutuvia riskejä asianmukaisesti, ja siitä johdettuja tuotteita voidaan näin ollen käyttää orgaanisten lannoitteiden tuotannossa, kompostoida, muuntaa biokaasuksi tai käyttää turkiseläinten tai muiden eläinten, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi, rehun valmistuksessa. EFSAn lausunnossa päätellään, että riski ei kasva, jos menetelmää käytetään myös luokkaan 3 kuuluvaa ainesta olevien vesieläinperäisten sivutuotteiden käsittelyyn. Luokkaan 3 kuuluvaa vesieläinperäistä ainesta voidaan näin ollen käyttää asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklassa lueteltuihin tarkoituksiin.
(10)
EFSAn riskinarvioinnin myönteisen lopputuloksen perusteella kala-aineksen happosäilöntä olisi lisättävä asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä IV olevassa IV luvussa olevaan vaihtoehtoisten käsittelymenetelmien luetteloon. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitettä IV olisi muutettava.
(11)
Eläinperäistä mädätettä ja kompostia saa käytännössä sekoittaa muiden kuin eläinperäisten ainesten kanssa. Toimijoiden olisi tiedettävä, mitä sääntöjä tällaisten mädätteen ja kompostin hävittämiseen sovelletaan. Lisäksi on tarpeen selventää, milloin ruokajätteestä johdetut komposti ja mädäte voidaan hävittää hautaamalla hyväksytylle kaatopaikalle. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä V olevaa III lukua olisi muutettava.
(12)
Kroatia ilmoitti luettelon luonnonvaraisista haaskalintulajeista, joihin olisi sovellettava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 18 artiklassa säädettyä erityisiä ruokintatarkoituksia koskevaa poikkeusta. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevaa luonnonvaraisten haaskalintulajien luetteloa olisi sen vuoksi muutettava.
(13)
EFSA arvioi (6) tiloilla kuolleiden sikojen kompostoimalla eristämisestä ja sen jälkeen tapahtuvasta poltosta aiheutuvaa riskiä ja totesi, että asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä V olevan III luvun 2 jaksossa vahvistetuissa vaihtoehtoisissa parametreissä tarkoitettu kompostoimalla eristäminen ei ole riittävä käsittely luokkaan 2 kuuluvan aineksen turvalliseksi hävittämiseksi, minkä vuoksi sitä ei voida kuvata vaihtoehtoisena käsittelymenetelmänä kyseisen asetuksen liitteessä IV olevassa IV luvussa. EFSAn edellä mainitun arvion perusteella ”tiloilla kuolleiden sikojen aerobista kypsytystä ja varastointia ja niiden jälkeen tapahtuvaa polttoa tai rinnakkaispolttoa” olisi pidettävä erityisenä eristysmenetelmänä eläimistä saatavien sivutuotteiden varastoimiseksi ennen niiden myöhempää hävittämistä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 mukaisesti. Tämän menetelmän erottamiseksi hyväksytyistä kompostointimenetelmistä ja asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä V vahvistetun kompostointilaitoksilta edellytetyn hyväksymismenettelyn välttämiseksi kyseinen menetelmä on aiheellista sisällyttää kyseisen asetuksen liitteen IX uuteen lukuun samoin kuin menetelmä ”hydrolyysi ja sen jälkeen tapahtuva hävittäminen”, johon tällä hetkellä viitataan liitteessä IV olevan IV luvun II jakson H kohdassa ja joka perustuu samoihin periaatteisiin. Lisäksi liitteessä XVI olevan II luvun 11 jaksossa olevaa viittausta liitteeseen IV olisi mukautettava vastaavasti. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteitä IV, IX ja XVI olisi muutettava.
(14)
Luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta saataviin renderöityihin rasvoihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 3 jakson mukaisia erityisiä vaatimuksia. Ei kuitenkaan ole olemassa eläinten terveyteen liittyviä syitä kieltää käsittelemästä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 10 artiklan i alakohdassa tarkoitettua luokkaan 3 kuuluvaa vesieläinperäistä ainesta ja j alakohdassa tarkoitettuja vesieläimistä saatavia sivutuotteita luokkaan 3 kuuluvien maaeläimistä saatavien sivutuotteiden kanssa renderöidyiksi sekarasvoiksi. Renderöidyn rasvan tuotantoon olisi siksi oltava mahdollista käyttää asetuksen (EY) N:o 1069/2009 10 artiklan i alakohdassa tarkoitettua luokkaan 3 kuuluvaa vesieläinperäistä ainesta ja j alakohdassa tarkoitettuja vesieläimistä saatavia sivutuotteita. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 3 jakson A kohdan 1 kohtaa olisi muutettava.
