KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 990/2013
af 15. oktober 2013
om ændring af forordning (EF) nr. 1187/2009 for så vidt angår eksport af mælk og mejeriprodukter til Amerikas Forenede Stater og Den Dominikanske Republik
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 161, stk. 3, artikel 170 og artikel 171, stk. 1, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I kapitel III, afdeling 2, i Kommissionens forordning (EF) nr. 1187/2009 (2) er der fastsat bestemmelser for så vidt angår eksportlicenser for ost, der skal eksporteres til Amerikas Forenede Stater under visse GATT-kontingenter. Erfaringerne med visse af disse kontingenter har vist, at eksportørerne på grund af de stadigt skiftende markedsvilkår, navnlig store prisudsving, øget konkurrence og ændringer i valutakurser, som optræder i det lange tidsrum mellem perioden for indgivelse af ansøgninger om eksportlicenser (i det følgende benævnt »licensansøgninger«) og det tidspunkt, hvor eksporten finder sted muligvis ikke kan anvende deres licenser og som følge heraf mister de dertil knyttede sikkerheder. For at undgå at eksportørerne mister incitamentet til at ansøge om disse kontingenter, for hvilke tidsrummet fastsættes efter aftale med myndighederne i USA, er det nødvendigt at nedsætte den gældende sats for sikkerhedsstillelse med virkning fra kontingentåret 2015.
(2)
I artikel 22, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1187/2009 er det fastsat, at ansøgningerne for de kontingenter, der åbnes af USA, er betinget af, at der stilles sikkerhed efter forordningens artikel 9. I artikel 9 i kapitlet om generelle regler i forordning (EF) nr. 1187/2009 angives mekanismen til beregning af sikkerhedsstillelsen for eksport, som ikke er omfattet af handelspræferencer indrømmet af tredjelande. I betragtning af erfaringerne med de præferentielle toldkontingenter, som USA har åbnet, og for at gøre dem mere attraktive for eksportører, er det derfor, ud over at nedsætte satsen for sikkerhedsstillelsen, nødvendigt at præcisere, at artikel 9 i sin helhed ikke bør finde anvendelse på disse kontingenter.
(3)
Kapitel III i afdeling 3 i forordning (EF) nr. 1187/2009 indeholder de betingelser og den procedure, som eksportørerne er underlagt, når de deltager i den mælkepulverordning, der er fastsat af Den Dominikanske Republik. Mens kontingentet er blevet udnyttet fuldt ud fra dets indførelse og indtil kontingentåret 2010/2011, forekommer den samlede mængde, der er ansøgt om, fra kontingentåret 2011/2012 at være lavere end den disponible kontingentmængde.
(4)
Med henblik på at udnytte kontingentet fuldt ud i de følgende år er det nødvendigt at tilpasse reglerne med hensyn til støtteberettigelse, de omfattede mængder, perioden for indgivelse af licensansøgninger og sikkerhedsstillelse.
(5)
For at gøre kontingentet lettere tilgængeligt for eksportørerne bør kravene til den mindste historiske eksport ved ansøgningen om den del af det kontingent, der er omhandlet i artikel 28, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1187/2009, desuden lempes.
(6)
For at udnytte kontingentet fuldt ud og af forenklingshensyn bør de maksimale mængder, for hvilke der kan indgives licensansøgninger, jf. artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1187/2009, øges til kontingentmængdeniveauerne. Den minimumsmængde, for hvilken licensansøgninger kan indgives, bør fastsættes til 20 tons.
(7)
Det lange tidsrum mellem perioden for indgivelse af licensansøgninger, jf. artikel 29 i forordning (EF) nr. 1187/2009, og det kvoteår, hvor eksporten finder sted, såvel som de kraftige prisudsving inden for mejerisektoren og en øget konkurrence på markedet for mælkepulver i Den Dominikanske Republik har øget eksportørernes risiko for at sidde tilbage med licenser, der ikke eller kun delvist udnyttes, hvilket medfører, at den tilknyttede sikkerhed fortabes. Det er derfor hensigtsmæssigt at udskyde indgivelsen af licensansøgninger fra april til maj og at indføre en ekstra tildelingsperiode.
