KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 44/2014
af 21. november 2013
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 for så vidt angår køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af to- eller trehjulede køretøjer samt quadricykler
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 168/2013 af 15. januar 2013 om godkendelse og markedsovervågning af to- og trehjulede køretøjer samt quadricykler (1), særlig artikel 18, stk. 3, artikel 20, stk. 2, artikel 21, stk. 5, artikel 25, stk. 8, artikel 33, stk. 6, artikel 57, stk. 12, samt artikel 65, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det indre marked omfatter et område uden indre grænser, hvor den frie bevægelighed for varer, personer, tjenesteydelser og kapital er sikret. Med henblik herpå finder et omfattende system for EU-typegodkendelse og forbedret markedsovervågning af køretøjer i klasse L og deres systemer, komponenter og separate tekniske enheder som defineret i forordning (EU) nr. 168/2013 anvendelse.
(2)
Betegnelsen »køretøjer i klasse L« dækker en lang række lette køretøjstyper med to, tre eller fire hjul, f.eks. to- og trehjulede knallerter, to- og trehjulede motorcykler, motorcykler med sidevogn og lette firhjulede køretøjer (quadricykler), som f.eks. on-road-quads, terrængående køretøjer og quadrikøretøjer.
(3)
Ved Rådets afgørelse 97/836/EF (2) tiltrådte Unionen overenskomsten under FN's Økonomiske Kommission for Europa om indførelse af ensartede tekniske forskrifter for hjulkøretøjer samt udstyr og dele, som kan monteres og/eller benyttes på hjulkøretøjer, samt vilkårene for gensidig anerkendelse af godkendelser, der er meddelt på grundlag af sådanne forskrifter (»Overenskomst af 1958, som revideret«).
(4)
Fabrikanter ansøger om typegodkendelse for køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter eller separate tekniske enheder hertil i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013. De fleste af forskrifterne i direktiverne om køretøjsdele i EU-lovgivningen er overført fra de hertil svarende FN/ECE-regulativer. FN/ECE-regulativer ændres løbende i takt med den teknologiske udvikling, og den tilsvarende EU-lovgivning skal derfor ajourføres i overensstemmelse hermed. Med henblik på at undgå overlapning har gruppen på højt plan CARS 21 anbefalet at erstatte flere EU-direktiver ved at indarbejde de tilsvarende FN/ECE-regulativer, der er nævnt i bilag I, i EU-lovgivningen og gøre dem obligatoriske.
(5)
Muligheden for at anvende FN/ECE-regulativer i medfør af EU-lovgivning er indeholdt i forordning (EU) nr. 168/2013, hvori det fastslås, at disse FN/ECE-regulativer bør indarbejdes i EU-typegodkendelseslovgivningen. I henhold til den nævnte forordning bør typegodkendelse i henhold til FN/ECE-regulativer, hvis anvendelse er obligatorisk, betragtes som EU-typegodkendelse i overensstemmelse med nævnte forordning samt de delegerede retsakter og gennemførelsesretsakterne hertil.
(6)
FN/ECE-regulativ nr. 10 om elektromagnetisk kompatibilitet (EMC) bør gøres obligatorisk og erstatte kapitel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 97/24/EF af 17. juni 1997 om dele af og kendetegn ved to- og trehjulede motordrevne køretøjer (3), således at køretøjerne kun skal overholde et sæt krav for så vidt angår EMC, der er anerkendt på verdensplan af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958. FN/ECE-regulativ nr. 62 om beskyttelse mod uretmæssig brug bør gøres obligatorisk og erstatte Rådets direktiv 93/33/EØF af 14. juni 1993 om tyverisikring på to- og trehjulede motordrevne køretøjer (4) med samme mål om gensidig anerkendelse af de kontraherende parter i overenskomsten af 1958.
(7)
Den obligatoriske anvendelse af FN/ECE-regulativer gør det muligt at undgå overlapning - ikke kun med hensyn til tekniske forskrifter, men også med hensyn til certificering og administrative procedurer. Desuden vil en typegodkendelse, der er direkte baseret på internationalt vedtagne standarder, kunne forbedre markedsadgangen i tredjelande, herunder navnlig de lande, der har undertegnet den reviderede overenskomst af 1958, og dermed øge EU-industriens konkurrenceevne.
(8)
I medfør af forordning (EU) nr. 168/2013 må de køretøjer i klasse L, systemer, komponenter og separate tekniske enheder, som er omfattet af nævnte forordning, ikke bringes i omsætning eller gøres tilgængelige på markedet eller ibrugtages i medlemsstaterne, medmindre de overholder bestemmelserne i nævnte forordning.
(9)
Funktionelle sikkerheds- og miljøkrav gør det nødvendigt at opstille begrænsninger for indgreb på visse typer køretøjer i klasse L. Disse begrænsninger bør udelukkende vedrøre indgreb, der i betydelig grad ændrer køretøjets præstationer og emissioner af forurenende stoffer, støjemissioner og dets funktionelle sikkerhed på en skadelig måde, således at begrænsningerne ikke står i vejen for ejerens vedligeholdelse og reparation af køretøjet. Da skadelige indgreb på køretøjet påvirker både dets miljøpræstationer og funktionelle sikkerhed, bør der fastlægges detaljerede bestemmelser for at modvirke indgreb på drivaggregatet og støjbegrænsningssystemet i denne delegerede retsakt om køretøjskonstruktion.
(10)
Underklasse L6e-A (lette on-road-quads), L7e-A (tunge on-road-quads) og L7e-B (tunge terrængående quads) er køretøjer med et højt tyngdepunkt i forhold til deres bredde og akselafstand. De kan konfigureres på en række forskellige måder til passagertransport eller lastkapacitet, og de kan anvendes til kørsel i vanskeligt terræn. Der bør fastlægges flere kriterier for siderettet statisk stabilitet, som skal integreres i bilag XI om masser og dimensioner, da det er afgørende at sikre køretøjets stabilitet over for væltning i vanskeligt terræn. Både vippeplatformens vinkel og koefficienten for sidestabilitet anvendes som indikatorer for den statiske stabilitet. Koefficienten for sidestabilitet er et tredimensionalt statisk mål, der anvendes som indikator for køretøjets stabilitet i fladt terræn, mens vippeplatformens vinkel simulerer et køretøj, som kører på en skråning, og prøver dets statiske stabilitet i længderetningen. Køretøjets status under disse statiske prøvninger måles på køretøjer i klasse L6e-A, L7e-A og L7e-B i køreklar stand uden belastning samt under både lastede og ubelastede forhold. Desuden bør køretøjet konstrueres ved at udforme dets masse og dimensioner, så det har en tilstrækkelig grad af hældningsstabilitet. Den tilhørende prøvning bør være repræsentativ for et fuldt lastet køretøj, som kører direkte op eller ned ad en stejl skråning.
(11)
Egendiagnosesystemer er afgørende for en effektiv reparation og vedligeholdelse af køretøjer. En præcis diagnose hjælper reparatøren med hurtigt at identificere, hvilken mindste udskiftelige enhed der skal repareres eller udskiftes. Med henblik på at følge med den hurtige tekniske udvikling på området for fremdriftskontrolsystemer bør listen over anordninger, som overvåges for fejl i strømgennemgangen, gennemgås i 2017. Inden den 1. januar 2018 bør det fastslås, om der skal tilføjes yderligere anordninger og fejl til listerne i tillæg 2 til bilag XII, således at medlemsstaterne, køretøjsfabrikanterne, deres leverandører og reparationsindustrien har tilstrækkelig tid til at tilpasse sig inden ikrafttrædelsen af OBD-etape II.
(12)
OBD-etape I, der er obligatorisk fra 2016, bør ikke forpligte fabrikanterne til at udskifte hardware til brændstofpåfyldning og bør ikke foreskrive installation af en elektronisk karburator eller elektronisk brændstofindsprøjtning, hvis køretøjet overholder kravene i forordning (EU) nr. 168/2013 og de delegerede retsakter hertil. Overensstemmelse med kravene i OBD-etape I foreskriver, at såfremt brændstoftilførsel, gnistdannelse eller indsugningsluft kontrolleres elektronisk, skal de pågældende indgangs- og/eller udgangskredsløb overvåges, dog kun for så vidt angår de elementer, der er opført på listerne i tillæg 2 til bilag XII. Hvis en motorcykel f.eks. er udstyret med en mekanisk aktiveret karburator, men samtidig med en elektronisk kontrolleret gnistdannelse, skal de primære tændspolekredsløb overvåges. I tilfælde af en mekanisk karburator udstyret med en gasspjældspositionsføler, der giver et kredsløbssignal som input til PCU/ECU for at bestemme motorbelastningen, som derefter anvendes til elektronisk kontrol af gnistdannelsen, er overvågning af dette kredsløb for gasspjældspositionsføleren påkrævet. Ligeledes skal andre sensor- og/eller aktuatorkredsløb, som er omfattet af punkt 3.3.5 og 3.3.6 i bilag XII, overvåges, selv om de ikke direkte anvendes til at kontrollere brændstoftilførsel, gnistdannelse eller indsugningsluft. Et eksempel på et sådant tilfælde ville være kredsløbet for hjulhastighedssensoren, hvis kørehastigheden beregnes i PCU/ECU'en ud fra hjulrotationshastigheden, som derefter anvendes til kontrol af motorcyklens miljøpræstationer eller til at aktivere en standardindstilling, der begrænser drejningsmomentet.