(15)
Linkoihin tai separaattoreihin jääneen aineen, jota voidaan myöhemmin käyttää orgaanisena lannoitteena tai orgaanisten lannoitteiden tuotannossa ja saattaa markkinoille, lämpökäsittelyä koskevat vaatimukset vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 4 jakson III osassa. On aiheellista ottaa käyttöön poikkeus, jonka mukaan toimivaltainen viranomainen voi sallia jäsenvaltioissa käytettäväksi tarkoitetun linkoihin tai separaattoreihin jääneen aineen lämpökäsittelyä koskevia vaihtoehtoisia parametreja, jos toimijat voivat osoittaa, että vaihtoehtoisten parametrien mukaisesti suoritettu lämpökäsittely takaa vähintään vastaavan riskien vähenemisen kuin markkinoille saattamiseen sovellettavien jo vahvistettujen parametrien mukaisesti suoritettu käsittely. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 4 jakson III osaa olisi muutettava.
(16)
Välituotteita voidaan käyttää muun muassa laboratorioreagenssien valmistukseen tai in vitro -diagnostiikkaan eläinlääkinnällisiä tarkoituksia varten. Sen jälkeen, kun direktiivin 97/78/EY (7) 4 artiklan mukaiset tarkastukset rajatarkastusasemalla on tehty, tuote on kuljetettava suoraan rekisteröityyn laitokseen tai määräpaikkana olevaan laitokseen. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitettä XII olisi muutettava välituotteitten tuontiin sovellettavien vaatimusten selkeyttämiseksi.
(17)
Tuotantoeläiminä pidettävien eläinten rehun tuotantoon tarkoitettujen verituotteiden, mukaan lukien sikaeläinten sumutuskuivattu veri ja veriplasma, on oltava tuotettu komission asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 2 jakson mukaisesti. Kyseisen jakson B kohtaan viitaten verituotteille on tehtävä jokin kyseisen asetuksen liitteessä IV olevan III luvun mukaisista käsittelymenetelmistä 1-5 tai käsittelymenetelmä 7 taikka jokin muu menetelmä, jolla varmistetaan, että verituotteet täyttävät komission asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevassa I luvussa vahvistetut johdettuja tuotteita koskevat mikrobiologiset vaatimukset. Lisäksi asetuksessa (EU) N:o 142/2011 säädetään, erityisesti liitteessä XIV olevan I luvun 1 jaksossa olevassa taulukossa 1 olevan 2 rivin 6 sarakkeessa, että muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen verituotteiden, joita voitaisiin käyttää rehuna, mukana on oltava liitteessä XV olevassa 4B luvussa esitetyn terveystodistuksen mallin mukainen terveystodistus, kun ne on tarkoitettu lähetettäviksi unioniin tai kuljetettaviksi unionin kautta.
(18)
Aasiassa, Pohjois-Amerikassa, Karibialla ja Keski- ja Etelä-Amerikassa on ilmoitettu esiintyvän sian epideemistä ripulia sekä sian epideemisen ripuliviruksen (PEDv) ja sian deltakoronaviruksen (SDCv) sioissa aiheuttamaa tartuntaa. SDC-virusta ei ole koskaan havaittu unionissa. Viruksen leviämisen syyksi esitetään sikaeläinten sumutuskuivatun veren ja veriplasman, jotka ovat porsaiden rehun perinteisiä aineksia, riittämätöntä lämpökäsittelyä taikka lämpökäsittelyn jälkeistä saastumista.
(19)
Komissio on antanut omasta aloitteestaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 483/2014 (8) väliaikaisena turvaamistoimena, joka koskee sikaeläinten rehun tuotantoon tarkoitettujen sikaeläimistä saatavien sumutuskuivatun veren ja veriplasman turvallisuutta. Koska eläinten terveyteen kohdistuva riski on edelleen olemassa, on tarpeen tarkistaa sikaeläinten rehun tuotantoon tarkoitettujen sikaeläimistä saatavien sumutuskuivatun veren ja veriplasman tuontia koskevat vaatimukset ja soveltaa väliaikaistoimia pysyvänä vaatimuksena.
(20)
Tieteellisten havaintojen mukaan sikaeläinten koronavirukset inaktivoituvat sian ulosteissa, jos ne lämmitetään 71 °C:een ja pidetään kyseisessä lämpötilassa 10 minuutin ajan tai jos ne jätetään 20 °C:n huonelämpötilaan seitsemäksi päiväksi. Virus kuoli kuivarehussa, jolle oli kokeellisesti aiheutettu tartunta ja joka oli varastoitu 24 °C:ssa vähintään kahden viikon ajan. Unionissa ja kolmansissa maissa veren ja veriplasman sumutuskuivatuksessa yleisesti sovellettava lämpötila on 80 °C kaikkialla aineessa.
(21)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella näyttää olevan syytä vaatia, että sikaeläimistä saatavat sumutuskuivattu veri ja veriplasma, jotka on tuotu kolmansista maista ja jotka on tarkoitettu sikaeläinten rehuksi, on oltava käsitelty korkeassa lämpötilassa, minkä jälkeen niiden on oltava ollut varastoituina tietyn ajan huonelämpötilassa, jotta voidaan ehkäistä käsittelyn jälkeinen saastumisriski.