(8)
En nedsættelse af den sikkerhedsstillelse, der er omhandlet i artikel 28, stk. 3, vil desuden tilskynde eksportørerne til at ansøge om licenser, hvorfor en sådan bør gennemføres. Det er ligeledes nødvendigt at præcisere, at artikel 9 ikke skal gælde for præferencekontingenter, der fastsættes af Den Dominikanske Republik for at gøre kontingentet mere attraktivt for eksportører.
(9)
Forordning (EF) nr. 1187/2009 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(10)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
Artikel 1
Ændring af forordning (EF) nr. 1187/2009
I kapitel III til forordning (EF) nr. 1187/2009 foretages følgende ændringer:
1)
I afdeling 2 foretages følgende ændringer:
a)
Artikel 22, stk. 3, affattes således:
»3. Licensansøgningerne er betinget af, at der stilles en sikkerhed på 3 EUR/100 kg.«
b)
Artikel 26 affattes således:
»Artikel 26
Bestemmelserne i kapitel II anvendes, undtagen artikel 7, 9 og 10.«
2)
Afdeling 3 affattes således:
»AFDELING 3
Eksport til Den Dominikanske Republik
Artikel 27
1. Ved eksport af mælkepulver til Den Dominikanske Republik inden for det kontingent, der er fastsat i tillæg 2 til bilag III til den økonomiske partnerskabsaftale mellem Cariforumlandene på den ene side og Den Europæiske Union og dets medlemsstater på den anden side, skal der forelægges en bekræftet kopi af den eksportlicens, der er udstedt i henhold til bestemmelserne i denne afdeling, og en behørigt påtegnet kopi af eksportangivelsen for hver sending for de dominikanske myndigheder.
2. Ansøgninger om eksportlicenser (»licensansøgninger«) kan indgives for alle produkter henhørende under KN-kode 0402 10, 0402 21 og 0402 29.
Produkterne skal i deres helhed være fremstillet i Unionen. Ansøgeren forelægger på myndighedernes anmodning alle supplerende bilag, som myndighederne finder nødvendige for at kunne udstede licensen, og accepterer enhver kontrol, som myndighederne måtte foretage af regnskaber og af omstændighederne vedrørende fremstillingen af de pågældende produkter.
Artikel 28
1. Det i artikel 27, stk. 1, nævnte kontingent er på 22 400 tons pr. tolvmåneders periode, der begynder den 1. juli. Kontingentet opdeles i to dele:
a)
Den første del, der udgør 80 %, dvs. 17 920 tons, fordeles mellem de eksportører i Unionen, der kan godtgøre, at de har eksporteret de i artikel 27, stk. 2, nævnte produkter til Den Dominikanske Republik i mindst et af de seneste fire kalenderår før perioden for indgivelse af ansøgninger.
b)
Den anden del, der udgør 20 %, dvs. 4 480 tons, er forbeholdt andre ansøgere end de i litra a) nævnte, som, når de indgiver ansøgning, kan godtgøre, at de i de seneste tolv måneder har drevet handel med tredjelande med mejeriprodukter henhørende under kapitel 4 i den kombinerede nomenklatur.
Det bevis på handel, som er omhandlet i litra a), forelægges i overensstemmelse med artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1301/2006.
2. Licensansøgninger skal omfatte mindst 20 tons og må pr. ansøger højst vedrøre:
a)
de mængder, der er nævnt i stk. 1, første afsnit, litra a) og b), for så vidt angår den i artikel 29, stk. 1, omhandlede periode for indgivelse af licensansøgninger
b)
den samlede resterende mængde fra begge dele af kontingentet, der er nævnt i stk. 1, første afsnit, litra a) og b), for så vidt angår den i artikel 29, stk. 2, omhandlede periode for indgivelse af licensansøgninger.
Licensansøgninger for den samlede resterende mængde som omhandlet i første afsnit, litra b), kan indgives enten af eksportører, der er nævnt i stk. 1, første afsnit, litra a), eller af ansøgere, der er nævnt i stk. 1, første afsnit, litra b).
Licensansøgninger, der vedrører større mængder end de i første afsnit, litra a) og b), omhandlede, afvises.