(13)
Det er nødvendigt, at der er ubegrænset adgang til reparationsinformationer om køretøjer via et standardiseret format, der kan anvendes til at finde tekniske informationer, samt at der er effektiv konkurrence på markedet for informationstjenester vedrørende vedligeholdelse og reparation af køretøjer for at forbedre det indre markeds funktion, navnlig hvad angår den frie bevægelighed for varer, etableringsfriheden og den frie udveksling af tjenesteydelser. En stor del af disse informationer vedrører egendiagnosesystemer (OBD-systemer) og deres interaktion med andre systemer i køretøjet. Der bør fastsættes tekniske specifikationer, som fabrikanternes websteder skal opfylde, sideløbende med målrettede foranstaltninger for at sikre små og mellemstore virksomheder (SMV'er) adgang på rimelige vilkår. Fælles standarder, som er vedtaget under inddragelse af de interesserede parter, kan lette udvekslingen af oplysninger mellem fabrikanter og tjenesteleverandører. Fabrikanterne bør derfor anvende de tekniske specifikationer i OASIS-formatet, og Kommissionen vil til sin tid anmode Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Internationale Standardiseringsorganisation (ISO) om at udvikle dette format til en standard, som kan erstatte OASIS-formatet.
(14)
For at sikre yderligere fremskridt i den strategi for harmoniseret adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i alle sektorer af typegodkendelseslovgivningen, som er udstukket i kapitel XV i forordning (EU) nr. 168/2013, og som følger af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 (5) og (EF) nr. 715/2007 (6), bør bestemmelserne om adgang til de reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som er fastsat i gennemførelsesforordningen til forordning (EF) nr. 595/2009 og (EF) nr. 715/2007, nemlig Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 (7), overføres til denne forordning, og de bør tilpasses til de særlige kendetegn ved sektoren for køretøjer i klasse L.
(15)
Det er især vigtigt at tilpasse de specifikke procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i tilfælde af etapevis typegodkendelse. Der bør desuden vedtages specifikke krav og procedurer for adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer i forbindelse med kundetilpasninger og fremstilling af små mængder.
(16)
For at undgå at anvendelsen af bestemmelserne om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer pålægger køretøjsfabrikanterne en for stor byrde på kort sigt for så vidt angår visse systemer, som overføres fra ældre til nye typer køretøjer, bør der indføres en liste over visse begrænsede undtagelser fra de almindelige bestemmelser om adgang til egendiagnosesystemer og reparations- og vedligeholdelsesinformationer, som opstilles på en udtømmende liste i denne forordning.
(17)
I forbindelse med undersøgelsen af de vigtigste politikområder med indflydelse på den europæiske automobilindustris konkurrenceevne blev CARS 21-ekspertgruppen enig om en række anbefalinger med henblik på at fremme industriens globale konkurrenceevne og beskæftigelse og sikre yderligere fremskridt for så vidt angår sikkerhed og miljøpræstationer, som blev offentliggjort i en rapport fra Kommissionen i 2006 med titlen »CARS 21: En konkurrencevenlig lovramme for automobiler i det 21. århundrede«. På området for forenkling foreslog ekspertgruppen bl.a. to lovgivningsmæssige foranstaltninger, som skal gøre det muligt for fabrikanterne selv at udføre godkendelsesprøvningerne, dvs. blive udpeget som en teknisk tjeneste (»prøvning i fabrikantregi«), samt muligheden for at anvende computersimulering i stedet for fysiske prøvninger (»virtuel prøvning«). Der bør i denne forordning derfor fastsættes detaljerede betingelser for virtuel prøvning og prøvning i fabrikantregi som fastsat i artikel 32, 64 og 65 i forordning (EU) nr. 168/2013.
(18)
Computerstøttede teknikker, især computer aided design, anvendes i stor udstrækning i konstruktionsprocessen til bl.a. skitseprojektering og udformning af komponenter og udstyr samt styrkeanalyser og dynamiske analyser af aggregater og til definition af fremstillingsmetoderne. Der findes software, som gør det muligt at anvende virtuelle prøvningsmetoder baseret på disse teknikker, og indførelsen af disse blev af CARS 21-ekspertgruppen identificeret som en metode til at reducere fabrikanternes omkostninger, idet de ikke længere er forpligtet til at fremstille prototyper med henblik på typegodkendelse. Fabrikanter, som ikke ønsker at udnytte muligheden for virtuelle prøvningsmetoder, bør fortsat have mulighed for at anvende de eksisterende fysiske prøvningsmetoder.
(19)
Typegodkendelsesprøvninger udføres af tekniske tjenester behørigt meddelt af medlemsstaternes typegodkendende myndigheder til Kommissionen efter vurdering af deres kunnen og kompetencer i henhold til relevante internationale standarder. Disse standarder omfatter krav, som er nødvendige for, at en fabrikant eller en underkontrahent, der handler på dennes vegne, kan udpeges som en teknisk tjeneste af den godkendende myndighed i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/24/EF (8) (rammedirektivet). Med henblik på at forhindre eventuelle interessekonflikter bør de forpligtelser, som påhviler fabrikanterne, dog fastlægges. Desuden bør det fastslås, under hvilke betingelser fabrikanten må lade prøvningerne udføre af en underkontrahent.
(20)
Et af de vigtigste elementer i EU-typegodkendelsessystemet er det høje tillidsniveau, der bør være mellem den godkendende myndighed og de tekniske tjenester, som den har udpeget. Det er derfor vigtigt at sikre, at de oplysninger, der udveksles mellem tekniske tjenester og den godkendende myndighed, er transparente og klare.
(21)
En virtuel prøvning bør give samme tillidsniveau til resultaterne som en fysisk prøvning. Der bør derfor fastlægges relevante betingelser for at sikre, at en fabrikant, der handler som en intern teknisk tjeneste, en underkontrahent, der handler på dennes vegne, eller den tekniske tjeneste er i stand til at foretage en korrekt validering af de anvendte matematiske modeller.
(22)
Kontrol af køretøjers, komponenters eller separate tekniske enheders overensstemmelse under hele produktionsprocessen er en væsentlig del af EU-typegodkendelsen. Disse overensstemmelseskontroller gennemføres ved udførelse af fysiske prøvninger på køretøjer, komponenter eller separate tekniske enheder, som udtages fra produktionslinjen. Virtuelle metoder bør ikke tillades med henblik på kontrol af produktionens overensstemmelse, selv om der er anvendt virtuelle metoder i forbindelse med typegodkendelsen.
(23)
Denne forordning bør anvendes fra den dato, hvor forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
1. I denne forordning fastlægges detaljerede tekniske krav til og prøvningsprocedurer for køretøjskonstruktion og generelle krav for godkendelse af køretøjer i klasse L samt systemer, komponenter og separate tekniske enheder beregnet til sådanne køretøjer i henhold til forordning (EU) nr. 168/2013, og der fastlægges en liste over FN/ECE-regulativer og ændringer hertil.
2. Desuden fastlægges præstationsstandarder for tekniske tjenester og proceduren for vurdering af disse tjenester.
Artikel 2
Definitioner
Definitionerne i forordning (EU) nr. 168/2013 finder anvendelse. Derudover finder følgende definitioner anvendelse:
1)
»foranstaltninger mod ulovlige indgreb«: en række tekniske krav og specifikationer, som har til formål i videst muligt omfang at forhindre uautoriserede ændringer af køretøjets drivaggregat, der kan bringe den funktionelle sikkerhed i fare, især ved øgning af køretøjets præstationer, og skade miljøet, og som ikke er tilladt i henhold til bilag II
2)
»indsugningskanal«: indsugningsport og indsugningsmanifold tilsammen
3)
»indsugningsport«: åbning for indsugning af luft i cylinder, topstykke eller krumtaphus
4)
»indsugningsmanifold«: den del, der forbinder karburator eller det system, der styrer lufttilførselen, med cylinder, topstykke eller krumtaphus
5)
»indsugningssystem«: indsugningsport og indsugningslyddæmper tilsammen
6)
»udstødningssystem«: udstødningsrør, ekspansion, lyddæmper og forureningsbegrænsende anordning(er) tilsammen
7)
»specialværktøj«: værktøj, der anvendes til anordninger mod ulovlige indgreb, og som køretøjsfabrikanten udelukkende stiller til rådighed for autoriserede distributører og ikke for offentligheden
8)
»gnistdannelse i tændingssystemet«: alle kendetegn ved den gnist, der dannes i tændingssystemet i en motor med styret tænding for at antænde blandingen af luft og brændstof, f.eks. timing, styrke og position
9)
»brændstoftilførselssystem«: den række af komponenter, som udgør og befinder sig mellem brændstoflagringsenhed(er), anordning(er) til blanding af luft og brændstof eller indsprøjtningsanordning(er)
10)
»produktionens overensstemmelse«: evnen til at sikre, at hver serie af fremstillede produkter er i overensstemmelse med specifikations-, præstations- og mærkningskravene i typegodkendelsen
11)
»kvalitetsstyringssystem«: en række elementer, som er indbyrdes forbundne eller påvirker hinanden gensidigt, og som anvendes af organisationer til at styre og kontrollere, hvordan kvalitetspolitikker gennemføres og kvalitetsmål opnås
12)
»audit«: indsamling af bevismateriale, som anvendes til at evaluere, hvordan kontrolkriterierne anvendes til at opnå objektivitet, upartiskhed og uafhængighed og håndteres i en systematisk og dokumenteret kontrolproces
13)
»afhjælpende foranstaltninger«: problemløsningsproces i kvalitetsstyringsprocessen med efterfølgende skridt, som tages for at fjerne årsagerne til den manglende overensstemmelse eller uønskede situation, og som er udformet med henblik på at forhindre gentagelse heraf
14)
»certificering«: en attestering foretaget af et nationalt akkrediteringsorgan af, at en organisation opfylder de krav, der er fastsat i de harmoniserede standarder, og i givet fald alle andre supplerende krav, herunder dem, der er fastsat i de relevante sektorordninger for at udføre de specifikke overensstemmelsesvurderingsopgaver
15)
»tilkoblingsanordning til køretøjer i klasse L«: alle dele og anordninger, som er fastgjort til køretøjets ramme, samt lastbærende dele af karosseri og chassis, ved hjælp af hvilke motorkøretøjet og påhængskøretøjet sammenkobles, herunder faste eller aftagelige dele til fastgøring, justering eller betjening af tilkoblingsanordningerne