(22)
Muuhun käyttöön kuin rehuaineeksi, orgaanisiksi lannoitteiksi tai maanparannusaineiksi tarkoitettujen luiden ja luutuotteiden (lukuun ottamatta luujauhoa), sarvien ja sarvituotteiden (lukuun ottamatta sarvijauhoa), kavioiden, sorkkien ja niistä valmistettujen tuotteiden (lukuun ottamatta sorkka- ja kaviojauhoa) tuonti olisi myös sallittava, kun nämä ainekset kuljetetaan lentokoneella, sillä edellytyksellä, että ne täyttävät asetuksen (EY) N:o 1069/2009 41 artiklassa säädetyt vaatimukset. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitettä XIV olisi muutettava.
(23)
”Välituotteen” määritelmän muuttamisen ja verituotteiden tuontia koskevien lisävaatimusten seurauksena olisi muutettava välituotteita kolmansista maista tuotaessa käytettävän ilmoituksen mallia ja rehuaineeksi tarkoitettujen verituotteiden tuontia koskevan terveystodistuksen mallia. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä XV olevaa 4B lukua ja 20 lukua olisi muutettava.
(24)
Kaupan häiriöiden välttämiseksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jonka aikana jäsenvaltioiden olisi sallittava niiden välituotteiden tuonti, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 säännöksiä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tällä asetuksella, ennen tämän asetuksen voimaantuloa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti.
(25)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EU) N:o 142/2011 seuraavasti:
1)
Lisätään 15 artiklaan kohta seuraavasti:
”Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi sallia kyseisen asetuksen 10 artiklan f alakohdassa tarkoitetun luokkaan 3 kuuluvan aineksen pienten määrien keräämisen, kuljetuksen ja hävittämisen kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuilla tavoilla sillä edellytyksellä, että liitteessä VI olevassa IV luvussa vahvistettuja hävittämistä muilla tavoin koskevia vaatimuksia noudatetaan.”
2)
Korvataan 19 artiklan c alakohta seuraavasti:
”c)
III luku, jos ne varastoivat johdettuja tuotteita mainitun asetuksen 24 artiklan 1 kohdan j alakohdassa tarkoitettuihin tiettyihin käyttötarkoituksiin;
d)
V luku, jos ne varastoivat tilalla mainitun asetuksen 4 artiklassa tarkoitettuja myöhemmin hävitettäväksi tarkoitettuja eläimistä saatavia sivutuotteita.”
3)
Muutetaan 20 artiklan 4 kohta seuraavasti:
a)
korvataan d alakohta seuraavasti:
”d)
toimijat, jotka käyttävät pieniä määriä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja luokkaan 2 ja luokkaan 3 kuuluvia aineksia tai niistä johdettuja tuotteita, kun tarkoituksena on alueen sisällä tapahtuva näiden tuotteiden suora toimittaminen loppukäyttäjälle, paikallisilla markkinoilla tai paikallisiin vähittäisliikkeisiin, jos toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei tällaiseen toimintaan liity vakavan ihmisiin tai eläimiin tarttuvan taudin leviämisriskiä; tätä kohtaa ei sovelleta, kun kyseisiä aineksia käytetään rehuna muilla tuotantoeläimillä kuin turkiseläimillä;”
b)
Lisätään e ja f alakohta seuraavasti:
”e)
orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden käyttäjät tiloissa, joissa ei pidetä tuotantoeläimiä;
f)
toimijat, jotka käsittelevät ja jakelevat orgaanisia lannoitteita tai maanparannusaineita yksinomaan enintään 50 kilogramman painoisissa myyntivalmiissa vähittäispakkauksissa rehu- ja elintarvikeketjun ulkopuolista käyttöä varten.”
4)
Korvataan 22 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Seuraavien markkinoille saattamiseen ei sovelleta mitään eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia:
a)
luonnonvaraisista merilinnuista peräisin oleva, unionissa kerätty tai kolmansista maista tuotu guano;
b)
muut myyntivalmiit kasvualustat kuin maahantuodut kasvualustat, jotka sisältävät vähemmän kuin
i)
5 prosenttia luokkaan 3 kuuluvaa ainesta olevia johdettuja tuotteita tai luokkaan 2 kuuluvaa muuta ainesta kuin käsiteltyä lantaa;
ii)
50 prosenttia käsiteltyä lantaa.”
5)
Korvataan 23 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Välituotteiden määräpaikkana olevan laitoksen toiminnanharjoittajan tai omistajan tai tämän edustajan on käytettävä ja/tai lähetettävä välituotteet yksinomaan valmistuksessa käytettäviksi liitteessä I olevassa 35 kohdassa olevan välituotteen määritelmän mukaisesti.”
6)
Poistetaan 36 artiklan 3 kohta.
7)
Muutetaan liitteet I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV ja XVI tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Unioniin saa 27 päivään syyskuuta 2015 ulottuvan siirtymävaiheen ajan edelleen tuoda eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden lähetyksiä, joiden mukana on malli-ilmoitus, joka on täytetty ja allekirjoitettu asetuksen (EU) N:o 142/2011, sellaisena kuin se on ennen tämän asetuksen voimaantuloa, liitteessä XV olevassa 20 luvussa esitetyn mallin mukaisesti, sillä edellytyksellä että tällaiset malli-ilmoitukset on täytetty ja allekirjoitettu ennen 27 päivää heinäkuuta 2015.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 23 päivästä helmikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 2015.