3. Der kan kun indgives én licensansøgning pr. periode for indgivelse af ansøgninger, jf. artikel 29, pr. kode i den kombinerede nomenklatur. Hver ansøger skal indgive alle licensansøgninger samtidigt til den enkelte medlemsstats myndigheder.
Licensansøgninger tages kun i betragtning, hvis ansøgeren, når han indgiver licensansøgninger,
a)
stiller en sikkerhed på 3 EUR/100 kg.
b)
for den i stk. 1, første afsnit, litra a), nævnte del angiver mængden af de i artikel 27, stk. 2, nævnte produkter, som han har eksporteret til Den Dominikanske Republik i løbet af et af de fire kalenderår forud for den relevante periode for indgivelse af licensansøgninger, jf. artikel 29, og kan godtgøre dette over for medlemsstatens myndigheder på tilfredsstillende måde. I den forbindelse anses den erhvervsdrivende, hvis navn er anført på den pågældende eksportangivelse, for at være eksportøren
c)
for den i stk. 1, første afsnit, litra b), nævnte del på tilfredsstillende måde kan godtgøre over for medlemsstatens myndigheder, at han opfylder ansøgningsbetingelserne.
Artikel 29
Licensansøgninger indgives hvert år mellem den 20. og den 30. maj med henblik på eksport i det kontingentår, der løber fra den 1. juli samme år til den 30. juni det følgende år.
Hvis der efter den i første afsnit nævnte periode for indgivelse af licensansøgninger stadig er mængder til rådighed, indgives licensansøgninger hvert år mellem den 1. november og den 10. november med henblik på eksport i den resterende periode af det løbende kontingentår.
Artikel 30
I licensansøgningerne og licenserne anføres:
a)
i rubrik 7: »Den Dominikanske Republik - DO«
b)
i rubrik 17 og 18: den mængde, som licensansøgningen og licensen vedrører
c)
i rubrik 20: en af angivelserne i bilag III.
Licenser udstedt i henhold til denne afdeling medfører en forpligtelse til at eksportere til Den Dominikanske Republik.
Artikel 31
1. For så vidt angår de i artikel 29, første afsnit, nævnte licensansøgninger sender medlemsstaterne senest den 6. juni hvert år Kommissionen en meddelelse med angivelse for hver af de to dele af kontingentet og for hver produktkode i den kombinerede nomenklatur af de mængder, der er ansøgt om licenser for, eller af, at der ikke er indgivet ansøgninger.
2. Kommissionen afgør hurtigst muligt, i hvilket omfang der kan udstedes licenser for de mængder, der er ansøgt om, og den fastsætter tildelingskoefficienter for hver del af kontingentet. Den mængde, der kommer ud af at anvende koefficienten, rundes ned til det nærmeste hele kg.
3. Hvis der for mindst en af de to dele af kontingentet indgives licensansøgninger for mængder, der er lavere end de i artikel 28, stk. 1, omhandlede mængder, medtager Kommissionen den samlede resterende mængde, for hvilke der kan indgives licensansøgninger i den i artikel 29, stk. 2, nævnte periode i den i stk. 2 nævnte afgørelse.
For så vidt angår de i artikel 29, andet afsnit, nævnte licensansøgninger sender medlemsstaterne senest den 17. november hvert år Kommissionen en meddelelse med angivelse for hver produktkode i den kombinerede nomenklatur af de mængder, der er ansøgt om licenser for, eller af, at der ikke er indgivet ansøgninger.
Kommissionen afgør hurtigst muligt, i hvilket omfang der kan udstedes licenser for de mængder, der er ansøgt om, og fastsætter en tildelingskoefficient. Den mængde, der kommer ud af at anvende koefficienten, rundes ned til det nærmeste hele kg.
Hvis de mængder, der ansøges om i henhold til første afsnit, ikke når op på den samlede resterende mængde, tildeler Kommissionen i overensstemmelse med den i tredje afsnit nævnte afgørelse den resterende mængde i forhold til de mængder, der er ansøgt om.
Ansøgerne skal underrette den kompetente myndighed om, hvorvidt de accepterer den supplerende mængde senest en uge efter offentliggørelsen af Kommissionens afgørelse som omhandlet i tredje afsnit. Den stillede sikkerhed forhøjes tilsvarende. Den kompetente myndighed giver senest den 31. december Kommissionen meddelelse om den supplerende mængde, der er blevet accepteret.