16)
»koblingskugler og trækbeslag«: en tilkoblingsanordning, hvor køretøjet i klasse L er forsynet med koblingskugle og beslag med henblik på tilkobling af påhængskøretøjet ved hjælp af en kuglekobling (et koblingshoved)
17)
»kuglekobling«: mekanisk tilkoblingsanordning på påhængskøretøjets trækstang, beregnet til tilkobling til en koblingskugle på et køretøj i klasse L
18)
»koblingspunktet«: det punkt, hvor den på et påhængskøretøj monterede kobling går i indgreb med den på et trækkende køretøj monterede kobling
19)
»sekundær kobling«: en tilkoblingsanordning, som, i tilfælde af at hovedkoblingen frakobles, sikrer, at påhængskøretøjet stadig er tilkoblet det trækkende køretøj, og som kan opretholde en vis styring af påhængskøretøjet
20)
»pladekant«: omridset af en plade, som, hvis den var flad og rektangulær, ville have fire klart identificerbare kanter og være af en samlet materialetykkelse på ikke over 10 mm
21)
»skaft«: ethvert fremspring eller en del heraf, som synes at have en rund eller nærmest rund form, herunder bolt- og skruehoveder, med en forholdsvis konstant diameter og med en fri ende, som kan berøres
22)
»maskestørrelse«: antal åbninger pr. (lineær) tomme gitteroverflade
23)
»lad«: en platform, som er monteret på et køretøj i klasse L, og som er beregnet til at bære last
24)
»standardudstyr«: den grundlæggende konfiguration af et køretøj, der er udstyret med alle de elementer, der kræves i henhold til de retsakter, der er omhandlet i bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013/EF, herunder alle elementer, som er monteret, uden at dette gav anledning til nogen yderligere specifikationer af konfiguration eller udstyr
25)
»ekstraudstyr«: elementer, som ikke er standardudstyr, og som kan monteres på et køretøj på fabrikantens ansvar
26)
»ekstraudstyrets masse«: massen af det udstyr, som kan monteres på køretøjet ud over standardudstyr, i henhold til fabrikantens anvisninger
27)
»koblingens masse«: massen af tilkoblingsanordningen og de dele, der er nødvendige for at montere koblingen på køretøjet
28)
»største teknisk tilladte masse på koblingspunktet«: den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning på et trækkende køretøjs koblingspunkt (værdien »S« eller »U«), baseret på koblingens og det trækkende køretøjs konstruktionselementer
29)
»faktisk masse«: den masse for et køretøj i køreklar stand, der henvises til i artikel 5 i forordning (EU) nr. 168/2013, plus førerens masse (75 kg), plus massen af lagringsenhed for alternativt brændstof, hvis en sådan findes, plus massen af eventuelt ekstraudstyr, som er monteret på et bestemt køretøj
30)
»største teknisk tilladte totalmasse« (M): køretøjets maksimale masse baseret på dets konstruktion og ydeevne
31)
»største teknisk tilladte masse af påhængskøretøj« (TM): den største masse, som et trækkende køretøj kan trække
32)
»aksel«: den fælles omdrejningsakse på to eller flere hjul, uanset om disse er motordrevne eller frit roterende, og uanset om de befinder sig i ét eller flere segmenter i samme plan, der er vinkelret på køretøjets langsgående midterlinje
33)
»største teknisk tilladte akseltryk«: den masse, der svarer til den maksimale tilladte statiske lodrette belastning, der overføres til vejbanen af akslens hjul, baseret på akslens og køretøjets konstruktion og ydeevne
34)
»nyttelastens masse«: forskellen mellem den største teknisk tilladte totalmasse og køretøjets faktiske masse
35)
»langsgående plan«: et lodret plan, der er parallelt med køretøjets kørselsretning ved kørsel ligeud
36)
»emissionsbegrænsningssystem«: den elektroniske motorstyreenhed og alle de emissionsrelaterede komponenter i et udstødnings- og fordampningssystem, som afgiver signal til eller modtager signal fra denne styreenhed
37)
»fejlindikator«: en synlig eller hørlig indikator, der tydeligt informerer køretøjets fører i tilfælde af fejl som omhandlet i artikel 21 i forordning (EU) nr. 168/2013
38)
»fejl«: fejl i en komponent eller et system, som medfører, at emissionerne overstiger de OBD-grænseværdier, der er fastsat i bilag VI (B) til forordning (EU) nr. 168/2013, eller aktiverer en driftsform, der i væsentlig grad reducerer motorens drejningsmoment, eller medfører, at egendiagnosesystemet ikke kan opfylde de grundlæggende overvågningskrav i bilag XII
39)
»sekundærluft«: luft, der tilføres udstødningssystemet ved hjælp af en pumpe eller indsugningsventil eller på anden måde med det formål at fremme oxideringen af HC og CO i udstødningsgassen
40)
»fejltænding«: manglende forbrænding i cylinderen på en motor med styret tænding som følge af manglende gnistdannelse, ukorrekt brændstofdosering, dårlig kompression eller enhver anden årsag
41)
»type I-prøvning«: den relevante kørecyklus, der anvendes til emissionsgodkendelse
42)
»kørecyklus«: prøvningscyklus, der består i start af motoren, efterfulgt af en køremåde, hvor eventuelle tilstedeværende fejl vil blive detekteret, samt standsning af motoren
43)
»opvarmningsperiode«: at køretøjet køres således, at kølemidlets temperatur er steget mindst 22 K efter start af motoren og nået op på mindst 343,2 K (70 °C)
44)
»brændstofafstemning«: tilbagekoblet afstemning af den grundlæggende brændstofdosering
45)
»kortsigtet brændstofafstemning«: dynamisk eller øjeblikkelig afstemning af den grundlæggende brændstofdosering
46)
»langsigtet brændstofafstemning« består af mere gradvise afstemninger til brændstofkalibreringen, som udligner forskelle fra køretøj til køretøj og de gradvise ændringer, som finder sted med tiden
47)
»relativ belastning«: den aktuelle lufttilførsel divideret med den maksimale lufttilførsel, idet den maksimale lufttilførsel korrigeres for højden over havets overflade, hvis den kendes. Denne definition giver et dimensionsløst tal, der ikke er motorspecifikt og giver serviceteknikeren et fingerpeg om, hvor stor en del af motorens kapacitet, der udnyttes (idet 100 % er værdien ved helt åbent gasspjæld)
48)
»fast forprogrammeret standardindstilling«: et program, som motorens styreenhed permanent omstiller sig til, når emissionen fra køretøjet på grund af svigt af en komponent eller et system vil komme til at overstige grænserne i bilag VI (B) til forordning (EU) nr. 168/2013, og som er uafhængigt af indgangssignalet fra den/det pågældende svigtende komponent/system
49)
»kraftudtag«: et af motoren drevet udtag, beregnet til at drive tilbehør monteret på køretøjet
50)
»adgang til egendiagnosesystemet«: tilgængeligheden af alle emissions- og sikkerhedsrelaterede egendiagnoseinformationer, herunder alle fejlkoder, der er nødvendige for eftersyn, diagnose, vedligeholdelse eller reparation af dele af køretøjet med indflydelse på emissionspræstationer eller den funktionelle sikkerhed, via den serielle port på standarddatastikket i overensstemmelse med punkt 3.12 i tillæg 1 til bilag XII
51)
»ubegrænset adgang til egendiagnosesystemet«:
a)
en adgang, som ikke er betinget af en adgangskode, der kun udleveres af fabrikanten, eller af en tilsvarende adgangsbegrænsning eller
b)
en adgang, der muliggør vurdering af de aflæste data, uden at det er nødvendigt med særlige dekrypteringsinformationer, medmindre disse informationer som sådan er standardiseret
52)
»standardiserede data«: at alle datastrømsinformationer, herunder alle anvendte fejlkoder, kun aflæses i overensstemmelse med industristandarder, som gennem en klar definition af deres format og de tilladte muligheder fastsætter størst mulig harmonisering i sektoren for køretøjer i klasse L, og hvis anvendelse udtrykkeligt er tilladt i denne forordning
53)
»ufuldstændighed«: ved et egendiagnosesystem, at driftsegenskaberne ved op til to separate overvågede komponenter eller systemer midlertidigt eller permanent hindrer en ellers effektiv egenovervågning af disse komponenter eller systemer eller ikke opfylder alle de andre detaljerede krav til egendiagnose
54)
»betydelig reduktion af fremdriftsmoment«: et fremdriftsmoment, som er mindre end eller lig med 90 % af drejningsmomentet i normal drift
55)
»overflade bestående af regelmæssigt gitter«: en overflade bestående af et gitter med regelmæssige masker, f.eks. runde, ovale, sekskantede, rektangulære eller kvadratiske huller, jævnt fordelt med højst 15 mm indbyrdes afstand
56)
»tremmeoverflade«: en overflade bestående af parallelle tremmer fordelt med jævne mellemrum med højst 15 mm afstand
57)
»nominel overflade«: den teoretisk geometrisk perfekte overflade uden hensyntagen til uregelmæssigheder i overfladen såsom fremspring eller fordybninger
58)
»hældning«: vinkelafvigelsen i grader i forhold til et lodret plan
59)
»kundetilpasning«: enhver ændring af et køretøj, system, komponent eller separat teknisk enhed, som er foretaget efter specifik anmodning fra en kunde, og som skal godkendes
60)
»overførselssystem«: et system som defineret i artikel 3, nr. 15), i forordning (EU) nr. 168/2013, overført fra en gammel køretøjstype til en ny køretøjstype
61)
»støtteben«: en anordning, der er solidt fastgjort på køretøjet, og som kan holde køretøjet, når det efterlades parkeret uden opsyn
62)
»sidestøtteben«: et støtteben, som, når det klappes ned eller drejes ud til anvendelsespositionen, kun understøtter køretøjet til den ene side, idet begge hjul hviler på vejbanen
63)
»centralstøtteben«: et støtteben, som, når det klappes ned til anvendelsesposition, understøtter køretøjet via en eller flere berøringsflader mellem køretøjet og vejbanen på begge sider af køretøjets midterplan i længderetningen
64)
»hældning i tværgående retning«: den procentvise sidehældning af den faktiske understøtningsflade, når skæringslinjen mellem køretøjets midterplan i længderetningen og understøtningsfladen er vinkelret på den linje, der har størst hældning
65)
»hældning i længderetningen«: den procentvise fremad- og bagudrettede hældning af den faktiske understøtningsflade, når køretøjets midterplan i længderetningen er parallelt med den linje, der har størst hældning
66)
»anvendelsesposition«: for et støtteben, når det er klappet ned eller drejet ud og sat i den korrekte position med henblik på parkering af køretøjet
67)
»opklappet position«: for et støtteben, når det er klappet op eller drejet ind og sat i position med henblik på kørsel.