4. Før de meddelelser, der er nævnt i stk. 1 og i stk. 3, andet afsnit, sendes, kontrollerer medlemsstaterne, at betingelserne i artikel 27, stk. 2, og artikel 28 er opfyldt.
5. Hvis anvendelsen af tildelingskoefficienten indebærer, at der pr. ansøger fastsættes en mængde på under 20 tons, kan ansøgeren trække sin licensansøgning tilbage. I så fald underretter han myndighederne herom senest tre arbejdsdage efter offentliggørelsen af Kommissionens afgørelse som omhandlet i stk. 2, og i stk. 3, tredje afsnit. Sikkerhedsstillelsen frigives straks. Senest ti dage efter offentliggørelsen af afgørelsen underretter den kompetente myndighed Kommissionen om de mængder, for hvilke ansøgerne har trukket deres licensansøgninger tilbage, og for hvilke sikkerhedsbeløbene er frigivet, opdelt efter produktkode i den kombinerede nomenklatur.
Artikel 32
1. Eksportlicenserne udstedes senest den 30. juni, og i givet fald senest den 31. december, efter offentliggørelsen af Kommissionens afgørelse, jf. henholdsvis artikel 31, stk. 2, og artikel 31, stk. 3, tredje afsnit.
De udstedes kun til erhvervsdrivende, hvis licensansøgninger kom i betragtning til de mængder, som medlemsstaterne har givet meddelelse om i overensstemmelse med artikel 31, stk. 1, og artikel 31, stk. 3, andet afsnit.
Konstateres det, at en erhvervsdrivende, som der er udstedt licens til, har meddelt urigtige oplysninger, annulleres licensen, og sikkerhedsstillelsen inddrages.
2. Eksportlicenser, der er udstedt efter bestemmelserne i denne afdeling, er gyldige fra den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008, til den 30. juni i det kontingentår, som licensansøgningen vedrører.
Ved anvendelse af artikel 6, stk. 2, gælder eksportlicenserne for hvert af de produkter, der henhører under de koder, der er nævnt i artikel 27, stk. 2, første afsnit.
3. Medlemsstaterne underetter senest den 15. juli, og i givet fald inden den 15. januar, Kommissionen om de mængder, der er udstedt licenser for, opdelt efter produktkode i den kombinerede nomenklatur.
4. Sikkerheden frigives kun i et af følgende tilfælde:
a)
mod forelæggelse af det bevis, der er omhandlet i artikel 32, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008, sammen med det transportdokument, der er omhandlet i artikel 17, stk. 3, i forordning (EF) nr. 612/2009, og hvorpå der som destination er angivet Den Dominikanske Republik
b)
for de mængder, for hvilke der er ansøgt om, men ikke udstedt licens.
Sikkerheden for den ikke-eksporterede mængde fortabes.
5. Uanset artikel 8 i forordning (EF) nr. 376/2008 kan licenserne ikke overdrages.
6. Senest den 31. august hvert år meddeler medlemsstaterne Kommissionen for begge dele af det i artikel 28, stk. 1, nævnte kontingent, opdelt efter produktkode i den kombinerede nomenklatur, følgende mængder for den i artikel 28, stk. 1, foregående tolvmåneders periode:
a)
den mængde, der ikke blev udstedt licenser til, eller som blev annulleret
b)
den mængde, der er eksporteret.
Artikel 33
1. Bestemmelserne i kapitel II anvendes, undtagen artikel 7, 9 og 10.
2. De meddelelser, der er nævnt i dette kapitel, sendes til Kommissionen i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 (3).
Artikel 2
Overgangsforanstaltninger
Hvad angår eksporten til Den Dominikanske Republik i kontingentåret 2013/14, er den samlede resterende mængde som nævnt i artikel 28, stk. 2, første afsnit, litra b), i forordning (EF) nr. 1187/2009, som ændret ved denne forordnings artikel 1, nr. 2, på 9 018 tons.
Ansøgninger om eksportlicenser vedrørende den mængde, der er nævnt i første afsnit, kan indgives fra den 1. til den 10. november 2013 i overensstemmelse med kapitel III, afdeling 3, i forordning (EF) nr. 1187/2009, som ændret ved denne forordnings artikel 1, nr. 2.