KAPITEL II
FABRIKANTERNES FORPLIGTELSER FOR SÅ VIDT ANGÅR KØRETØJSKONSTRUKTION
Artikel 3
Monterings- og påvisningskrav i forbindelse med køretøjskonstruktion
1. For at overholde kravene til køretøjskonstruktion som fastsat i artikel 18 i og bilag II til forordning (EU) nr. 168/2013 skal fabrikanterne udstyre køretøjer i klasse L med systemer, komponenter og separate tekniske enheder vedrørende den funktionelle sikkerhed og miljøbeskyttelse, som er udformet, konstrueret og samlet således, at køretøjet under normal drift og vedligeholdt i henhold til fabrikantens anvisninger opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer.
2. I henhold til artikel 6 til 20 påviser fabrikanterne ved hjælp af fysisk prøvning over for den godkendende myndighed, at et køretøj i klasse L, som markedsføres, registreres eller ibrugtages i Unionen, opfylder kravene til køretøjskonstruktion i kapitel III i forordning (EU) nr. 168/2013 og opfylder de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, der er fastsat i artikel 6 til 20 i denne forordning.
3. Fabrikanterne sikrer, at reservedele og udstyr, som markedsføres eller ibrugtages i Unionen, opfylder de relevante krav i forordning (EU) nr. 168/2013 som fastsat i de detaljerede tekniske krav og prøvningsprocedurer, som der henvises til i denne forordning. Et godkendt køretøj i klasse L, som er udstyret med sådan en reservedel eller sådant udstyr, skal opfylde de samme prøvningskrav og grænseværdier for ydeevne som et køretøj med en original del eller originalt udstyr, og sådanne reservedele eller sådant udstyr skal mindst opfylde kravene til holdbarhed i artikel 22, stk. 2, og artikel 23 og 24 i forordning (EU) nr. 168/2013.
4. Fabrikanterne sikrer desuden, at typegodkendelsesprocedurer for kontrol af produktionens overensstemmelse følges for så vidt angår de detaljerede krav til køretøjskonstruktion, som er fastlagt i artikel 33 i forordning (EU) nr. 168/2013, og de detaljerede tekniske krav i denne forordning.
5. Hvis det er relevant, forelægger fabrikanterne godkendelsesmyndigheden en beskrivelse af, hvilke foranstaltninger der er truffet for at forhindre ulovlige indgreb på styringssystemet for drivaggregatet, herunder computere til kontrol af emissioner og den funktionelle sikkerhed.
Artikel 4
Anvendelse af FN/ECE-regulativer
1. De FN/ECE-regulativer og ændringer hertil, der er fastsat i bilag I til denne forordning, gælder for typegodkendelse.
2. Køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed, som er lavere end eller lig med 25 km/h, skal opfylde alle de relevante krav i FN/ECE-regulativer, som gælder for køretøjer med en konstruktivt bestemt maksimalhastighed, som er højere end 25 km/h.
3. Henvisninger til køretøjer i klasse L1, L2, L3, L4, L5, L6 og L7 i FN/ECE-regulativerne skal forstås som henvisninger til køretøjer i klasse L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e og L7e i denne forordning, herunder eventuelle underklasser.
Artikel 5
Tekniske specifikationer vedrørende krav til køretøjskonstruktion og prøvningsprocedurer
1. Prøvning af køretøjskonstruktionen foretages i overensstemmelse med de prøvningskrav, der er fastlagt i denne forordning.
2. Prøvningsprocedurerne gennemføres eller bevidnes af godkendelsesmyndigheden eller af den tekniske tjeneste, hvis sidstnævnte er godkendt af godkendelsesmyndigheden.
3. Målemetoderne og prøvningsresultaterne indberettes til godkendelsesmyndigheden i det format for prøvningsrapporten, der er fastlagt i henhold til artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013.
Artikel 6
Krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet
De prøvningsprocedurer og krav til foranstaltninger mod ulovlige indgreb på drivaggregatet, der er omhandlet i bilag II (C1) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag II til denne forordning.
Artikel 7
Krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurerne
De prøvningsprocedurer og krav til ordninger for typegodkendelsesprocedurer, der er omhandlet i bilag II (C2) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag III til denne forordning.
Artikel 8
Krav til produktionens overensstemmelse
De prøvningsprocedurer og krav til produktionens overensstemmelse, der er omhandlet i bilag II (C3) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IV til denne forordning.
Artikel 9
Krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger
De prøvningsprocedurer og krav til tilkoblings- og fastspændingsanordninger, der er omhandlet i bilag II (C4) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag V til denne forordning.
Artikel 10
Krav til tyverisikringsanordninger
De prøvningsprocedurer og krav til tyverisikringsanordninger, der er omhandlet i bilag II (C5) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VI til denne forordning.
Artikel 11
Krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC)
De prøvningsprocedurer og krav til elektromagnetisk kompatibilitet (EMC), der er omhandlet i bilag II (C6) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VII til denne forordning.
Artikel 12
Krav til udragende dele
De prøvningsprocedurer og krav til udragende dele, der er omhandlet i bilag II (C7) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag VIII til denne forordning.
Artikel 13
Krav til lagring af brændstof
De prøvningsprocedurer og krav til lagring af brændstof, der er omhandlet i bilag II (C8) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag IX til denne forordning.
Artikel 14
Krav til lad
De prøvningsprocedurer og krav til lad, der er omhandlet i bilag II (C9) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag X til denne forordning.
Artikel 15
Krav til masser og dimensioner
De prøvningsprocedurer og krav til masser og dimensioner, der er omhandlet i bilag II (C10) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XI til denne forordning.
Artikel 16
Krav til funktionelle aspekter ved egendiagnosesystemer
De prøvningsprocedurer og krav til de funktionselle aspekter ved egendiagnosesystemer, der er omhandlet i bilag II (C11) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XII til denne forordning.
Artikel 17
Krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer
De prøvningsprocedurer og krav til håndgreb og fodstøtter til passagerer, der er omhandlet i bilag II (C12) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XIII til denne forordning.
Artikel 18
Krav til plads til montering af nummerplade
De prøvningsprocedurer og krav til plads til montering af nummerplade, der er omhandlet i bilag II (C13) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XIV til denne forordning.
Artikel 19
Krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer
De prøvningsprocedurer og krav til adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer, der er omhandlet i bilag II (C14) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XV til denne forordning.
Artikel 20
Krav til støtteben
De prøvningsprocedurer og krav til støtteben, der er omhandlet i bilag II (C15) til forordning (EU) nr. 168/2013, skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XVI til denne forordning.
KAPITEL III
FORPLIGTELSER FOR OG KRAV TIL TEKNISKE TJENESTER
Artikel 21
Præstationsstandarder og vurdering af tekniske tjenester
Tekniske tjenester skal opfylde de præstationsstandarder og den procedure for vurdering, der er omhandlet i bilag II (C16) til forordning (EU) nr. 168/2013, som skal gennemføres og kontrolleres i overensstemmelse med bilag XVII til denne forordning.
Artikel 22
Tilladelse til prøvning i fabrikantregi
Prøvning i fabrikantregi af en intern teknisk tjeneste som omhandlet i artikel 64, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 må kun udføres, hvis der er givet tilladelse hertil i henhold til bilag III til denne forordning.
KAPITEL IV
MEDLEMSSTATERNES FORPLIGTELSER
Artikel 23
Typegodkendelse af køretøjer, systemer, komponenter eller separate tekniske enheder
I overensstemmelse med artikel 18, 25 og 33 i forordning (EU) nr. 168/2013 og med virkning fra de datoer, der er fastlagt i bilag IV til forordning (EU) nr. 168/2013 skal de nationale myndigheder, hvis der er tale om nye køretøjer, som ikke opfylder bestemmelserne i forordning (EU) nr. 168/2013 og denne forordning, anse typeattester for ikke længere at være gyldige for så vidt angår artikel 43, stk. 1, i forordning (EU) nr. 168/2013 og skal med begrundelse i emissioner, brændstof- eller energiforbrug eller de gældende krav til den funktionelle sikkerhed eller køretøjskonstruktion forbyde markedsføring, registrering eller ibrugtagning af sådanne køretøjer.
KAPITEL V
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 24
Ikrafttrædelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2016.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. november 2013.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 44/2014,
annettu 21 päivänä marraskuuta 2013,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 168/2013 täydentämisestä kaksi- ja kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien tyyppihyväksynnässä sovellettavien ajoneuvon rakennetta koskevien ja yleisten vaatimusten osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kaksi- tai kolmipyöräisten ajoneuvojen ja nelipyörien hyväksynnästä ja markkinavalvonnasta 15 päivänä tammikuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 168/2013 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 3 kohdan, 20 artiklan 2 kohdan, 21 artiklan 5 kohdan, 25 artiklan 8 kohdan, 33 artiklan 6 kohdan, 57 artiklan 12 kohdan ja 65 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Sisämarkkinat muodostavat alueen, jolla ei ole sisärajoja ja jolla taataan tavaroiden, henkilöiden, palvelujen ja pääoman vapaa liikkuvuus. Sen vuoksi sovelletaan asetuksessa (EU) N:o 168/2013 määriteltyä luokan L ajoneuvoihin ja niiden järjestelmiin, komponentteihin ja erillisiin teknisiin yksiköihin sovellettavaa kattavaa EU-tyyppihyväksyntää ja vahvistettua markkinavalvontajärjestelmää.