Artikel 3
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, nr. 1, anvendes fra kontingentåret 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. oktober 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 990/2013,
annettu 15 päivänä lokakuuta 2013,
asetuksen (EY) N:o 1187/2009 muuttamisesta maidon ja maitotuotteiden Amerikan yhdysvaltoihin ja Dominikaaniseen tasavaltaan viennin osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 161 artiklan 3 kohdan, 170 artiklan ja 171 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksen (EY) N:o 1187/2009 (2) III luvun 2 jaksossa säädetään Yhdysvaltoihin tietyissä GATT-kiintiöissä vietävien juustojen vientitodistuksista. Joistakin näistä kiintiöistä saatu kokemus on osoittanut, että jatkuvasti muuttuvien markkinaolosuhteiden vuoksi, erityisesti hintojen suuren vaihtelun, lisääntyneen kilpailun ja sellaisten valuuttakurssien muutosten vuoksi, jotka ilmenevät vientitodistushakemusten, jäljempänä ’todistushakemukset’, jättöajan ja viennin toteutumisajankohdan välisellä pitkällä ajanjaksolla, viejät eivät mahdollisesti kykene käyttämään todistuksiaan ja menettävät sen seurauksena niihin liittyvät vakuudet. Jotta viejät säilyttäisivät kiinnostuksensa hakea näitä kiintiöitä, joiden osalta kuluva aika vahvistetaan yhteisymmärryksessä Yhdysvaltain viranomaisten kanssa, on tarpeen alentaa sovellettavaa vakuutta kiintiövuodesta 2015 alkaen.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 22 artiklan 3 kohdassa säädetään, että Yhdysvaltojen avaamia kiintiöitä koskevien todistushakemusten esittäminen edellyttää vakuuden asettamista saman asetuksen 9 artiklan mukaisesti. Koska 9 artikla on osa asetuksen (EY) N:o 1187/2009 yleisiä sääntöjä koskevaa lukua, siinä vahvistetaan vakuuden laskutapa viennissä, jolle kolmannet maat eivät myönnä tullietuuksia. Sen vuoksi, kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen avaamista etuuskohtelukiintiöistä saadut kokemukset, ja niiden houkuttavuuden lisäämiseksi viejien keskuudessa, vakuuden alentamisen lisäksi on tarpeen täsmentää, ettei 9 artiklaa pitäisi soveltaa kokonaisuudessaan näihin kiintiöihin.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luvun 3 jaksossa säädetään niistä edellytyksistä ja menettelystä, joilla viejät voivat päästä osallisiksi Dominikaanisen tasavallan maitojauheelle avaamasta kiintiöstä. Vaikka kiintiö on käytetty kokonaisuudessaan sen käyttöönotosta alkaen kiintiövuoteen 2010/2011 saakka, vaikuttaa siltä, että kiintiövuodesta 2011/2012 alkaen haetut kokonaismäärät ovat alhaisemmat kuin käytettävissä olevan kiintiön määrä.
(4)
Kiintiön mahdollisimman tehokkaan käytön varmistamiseksi seuraavina vuosina, on tarpeen mukauttaa sääntöjä hyväksyttävyyden, sovellettavien määrien, todistushakemusten jättämisaikojen ja vakuuden suhteen.
(5)
Jotta kiintiöstä osalliseksi pääsy olisi viejille helpompaa, historiallista kaupankäynnin vähimmäismäärää koskevia vaatimuksia olisi lievennettävä haettaessa asetuksen (EY) N:o 1187/2009 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua osakiintiötä.
(6)
Kiintiön mahdollisimman tehokkaan käytön varmistamiseksi ja yksinkertaistamisen vuoksi enimmäismääriä, joiden osalta todistushakemuksia voi jättää, sellaisina kuin ne ovat vahvistettuina asetuksen (EY) N:o 1187/2009 28 artiklan 2 kohdassa, olisi korotettava kiintiön määrän tasoille. Vähimmäismääräksi, jonka osalta todistushakemuksia voi jättää, olisi vahvistettava 20 tonnia.