(2)
Termi "luokan L ajoneuvot" kattaa lukuisia erilaisia kaksi-, kolmi- tai nelipyöräisiä ajoneuvotyyppejä, kuten moottorilla varustetut polkupyörät, kaksi- ja kolmipyöräiset mopedit, kaksi- ja kolmipyöräiset moottoripyörät, sivuvaunulliset moottoripyörät ja kevyet nelipyöräiset ajoneuvot (nelipyörät), esimerkiksi maantiemönkijät, maastomönkijät ja mopoautot.
(3)
Unioni on neuvoston päätöksellä 97/836/EY (2) liittynyt Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission sopimukseen pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin ja/tai niissä käytettäviin varusteisiin ja komponentteihin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymisestä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevista ehdoista, jäljempänä ’vuoden 1958 tarkistettu sopimus’.
(4)
Valmistajat hakevat luokan L ajoneuvojen ja niiden järjestelmien, osien tai erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntää asetuksen (EU) N:o 168/2013 mukaisesti. Useimmat ajoneuvojen osia koskevien unionin lainsäädännön mukaisista vaatimuksista on otettu vastaavista E-säännöistä. E-sääntöjä muutetaan jatkuvasti teknologian kehityksen mukaisesti, ja vastaavia unionin säädöksiä on vastaavasti saatettava säännöllisesti ajan tasalle. Tämän päällekkäisyyden välttämiseksi korkean tason CARS 21 -ryhmä suositteli, että lukuisia unionin direktiivejä korvattaisiin saattamalla vastaavat E-säännöt osaksi liitteessä I mainittua unionin lainsäädäntöä ja tekemällä niiden soveltamisesta pakollista.
(5)
Mahdollisuudesta soveltaa E-sääntöjä unionin sellaisen lainsäädännön nojalla, jossa säädetään kyseisten E-sääntöjen sisällyttämisestä EU:n tyyppihyväksyntäjärjestelmään, säädetään asetuksessa (EU) N:o 168/2013. Pakollisesti sovellettavien E-sääntöjen mukaisesti myönnettyjä tyyppihyväksyntiä on kyseisen asetuksen nojalla pidettävä EU-tyyppihyväksyntänä kyseisen asetuksen ja sen nojalla annettujen delegoitujen ja täytäntöönpanosäädösten mukaisesti.
(6)
Sähkömagneettista yhteensopivuutta koskeva E-sääntö nro 10 olisi tehtävä pakolliseksi, ja sillä olisi korvattava kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen tietyistä osista ja ominaisuuksista 17 päivänä kesäkuuta 1997 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 97/24/EY (3) 8 luku, jotta ajoneuvot olisivat vain yksien, vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten maailmanlaajuisesti hyväksymien sähkömagneettista yhteensopivuutta koskevien vaatimusten mukaiset. Luvattoman käytön estämistä koskeva E-sääntö nro 62 olisi tehtävä pakolliseksi, ja sillä olisi korvattava kaksi- ja kolmipyöräisten moottoriajoneuvojen luvattoman käytön estävästä suojalaitteesta 14 päivänä kesäkuuta 1993 annettu neuvoston direktiivi 93/33/ETY (4). Tässäkin tavoitteena on vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten välinen vastavuoroinen tunnustaminen.
(7)
E-sääntöjen pakollinen soveltaminen auttaa välttämään päällekkäisyyttä paitsi teknisissä vaatimuksissa myös sertifioinnissa ja hallinnollisissa menettelyissä. Lisäksi kansainvälisesti hyväksyttyihin standardeihin suoraan perustuva tyyppihyväksyntä voi parantaa pääsyä kolmansien maiden markkinoille, erityisesti niiden, jotka ovat vuoden 1958 tarkistetun sopimuksen sopimuspuolia, ja näin vahvistetaan unionin teollisuuden kilpailukykyä.
(8)
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 säännösten mukaan kyseisen asetuksen soveltamisalaan kuuluvia luokan L ajoneuvoja, järjestelmiä, komponentteja ja erillisiä teknisiä yksiköitä saa saattaa markkinoille ja ottaa käyttöön jäsenvaltioissa vain, jos ne ovat sen säännösten mukaisia.
(9)
Toimintaturvallisuutta ja ympäristöominaisuuksia koskevat vaatimukset edellyttävät rajoitusten asettamista tiettyjen luokan L ajoneuvotyyppien virittämiselle. Jotta rajoituksilla ei estettäisi ajoneuvon omistajan suorittamaa kunnossapitoa ja huoltoa, olisi tällaisten rajoitusten rajoituttava ainoastaan sellaiseen virittämiseen, joka muuttaa merkittävästi haitallisella tavalla ajoneuvon suorituskykyä ja sen aiheuttamia päästöjä ja meluhaittoja sekä sen toimintaturvallisuutta. Koska virittäminen vaikuttaa haitallisesti sekä voimalaitteeseen että melunrajoitukseen, tässä ajoneuvon rakenteellisia ominaisuuksia koskevassa delegoidussa säädöksessä olisi säädettävä virityksen estämistä koskevista yksityiskohtaisista vaatimuksista näiden molempien seikkojen osalta.
(10)
Alaluokkien L6e-A (kevyet maantiemönkijät), L7e-A (maantiemönkijät) ja L7e-B (maastomönkijät) ajoneuvot ovat ajoneuvoja, joiden painopiste on korkealla niiden leveyteen ja akseliväliin nähden. Ne sopivat rakenteeltaan moniin erilaisiin henkilö-/tavarankuljetuksiin ja niitä voidaan käyttää maasto-olosuhteissa. Useita staattiseen sivusuuntaiseen vakauteen liittyviä kriteerejä olisi vahvistettava ja sisällytettävä massoja ja mittoja koskevaan liitteeseen XI, koska ajoneuvon kaatumisvakaudella on tärkeä merkitys maasto-olosuhteissa. Sekä kallistuspöydän kulmaa että sivuttaisvakauskerrointa käytetään staattisen vakauden indikaattoreina. Sivuttaisvakauskerroin on kolmiulotteinen staattinen mittaus, joka osoittaa ajoneuvon vakautta tasaisella, kun taas kallistuspöytätestissä simuloidaan ajoneuvon käyttöä sivusuunnassa kaltevassa maastossa ja testataan staattista pitkittäisvakautta. Näissä staattisissa testeissä alaluokkien L6e-A, L7e-A ja L7e ajoneuvojen tila vaihtelee toiminnassa olevasta mutta muulla tavoin kuormittamattomasta ajoneuvosta olosuhteisiin sekä kuormattuna että kuormittamattomana. Ajoneuvon rakenne olisi lisäksi suunniteltava siten, että massoissa ja mitoissa otetaan huomioon nyökkäysvakautta koskevat vähimmäisvaatimukset. Tähän liittyvien testien pitäisi kuvata täydessä kuormassa jyrkkää rinnettä suoraan nousevaa ja laskeutuvaa ajoneuvoa.
(11)
Ajoneuvon sisäisellä valvontajärjestelmällä, jäljempänä ’OBD-järjestelmä’ (on-board diagnostics), on keskeinen merkitys tehokkaan korjaamisen ja huoltamisen kannalta. Tarkkojen diagnoosien ansiosta korjaaja pystyy nopeasti määrittelemään, mikä pienin vaihdettavissa oleva yksikkö on korjattava tai vaihdettava uuteen. Jotta voidaan ottaa huomioon voimalaitteen ohjausjärjestelmien alalla tapahtuva nopea tekninen kehitys, on tarkoituksenmukaista tarkastella uudelleen virtapiirihäiriöiden varalta valvottavien laitteiden luetteloa vuonna 2017. Vuoden 2018 tammikuun 1 päivään mennessä olisi määriteltävä, onko liitteen XII lisäyksessä 2 esitettyyn luetteloon lisättävä laitteita tai toimintahäiriöitä, jotta jäsenvaltioille, ajoneuvojen valmistajille, niiden alihankkijoille ja korjaamoalalle jää riittävästi aikaa mukautua ennen toisen sukupolven OBD-järjestelmän (OBD II) voimaantuloa.
(12)
Vuodesta 2016 lähtien pakolliseksi tulevan ensimmäisen sukupolven OBD-järjestelmän (OBD I) ei pitäisi velvoittaa valmistajia vaihtamaan polttoainelaitteita eikä asentamaan sähköisesti ohjattua kaasutinta tai sähköistä polttoaineen suihkutusta edellyttäen, että ajoneuvo on asetuksessa (EU) N:o 168/2013 ja sen delegoiduissa säädöksissä säädettyjen vaatimusten mukainen. OBD I -järjestelmän vaatimusten noudattaminen edellyttää, että jos polttoaineen syöttö, kipinän tuotto ja imuilma ovat sähköisesti ohjattuja, sovellettavia tulokytkentöjä ja/tai lähtöpiirejä on seurattava, mutta vain liitteen XII lisäyksessä 2 lueteltujen yksiköiden osalta. Jos esimerkiksi moottoripyörässä olisi mekaanisesti toimiva kaasutin mutta samanaikaisesti kuitenkin sähköisesti ohjattu kipinän tuotto, sytytyspuolan ensiövirtapiirejä on valvottava. Mekaaniseen kaasuttimeen asennettu kaasuläpän asentoanturi, joka antaa syötteenä voimalinjan ohjausyksikköön/elektroniseen ohjausyksikköön, jäljempänä ’PCU/ECU-yksikkö’ (powertrain control unit / electronic control unit), moottorin kuormituksen määrittämiseen tarkoitetun signaalin, jota vuorostaan käytetään kipinän tuoton sähköiseen ohjaukseen, edellyttää mainitun kaasuläpän asentoanturipiirin seuraamista. Myös liitteessä XII olevassa 3.3.5 ja 3.3.6 kohdassa kuvattuja muita antureita ja/tai säädinvirtapiirejä on seurattava, vaikka niitä ei suoraan käytetä polttoaineen syötön, kipinän tuoton tai imuilman ohjaukseen. Esimerkkinä tällaisesta tapauksesta voidaan mainita pyörän nopeusanturipiirit siinä tapauksessa, että PCU/ECU-yksikkö laskisi ajoneuvon nopeuden pyörien pyörimisnopeuksista. Näitä anturipiirejä käytettäisiin myöhemmin moottoripyörän ympäristötehokkuuden valvontaan tai vääntömomenttia rajoittavan oletustilan käynnistämiseen.