(7)
Pitkä ajanjakso todistushakemusten asetuksen (EY) N:o 1187/2009 29 artiklan mukaisen jättöajan ja sen kiintiövuoden välillä, jonka aikana vienti tapahtuu, sekä hintojen suuri vaihtelu maitoalalla ja maitojauhealan kilpailun lisääntyminen Dominikaanisessa tasavallassa ovat lisänneet riskiä siitä, etteivät viejät saa vientitodistuksiaan käytettyä lainkaan tai kokonaan, mistä syystä niihin liittyvä vakuus menetetään. Siksi on aiheellista lykätä todistushakemusten jättämisaikaa huhtikuusta toukokuuhun sekä säätää toisesta hakujaksosta.
(8)
Lisäksi 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vakuuden alentamisella kannustettaisiin toimijoita niin, etteivät he jättäisi hakematta vientitodistuksia, ja tästä olisi myös säädettävä. On myös syytä tarkentaa, ettei 9 artikla pitäisi soveltaa Dominikaanisen tasavallan avaamaan etuuskohtelukiintiöön, jotta tämä kiintiö olisi viejille houkuttelevampi.
(9)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1187/2009 olisi muutettava.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 muuttaminen
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luku seuraavasti:
1)
Muutetaan 2 jakso seuraavasti:
a)
Korvataan 22 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Hakemusten esittäminen edellyttää, että asetetaan vakuus, joka on 3 euroa 100 kilogrammalta.”
b)
Korvataan 26 artikla seuraavasti:
”26 artikla
Sovelletaan II luvun säännöksiä, lukuun ottamatta 7, 9 ja 10 artiklan säännöksiä.”
2)
Korvataan 3 jakso seuraavasti:
”3 JAKSO
Vienti Dominikaaniseen tasavaltaan
27 artikla
1. CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen liitteessä III olevassa 2 lisäyksessä määrätyssä kiintiössä tapahtuva maitojauheen vienti Dominikaaniseen tasavaltaan edellyttää, että Dominikaanisen tasavallan toimivaltaisille viranomaisille esitetään kustakin lähetyksestä oikeaksi todistettu jäljennös tämän jakson mukaisesti annetusta vientitodistuksesta ja asianmukaisella vahvistusmerkinnällä varustettu jäljennös vienti-ilmoituksesta.
2. Vientitodistushakemuksia, jäljempänä ’todistushakemus’, voidaan jättää kaikista CN-koodien 0402 10, 0402 21 ja 0402 29 tuotteista.
Tuotteiden on oltava kokonaan unionissa tuotettuja. Hakijan on toimitettava toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä kaikki kyseisten viranomaisten todistuksen antamisen kannalta tarpeellisina pitämät lisäselvitykset ja hyväksyttävä kaikki näiden viranomaisten tarvittaessa tekemät kyseisten tuotteiden kirjanpitoa ja valmistusolosuhteita koskevat tarkastukset.
28 artikla
1. Edellä 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kiintiö on 22 400 tonnia 1 päivänä heinäkuuta alkavana 12 kuukauden jaksona. Kiintiö jaetaan kahteen osaan seuraavasti:
a)
ensimmäinen osa, joka on 80 prosenttia tai 17 920 tonnia, jaetaan sellaisten unionin viejien kesken, jotka voivat osoittaa vieneensä 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita Dominikaaniseen tasavaltaan vähintään yhtenä todistushakemusten jättämistä edeltävien neljän kalenterivuoden aikana;
b)
toinen osa, joka on 20 prosenttia tai 4 480 tonnia, varataan muille kuin a alakohdassa tarkoitetuille hakijoille, jotka voivat osoittaa hakemusten jättämishetkenä harjoittaneensa edeltävien 12 kuukauden aikana yhdistetyn nimikkeistön 4 ryhmään kuuluvien maitotuotteiden kauppaa kolmansien maiden kanssa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu todiste käydystä kaupasta on esitettävä asetuksen (EY) N:o 1301/2006 5 artiklan toisen kohdan mukaisesti.
2. Todistushakemuksen on koskettava vähintään 20:tä tonnia eikä se saa hakijaa kohti koskea seuraavia määriä suurempia määriä:
a)
1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut määrät 29 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun todistushakemusten jättöajan osalta;
b)
1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun kummankin osakiintiön jäljelle jääneet määrät 29 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun todistushakemusten jättöajan osalta.
Ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettua jäljellä olevaa kokonaismäärää koskevia todistushakemuksia voivat jättää joko 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetut viejät tai 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut hakijat.
Sellaiset todistushakemukset hylätään, jotka ylittävät ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa säädetyt enimmäismäärät.
3. Jotta hakemus voidaan hyväksyä, kutakin yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodia kohden voi jättää vain yhden todistushakemuksen kunakin 29 artiklassa tarkoitettuna hakemusten jättöaikana. Jokaisen hakijan on jätettävä kaikki todistushakemuksensa yhtä aikaa yhden jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
Todistushakemukset hyväksytään ainoastaan, jos hakija hakemusten jättöhetkellä
a)
asettaa vakuuden, jonka suuruus on 3 euroa 100 kilogrammalta;
b)
ilmoittaa 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetusta osasta niiden 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden määrät, jotka hakija on vienyt Dominikaaniseen tasavaltaan yhden 29 artiklassa tarkoitettua vientitodistusten jättöaikaa edeltävien neljän kalenterivuoden aikana, ja esittää tästä todisteen kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla. Tässä yhteydessä viejänä pidetään toimijaa, jonka nimi mainitaan asianomaisessa vienti-ilmoituksessa;
c)
pystyy 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun osan osalta osoittamaan kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla täyttävänsä kyseisessä säännöksessä vahvistetut edellytykset.
29 artikla
Todistushakemukset on jätettävä kunkin vuoden 20 ja 30 päivän toukokuuta välisenä aikana 1 päivän heinäkuuta ja seuraavan vuoden 30 päivän kesäkuuta välisen ajan kattavassa kiintiössä tapahtuvaa vientiä varten.
Jos määriä on ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun todistushakemusten jättöajan jälkeen käytettävissä, todistushakemukset on jätettävä kunkin vuoden 1 ja 10 päivän marraskuuta välisenä aikana kuluvan kiintiövuoden jäljellä olevana aikana tapahtuvaa vientiä varten.
30 artikla
Todistushakemuksessa ja todistuksessa on oltava
a)
7 kohdassa maininta ”Dominikaaninen tasavalta - DO”;
b)
17 ja 18 kohdassa määrä, jota hakemus tai todistus koskee;
c)
20 kohdassa jokin liitteessä III luetelluista maininnoista.
Tämän jakson mukaisesti annettavat todistukset velvoittavat viemään tuotteet Dominikaaniseen tasavaltaan.
31 artikla
1. Kun kyseessä ovat 29 artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut todistushakemukset, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 6 päivänä kesäkuuta kiintiön molempien osien ja kunkin yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodin osalta todistushakemusten kattamat määrät tai se, ettei hakemuksia ole jätetty.
2. Komissio päättää mahdollisimman pian, missä määrin se voi antaa todistuksia haetuille määrille, ja vahvistaa kunkin osakiintiön jakokertoimet. Kertoimen soveltamisen tuloksena saatava määrä pyöristetään alaspäin lähimpään kilogrammaan.
3. Jos jätetyt todistushakemukset vähintään jommastakummasta kiintiön osasta ovat 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja määriä alhaisemmat, komissio sisällyttää 2 kohdassa tarkoitettuun päätökseensä koko jäljellä olevan määrän, jonka osalta todistushakemukset voidaan jättää 29 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun ajanjakson kuluessa.
Kun kyseessä ovat 29 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitetut todistushakemukset, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 17 päivänä marraskuuta kunkin yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodin osalta todistushakemusten kattamat määrät tai se, ettei hakemuksia ole jätetty.
Komissio päättää mahdollisimman pian, missä määrin se voi antaa todistuksia haetuille määrille, ja vahvistaa jakokertoimen. Kertoimen soveltamisen tuloksena saatava määrä pyöristetään alaspäin lähimpään kilogrammaan.
Jos ensimmäisen alakohdan mukaisesti haetut määrät eivät yhteensä ole yhtä suuret kuin jäljellä oleva määrä, komissio jakaa kolmannessa alakohdassa tarkoitetun päätöksen nojalla jäljelle jäävän määrän suhteessa haettuihin määriin.