(13)
Ajoneuvon korjaamiseen tarvittavien tietojen rajoittamaton saatavuus teknisen tiedon hakemiseen soveltuvassa vakiomuodossa sekä toimiva kilpailu ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietopalvelujen markkinoilla ovat tarpeen parannettaessa sisämarkkinoiden toimintaa, erityisesti tavaroiden vapaan liikkuvuuden, sijoittautumisvapauden ja palvelujen tarjoamista koskevan vapauden osalta. Suuri osa tällaisista tiedoista koskee OBD-järjestelmiä ja niiden yhteentoimivuutta ajoneuvon muiden järjestelmien kanssa. On aiheellista säätää teknisistä eritelmistä, joita olisi noudatettava valmistajien verkkosivustoilla, sekä kohdennetuista toimista, joilla varmistetaan, että pienet ja keskisuuret yritykset, jäljempänä ’pk-yritykset’, voivat saada nämä tiedot kohtuullisin ehdoin. Sidosryhmien myötävaikutuksella hyväksytyt yhteiset standardit voivat helpottaa valmistajien ja palveluntarjoajien välistä tietojenvaihtoa. Siksi on järkevää, että valmistajat käyttävät OASIS-standardin muotoisia teknisiä eritelmiä ja että komissio pyytää aikanaan Euroopan standardointikomiteaa, jäljempänä ’CEN’, ja Kansainvälistä standardisoimisjärjestöä, jäljempänä ’ISO’, kehittämään tätä muotoa vakioformaatiksi, jotta OASIS-formaatti voidaan korvata.
(14)
Jotta voitaisiin edelleen kehittää korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevaa yhtenäistä mallia kaikilla tyyppihyväksyntälainsäädännön aloilla, joita on käsitelty asetuksen (EU) N:o 168/2013 XV luvussa, jonka säännökset ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 595/2009 (5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2007 (6) mukaisia, on tarkoituksenmukaista siirtää tähän asetukseen asetusten (EY) N:o 595/2009 ja (EY) N:o 715/2007 täytäntöönpanoasetuksessa, nimittäin komission asetuksessa (EU) N:o 582/2011 (7), annetut korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevat säännökset ja mukauttaa ne luokan L ajoneuvojen erityispiirteisiin.
(15)
Erityisesti kun tyyppihyväksyntä on monivaiheinen, on asianmukaista ottaa käyttöön ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevia erityisiä menettelyjä. Lisäksi kun kyseessä ovat asiakassovitukset tai pienimuotoinen tuotanto, on asianmukaista ottaa käyttöön ajoneuvojen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta koskevia erityisiä vaatimuksia ja menettelyjä.
(16)
Jottei korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saantia koskevien säännösten soveltaminen olisi ajoneuvojen valmistajille lyhyellä aikavälillä liian hankalaa silloin, kun on kyse tietyistä uusissa ajoneuvotyypeissä käytettävistä järjestelmistä, jotka ovat peräisin vanhoista ajoneuvotyypeistä, on asianmukaista ottaa käyttöön tyhjentävä luettelo tietyistä rajoitetuista poikkeuksista, joita sovelletaan niihin yleisiin säännöksiin, jotka koskevat tässä asetuksessa tyhjentävästi lueteltujen ajoneuvon OBD-järjestelmän tietojen ja ajoneuvon korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuutta.
(17)
Tarkastellessaan tärkeimpiä Euroopan autoteollisuuden kilpailukykyyn vaikuttavia politiikanaloja korkean tason CARS 21 -työryhmä sopi useista suosituksista, joiden tavoitteena oli edistää autoteollisuuden maailmanlaajuista kilpailukykyä ja tukea työllisyyttä samalla, kun varmistetaan turvallisuuden ja ympäristövaikutusten jatkuva kehitys. Nämä suositukset julkaistiin vuodelta 2006 olevassa komission kertomuksessa: Kilpailukykyisen autoteollisuuden sääntelykehyksestä 2000-lukua varten (CARS 21: A Competitive Automotive Regulatory System for the 21st century). Korkean tason työryhmä ehdotti yksinkertaistamisen alalla muun muassa kahta lainsäädäntötoimenpidettä, joiden nojalla valmistajille annetaan mahdollisuus suorittaa hyväksyntätestit itse siten, että ne nimetään tutkimuslaitoksiksi (itsetestaus), ja käyttää tietokonesimulointeja fysikaalisten testien sijasta (virtuaalitestaus). Näin ollen tässä asetuksessa olisi säädettävä asetuksen (EU) N:o 168/2013 32, 64 ja 65 artiklan mukaisista virtuaalitestausta ja itsetestausta koskevista yksityiskohtaisista edellytyksistä.
(18)
Tietokoneavusteisia tekniikkoja, etenkin tietokoneavusteista suunnittelua, käytetään laajalti koko tuotantoprosessissa komponenttien ja laitteiden suunnittelusta ja sijoittelusta asennelmien lujuus- ja dynaamiseen analyysiin ja valmistusmenetelmien määrittelyyn. Käytettävissä olevien ohjelmistojen ansiosta voidaan soveltaa tällaiseen tekniikkaan perustuvia virtuaalisia testausmenetelmiä, joiden käyttöönottoa korkean tason CARS 21 -työryhmä piti keinona vähentää valmistajille koituvia kustannuksia siten, ettei näiden enää tarvitsisi valmistaa prototyyppejä tyyppihyväksyntää varten. Valmistajien, jotka eivät halua hyödyntää virtuaalitestausmenetelmiä, olisi voitava jatkaa nykyisten fysikaalisten testausmenetelmien käyttöä.
(19)
Tyyppihyväksyntätestit tehdään tutkimuslaitoksissa, jotka jäsenvaltioiden tyyppihyväksyntäviranomaiset ilmoittavat komissiolle sen jälkeen, kun laitosten taidot ja pätevyys on arvioitu asiaankuuluvien kansainvälisten standardien mukaisesti. Nämä standardit sisältävät tarvittavat vaatimukset, joiden täyttyessä hyväksyntäviranomainen voi nimetä valmistajan tai tämän puolesta toimivan alihankkijan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/24/EY (8), jäljempänä ’puitedirektiivi’, tarkoitetuksi tutkimuslaitokseksi. Mahdollisten eturistiriitojen välttämiseksi olisi kuitenkin yksilöitävä valmistajien vastuulla olevat seikat. On myös selvennettävä niitä edellytyksiä, joiden mukaisesti valmistaja voi teettää testejä alihankintana.
(20)
Tärkeä piirre EU-tyyppihyväksyntäjärjestelmässä on vahva luottamus, jonka pitäisi vallita hyväksyntäviranomaisen ja sen nimeämien tutkimuslaitosten välillä. Siksi on tärkeää varmistaa, että tutkimuslaitosten ja hyväksyntäviranomaisen välisessä tietojenvaihdossa korostuvat avoimuus ja selkeys.
(21)
Virtuaalitestausmenetelmällä tulisi saada yhtä luotettavat tulokset kuin fysikaalisella testillä. Siksi on aiheellista vahvistaa asianmukaiset edellytykset sen varmistamiseksi, että sisäisenä tutkimuslaitoksena toimiva valmistaja, valmistajan puolesta toimiva alihankkija tai tutkimuslaitos voi asianmukaisesti validoida käytetyt matemaattiset mallit.
(22)
Ajoneuvojen, komponenttien tai erillisten teknisten yksiköiden vaatimustenmukaisuuden tarkastaminen kautta koko tuotantoprosessin kuuluu olennaisena osana EU:n tyyppihyväksyntämenettelyyn. Nämä vaatimustenmukaisuustarkastukset toteutetaan tuotantolinjalta otetuille ajoneuvoille, komponenteille tai erillisille teknisille yksiköille suoritettavilla fysikaalisilla testeillä. Virtuaalimenetelmien käyttöä ei pitäisi sallia tuotannon vaatimustenmukaisuuden testaamisessa, vaikka niitä olisi käytetty tyyppihyväksynnässä.
(23)
Tätä asetusta olisi sovellettava asetuksen (EU) N:o 168/2013 soveltamispäivästä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan ajoneuvon rakennetta koskevat yksityiskohtaiset tekniset vaatimukset ja testausmenetelmät sekä luokan L ajoneuvojen ja tällaisiin ajoneuvoihin tarkoitettujen järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden hyväksymistä koskevat yleiset vaatimukset asetuksen (EU) N:o 168/2013 mukaisesti ja esitetään luettelo E-säännöistä ja niiden muutoksista.
2. Siinä vahvistetaan myös tutkimuslaitosten suoritustasoa koskevat vaatimukset ja menettely näiden laitosten arviointia varten.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 168/2013 määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’virittämisenestojärjestelyillä’ teknisiä vaatimuksia ja eritelmiä, joiden tavoitteena on estää mahdollisuuksien mukaan ajoneuvon voimalaitteen luvattomat muutokset, jotka voivat heikentää toimintaturvallisuutta erityisesti lisäämällä ajoneuvon tehoa, jotka vahingoittavat ympäristöä eivätkä ole liitteen II mukaisesti sallittuja,
2)
’imuputkella’ imukanavan ja imusarjan yhdistelmää,
3)
’imukanavalla’ sylinterin, sylinterikannen tai kampikammion ilmanottokanavaa,
4)
’imusarjalla’ osaa, joka yhdistää kaasuttimen tai ilmanohjausjärjestelmän sylinteriin, sylinterinkanteen tai kampikammioon,
5)
’imujärjestelmällä’ imuputken ja imuäänenvaimentimen muodostamaa kokonaisuutta,
6)
’pakojärjestelmällä’ pakoputken, paisuntakammion, äänenvaimentimen ja pilaantumista rajoittavan laitteen tai laitteiden muodostamaa kokonaisuutta,
7)
’erikoistyökaluilla’ yhdessä virityksenestovälineiden kanssa käytettäviä työkaluja, jotka ajoneuvon valmistaja on antanut yksinoikeudella luvan saaneiden jälleenmyyjien käyttöön ja joita ei ole yleisön saatavilla,
8)
’sytytysjärjestelmän kipinän tuotolla’ kaikkia kipinäsytytysmoottorin sytytysjärjestelmän aikaansaaman, ilma-polttoaineseoksen sytyttämiseen tarkoitetun kipinän ominaisuuksia, kuten ajoitusta, voimakkuutta ja sijaintia,
9)
’polttoaineensyöttöjärjestelmällä’ polttoainesäiliötä ja polttoaineen sekoitus- tai ruiskutuslaitteita sekä niiden välillä sijaitsevia komponentteja,
10)
’tuotannon vaatimustenmukaisuudella’ kykyä varmistaa, että kukin tuotettujen tuotteiden sarja on tyyppihyväksynnässä asetettujen eritelmä-, suorituskyky- ja merkintävaatimusten mukainen,
11)
’laadunhallintajärjestelmällä’ toisiinsa liittyviä tai keskenään vuorovaikutussuhteessa olevia osatekijöitä, joita organisaatiot hyödyntävät laatupolitiikkojen täytäntöönpanon ja laatutavoitteiden saavuttamisen ohjauksessa ja sääntelyssä,
12)
’auditoinnilla’ todentamisprosessia, jonka avulla arvioidaan, miten hyvin objektiivisuuteen, puolueettomuuteen ja riippumattomuuteen tähtääviä auditointikriteerejä sovelletaan ja miten niitä käsitellään johdonmukaisessa ja dokumentoidussa auditointiprosessissa,
13)
’korjaavilla toimenpiteillä’ laadunhallintaprosessiin kuuluvaa ongelmanratkaisuprosessia, jossa jälkeenpäin toteutettavilla toimilla poistetaan vaatimustenvastaisuuden tai haitallisen tilanteen syyt ja joka on suunniteltu estämään niiden toistuminen,
14)
’sertifioinnilla’ kansallisen akkreditointielimen antamaa todistusta siitä, että organisaatio täyttää tiettyä vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevat, yhdenmukaistetuissa standardeissa vahvistetut vaatimukset, ja tarvittaessa muut vaatimukset, mukaan luettuna ne, jotka on vahvistettu asiaa koskevissa alakohtaisissa ohjelmissa,
15)
’luokan L ajoneuvon kytkentälaitteella’ kaikkia ajoneuvon runkoon, korirakenteen kantaviin osiin ja alustaan asennettuja osia ja laitteita, joilla vetävä ja vedettävä ajoneuvo on kytketty yhteen, mukaan luettuna kytkentälaitteiden kiinnittämiseen, säätämiseen ja käyttämiseen tarkoitetut kiinteät tai irrotettavat osat,
16)
’vetokuulalla ja kiinnityskorvakkeella’ kytkentälaitteita, jotka sisältävät luokan L ajoneuvoon asennetun pallomaisen laitteen ja korvakkeen perävaunun kytkemiseksi siihen vetopään avulla,
17)
’vetopäällä’ perävaunun vetoaisassa olevaa mekaanista kytkentälaitetta, joka kytketään luokan L ajoneuvoon vetokuulan avulla,
18)
’kytkentäkohdalla’ vedettävään ajoneuvoon kiinnitetyn kytkentälaitteen ja vetävään ajoneuvoon kiinnitetyn kytkentälaitteen välisen kytkennän keskikohtaa,
19)
’lisäkytkentälaitteella’ kytkentälaitetta, jonka avulla varmistetaan, että perävaunu pysyy kytkettynä vetävään ajoneuvoon ja että perävaunua voidaan ohjata jossain määrin, jos pääkytkentälaite aukeaa,
20)
’kilven reunalla’ sellaisen muodoltaan litteän ja suorakulmaisen kilven ulkoreunaa, jolla on yhteensä neljä selvästi tunnistettavaa reunaa ja jonka materiaalin kokonaispaksuus on enintään 10 mm,
21)
’varrella’ uloketta tai osaa, joka näyttää muodoltaan pyöreältä tai lähes pyöreältä, mukaan luettuna pulttien ja ruuvien kannat, jonka kokonaishalkaisija ei juurikaan muutu ja jonka vapaana olevan pään kanssa voi joutua kosketuksiin,
22)
’silmukan koolla’ verkon aukkojen lukumäärää (lineaarista) tuumaa kohti
23)
’kuormalavalla’ luokan L ajoneuvon rakenteisiin kiinnitettyä kuormien kuljettamiseen tarkoitettua lavaa,
24)
’vakiovarusteilla’ ajoneuvon peruskokoonpanoa, johon sisältyvät kaikki asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II mainituissa säädöksissä vaaditut ominaisuudet sekä ominaisuudet, jotka asennetaan ilman kokoonpanoa tai varustetasoa koskevia lisävaatimuksia,
25)
’lisävarusteilla’ kaikkia niitä ominaisuuksia, jotka eivät kuulu vakiovarusteisiin ja jotka voidaan asentaa ajoneuvoon valmistajan vastuulla,
26)
’lisävarusteiden massalla’ niiden varusteiden massaa, jotka voidaan asentaa ajoneuvoon vakiovarusteiden lisäksi valmistajan erittelyjen mukaisesti,
27)
’kytkentälaitteen massalla’ kytkentälaitteen massaa sekä niiden osien massaa, jotka tarvitaan sen kiinnittämiseksi ajoneuvoon,
28)
’suurimmalla teknisesti sallitulla massalla kytkentäkohdassa’ massaa, joka vastaa kytkentälaitteen ja vetävän ajoneuvon rakenteeseen perustuvaa, vetävän ajoneuvon kytkentäkohtaan kohdistuvaa suurinta sallittua staattista pystysuoraa kuormitusta (S- tai U-arvo),
29)
’todellisella massalla’ suhteessa ajoneuvoon asetuksen (EU) N:o 168/2013 5 artiklassa tarkoitettua ajokuntoista massaa lisättynä kuljettajan massalla (75 kg) ja tarvittaessa vaihtoehtoisen polttoaineen säiliön massalla sekä yksittäiseen ajoneuvoon asennettujen lisävarusteiden massalla,
30)
’suurimmalla teknisesti sallitulla kokonaismassalla’ (M) ajoneuvolle määritettyä suurinta massaa, joka perustuu ajoneuvon rakenteeseen ja ominaisuuksiin,
31)
’suurimmalla teknisesti sallitulla hinattavalla massalla’ (TM) vetävän ajoneuvon hinattavana olevaa suurinta massaa,
32)
’akselilla’ pyörimisakselia, joka on yhteinen kahdelle tai useammalle pyörälle, joka voi olla vetävä tai vapaasti pyörivä ja joka voi koostua useammasta segmentistä, jotka sijaitsevat samalla tasolla kohtisuorassa ajoneuvon pituussuuntaiseen keskilinjaan nähden,
33)
’suurimmalla teknisesti sallitulla akselimassalla’ akselilla olevien pyörien kautta maahan välittyvää suurinta sallittua staattista pystysuuntaista kuormitusta vastaavaa massaa, joka perustuu akselin ja ajoneuvon rakenteeseen ja ominaisuuksiin,
34)
’hyötymassalla’ suurimman teknisesti sallitun kokonaismassan ja ajoneuvon todellisen massan eroa,
35)
’pitkittäistasolla’ ajoneuvon suoran kulkusuunnan kanssa samansuuntaista pystytasoa,
36)
’päästöjenrajoitusjärjestelmällä’ moottorin toiminnan sähköistä ohjainta sekä kaikkia pakokaasu- ja haihtumispäästöihin vaikuttavia laitteita, jotka lähettävät tietoja ohjaimelle tai vastaanottavat tietoja ohjaimelta,
37)
’vianilmaisimella’ ääni- tai valomerkkiä, joka selkeästi ilmoittaa ajoneuvon kuljettajalle asetuksen (EU) N:o 168/2013 21 artiklassa tarkoitetuista vioista,
38)
’vialla’ komponentin tai järjestelmän vikaa, joka johtaa asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa B osassa vahvistetut OBD-kynnykset ylittäviin päästöihin tai moottorin vääntömomenttia merkittävästi vähentävän toimintatilan käynnistymiseen taikka siihen, ettei OBD-järjestelmä pysty täyttämään liitteessä XII esitettyjä valvontaa koskevia perusvaatimuksia,
39)
’lisäilmalla’ ilmaa, joka otetaan pakojärjestelmään pumpun tai imuventtiilin avulla tai muulla tavalla ja jota käytetään hapettamaan pakokaasuvirrassa olevaa hiilimonoksidia ja hiilivetyjä,
40)
’moottorin sytytyskatkolla’ sitä, että kipinäsytytysmoottorin sylinterissä oleva polttoaine ei syty, koska kipinää ei synny, polttoaineen annostus ei toimi, puristus on liian pieni, tai syttyminen ei tapahdu jostain muusta syystä,
41)
’tyyppi I -testillä’ sovellettavaa ajosykliä, jota käytetään päästöjä koskevien hyväksyntien antamiseksi,