Viikon kuluessa siitä päivästä, jona kolmannessa alakohdassa tarkoitettu komission päätös julkaistaan, hakijoiden on ilmoitettava toimivaltaiselle valvontaviranomaiselle, hyväksyvätkö ne lisämäärän. Asetettua vakuutta korotetaan tällöin vastaavasti. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta hyväksytty lisämäärä.
4. Ennen 1 kohdassa ja 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja ilmoituksia jäsenvaltioiden on varmistettava, että 27 artiklan 2 kohdassa ja 28 artiklassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät.
5. Jos jakokertoimen soveltaminen johtaa siihen, että hakijakohtainen tuotemäärä olisi alle 20 tonnia, hakija voi peruuttaa todistushakemuksensa. Tällaisissa tapauksissa hakijan on ilmoitettava tästä toimivaltaiselle viranomaiselle kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun 2 kohdassa ja 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut komission päätökset julkaistaan. Vakuus vapautetaan välittömästi. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kymmenen työpäivän kuluessa päätöksen julkaisemisesta määrät, joita koskevat todistushakemukset on peruutettu ja joita koskevat vakuudet vapautettu, jaoteltuina yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodien mukaan.
32 artikla
1. Vientitodistukset on 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen julkaisemisen jälkeen annettava viimeistään 30 päivänä kesäkuuta ja 31 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun komission päätöksen julkaisemisen jälkeen 31 päivänä joulukuuta.
Niitä annetaan ainoastaan toimijoille, joiden todistushakemukset on otettu huomioon niiden määrien osalta, jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet 31 artiklan 1 kohdan ja 31 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
Jos todetaan, että todistuksen saaneen toimijan toimittamat tiedot ovat virheellisiä, todistus mitätöidään ja vakuus menetetään.
2. Tämän jakson mukaisesti annetut vientitodistukset ovat voimassa niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antamispäivästä alkaen sen kiintiövuoden 30 päivään kesäkuuta, jolle todistusta haettiin.
Asetuksen 6 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa vientitodistus on voimassa myös kaikkien 27 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen koodien tuotteiden osalta.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tapauksen mukaan viimeistään 15 päivänä heinäkuuta ja 15 päivänä tammikuuta määrät, joille todistuksia on annettu, jaoteltuina yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodien mukaan.
4. Vakuus vapautetaan ainoastaan jommassakummassa seuraavista tapauksista:
a)
esitettäessä asetuksen (EY) N:o 376/2008 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu todiste sekä asetuksen (EY) N:o 612/2009 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kuljetusasiakirja, jossa määräpaikaksi mainitaan Dominikaaninen tasavalta;
b)
niiden haettujen määrien osalta, joille todistusta ei voitu antaa.
Viemättä jääneiden määrien vakuus menetetään.
5. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 376/2008 8 artiklassa säädetään, todistuksia ei voi siirtää.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä elokuuta komissiolle 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kiintiön molemmista osista 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua edellistä 12 kuukauden jaksoa koskevat seuraavat määrät yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodin mukaan jaoteltuina:
a)
määrät, joille todistuksia ei annettu tai joiden osalta ne peruutettiin,
b)
viety määrä.
33 artikla
1. Sovelletaan II luvun säännöksiä, lukuun ottamatta 7, 9 ja 10 artiklan säännöksiä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetut komissiolle annettavat ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (3) mukaisesti.
2 artikla
Siirtymätoimenpiteet
Dominikaaniseen tasavaltaan suuntautuvan viennin osalta kiintiövuonna 2013/2014, asetuksen (EY) N:o 1187/2009 28 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdalla, tarkoitettu koko jäljellä oleva määrä on 9 018 tonnia.
Vientitodistushakemuksia, jotka koskevat tämän artiklan ensimmäisestä kohdasta tarkoitettua määrää, voi jättää 1 päivästä10 päivään marraskuuta 2013 asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luvun 3 jakson, sellaisena kuin se on muutettuna tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdalla, mukaisesti.
3 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Asetuksen 1 artiklan 1 kohtaa sovelletaan kiintiövuodesta 2015 alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä lokakuuta 2013.