42)
’ajosyklillä’ testisykliä, joka koostuu moottorin käynnistyksestä, käynnistä, jonka aikana mahdollinen vika havaitaan, ja moottorin pysäyttämisestä,
43)
’lämmitysjaksolla’ moottorin käyttämistä, jotta jäähdytysnesteen lämpötila kohoaa vähintään 22 K moottorin käynnistyshetkestä mitattuna ja saavuttaa vähintään 343,2 K:n (70 °C:n) lämpötilan,
44)
’polttoaineen syötönsäädöllä’ syötetyn polttoainemäärän säätöä takaisinkytkennän perusteella,
45)
’lyhyen aikavälin syötönsäädöllä’ muuttuvaa tai välitöntä säätöä takaisinkytkennän perusteella,
46)
’pitkän aikavälin syötönsäädöllä’ syöttöjärjestelmän säädössä tehtäviä selvästi vähittäisempiä muutoksia, joilla otetaan huomioon ajoneuvojen eroavaisuudet ja vähittäiset, ajan myötä tapahtuvat muutokset,
47)
’laskennallisella kuormitusarvolla’ (CLV) käytettävää ilmavirtausta jaettuna huippuvirtauksella; jos mahdollista, huippuvirtauksen arvoa korjaavana tekijänä otetaan huomioon korkeus merenpinnasta. Tämän määritelmän avulla saadaan moottorista riippumaton suhdeluku, joka antaa ajoneuvoa huoltavalle henkilölle tiedon siitä, kuinka suuri osa moottoritehosta on käytössä (täyskaasu 100 prosenttia),
48)
’päästöjenrajoitusjärjestelmän perussäätötilalla’ tilannetta, jossa moottorinohjain on siirtynyt käyttämään pysyviä säätöarvoja, jolloin se ei tarvitse tietoja sellaiselta vikaantuneelta komponentilta tai järjestelmältä, jonka vikaantuminen voisi johtaa asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä VI olevassa B osassa säädettyjen päästörajojen ylittymiseen,
49)
’voimanottolaitteella’ ajoneuvon moottorista voimansa saavaa laitetta, jonka avulla voidaan käyttää ajoneuvoon asennettuja lisävarusteita,
50)
’OBD-järjestelmään pääsyllä’ päästöihin liittyvien ja turvallisuuden kannalta olennaisten ajoneuvon sisäisen valvontajärjestelmän tietojen, mukaan luettuina kaikki vikakoodit, joita tarvitaan ajoneuvon ympäristöominaisuuksiin tai toimintaturvallisuuteen liittyvien osien tarkastukseen, vianmääritykseen, huoltoon tai korjaukseen, saatavuutta vianmääritykseen tarkoitetulta vakioliittimeltä sarjaportin kautta liitteen XII lisäyksessä 1 olevan 3.12 kohdan mukaisesti,
51)
’rajoittamattomalla pääsyllä OBD-järjestelmään’
a)
tietojen saatavuutta niin, että pelkästään valmistajalta saatavaa koodia tai vastaavaa laitetta ei tarvita, tai
b)
saatavuutta, joka mahdollistaa tuotetun tiedon arvioinnin ilman erityisiä ainutkertaisia dekoodaustietoja, ellei kyseisiä tietoja itsessään ole standardoitu,
52)
’standardoidulla tiedolla’ sitä, että kaikki datavirran tiedot, mukaan luettuna kaikki käytetyt vikakoodit, tuotetaan yksinomaan sellaisten teollisuusstandardien mukaisesti, jotka johtavat mahdollisimman suureen yhdenmukaistamiseen luokan L ajoneuvojen tuotannossa sen ansiosta, että niiden muoto ja sallitut vaihtoehdot on selkeästi määritelty, ja joiden käyttö on nimenomaisesti sallittu tämän asetuksen mukaisesti,
53)
’ajoneuvojen OBD-järjestelmiä koskevalla puutteella’ sitä, että enintään kahdessa erillisessä komponentissa tai järjestelmässä, joita valvotaan, on tilapäisiä tai pysyviä käyttöominaisuuksia, jotka heikentävät näiden komponenttien tai järjestelmien muuten tehokasta sisäistä valvontaa tai eivät täytä kaikkia muita OBD-järjestelmän tarkkoja vaatimuksia,
54)
’käyttövoiman merkittävällä vähenemisellä’ käyttövoimaa, joka on pienempi tai yhtä suuri kuin 90 prosenttia vääntömomentista tavanomaisessa toimintatilassa,
55)
’kuviollisella verkkopinnalla’ pintaa, joka koostuu muotojen muodostamasta kuviosta; muodot voivat olla pyöreitä, soikeita, vinoneliön muotoisia, suorakulmaisia tai nelikulmaisia tasaisesti jakautuneita aukkoja enintään 15 millimetrin välein,
56)
’ritiläpinnalla’ pintaa, joka koostuu samansuuntaisista tangoista, jotka ovat jakautuneet tasaisesti ja joiden välinen etäisyys on enintään 15 millimetriä,
57)
’nimellispinnalla’ teoreettista geometrisesti täydellistä pintaa ottamatta huomioon pinnan epäsäännöllisyyksiä, kuten ulkonemia tai painumia,
58)
’kaltevuudella’ kulmapoikkeaman astetta pystytasoon nähden,
59)
’asiakassovituksella’ asiakkaan pyynnöstä tehtyä ja hyväksyntää edellyttävää muutosta ajoneuvoon, järjestelmään, komponenttiin tai erilliseen tekniseen yksikköön,
60)
’siirtojärjestelmällä’ asetuksen (EU) N:o 168/2013 3 artiklan 15 kohdassa tarkoitettua uudessa ajoneuvotyypissä käytettävää järjestelmää, joka on peräisin vanhasta ajoneuvotyypistä,
61)
’seisontatuella’ ajoneuvoon tukevasti kiinnitettyä laitetta, jonka avulla paikalleen jätetty ajoneuvo voidaan pitää halutussa pysäköintiasennossa,
62)
’sivuseisontatuella’ seisontatukea, joka vedettynä tai käännettynä käyttöasentoon tukee ajoneuvoa vain yhdeltä puolelta jättäen molemmat pyörät kosketuksiin alustan kanssa,
63)
’keskiseisontatuella’ seisontatukea, joka käyttöasentoon käännettynä tukee ajoneuvoa muodostaen yhden tai useamman kosketusalueen ajoneuvon ja alustan välille molemmilla puolilla ajoneuvon pituussuuntaista keskiviivaa,
64)
’poikittaiskallistuksella (pok)’ prosentteina ilmaistua todellisen alustan sivuttaiskaltevuutta ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason ja alustan leikkauslinjan ollessa kohtisuorassa suurimpaan kaltevuuteen suuntaan nähden,
65)
’pitkittäiskallistuksella (pik)’ prosentteina ilmaistua todellisen alustan pitkittäiskaltevuutta ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason ollessa yhdensuuntainen ja näin ollen linjassa suurimman kaltevuuden kanssa,
66)
seisontatuen ’käyttöasennolla’ sitä, että seisontatuki on vedetty ulos tai avattu ja laitettu haluttuun asentoon pysäköintiä varten,
67)
seisontatuen ’suljetulla asennolla’ sitä, että seisontatuki on käännetty sisään tai kiinni ja että se pidetään tässä asennossa ajoneuvoa kuljetettaessa.
II LUKU
AJONEUVON RAKENNETTA KOSKEVAT VALMISTAJIEN VELVOLLISUUDET
3 artikla
Ajoneuvon rakenteeseen liittyvät asennus- ja demonstrointivaatimukset
1. Asetuksen (EU) N:o 168/2013 18 artiklassa ja liitteessä II säädettyjen ajoneuvon rakennetta koskevien vaatimusten noudattamiseksi valmistajien on varustettava luokan L ajoneuvot sellaisilla toimintaturvallisuuteen ja ympäristönsuojeluun vaikuttavilla järjestelmillä, komponenteilla ja erillisillä teknisillä yksiköillä, jotka on suunniteltu, valmistettu ja koottu siten, että ajoneuvo on tavanomaisessa käytössä ja valmistajan ohjeiden mukaisesti huollettuna yksityiskohtaisten teknisten vaatimusten ja testausmenettelyjen mukainen.
2. Asetuksen 6-20 artiklan mukaan valmistajan on osoitettava fysikaalisin demonstraatiotestein hyväksyntäviranomaiselle, että unionissa markkinoilla saataville asetetut, rekisteröidyt ja käyttöön otettavat luokan L ajoneuvot ovat asetuksen (EU) N:o 168/2013 III luvussa säädettyjen ajoneuvon rakennetta koskevien vaatimusten ja tämän asetuksen 6-20 artiklassa säädettyjen yksityiskohtaisten teknisten vaatimusten ja testausmenettelyjen mukaisia.
3. Valmistajan on huolehdittava siitä, että unionissa markkinoilla saataville asetetut tai käyttöön otettavat varaosat ja laitteet täyttävät asetuksen (EU) N:o 168/2013 asiaankuuluvat vaatimukset, kuten tässä asetuksessa tarkoitetuissa yksityiskohtaisissa teknisissä vaatimuksissa ja testausmenettelyissä täsmennetään. Tällaisella varaosalla tai -laitteella varustettujen luokan L ajoneuvojen on täytettävä samat testivaatimukset ja suorituskyvyn raja-arvot kuin ajoneuvon, joka on varustettu alkuperäisosalla tai -laitteella, joka täyttää vähintään asetuksen (EU) N:o 168/2013 22 artiklan 2 kohdassa sekä 23 ja 24 artiklassa vahvistetut kestävyysvaatimukset.
4. Valmistajan on varmistettava myös, että tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkistamiseen tarkoitettuja tyyppihyväksyntämenettelyjä noudatetaan asetuksen (EU) N:o 168/2013 33 artiklassa säädettyjen ajoneuvon rakennetta koskevien yksityiskohtaisten vaatimusten ja tähän asetukseen sisältyvien yksityiskohtaisten teknisten vaatimusten osalta.
5. Valmistajan on tarvittaessa toimitettava hyväksyntäviranomaiselle kuvaus voimalaitteen hallintajärjestelmän, mukaan luettuna päästöjen ja toimintaturvallisuuden valvontatietokoneet, virittämisen estämiseksi toteutetuista toimenpiteistä.
4 artikla
E-sääntöjen soveltaminen
1. Tyyppihyväksynnässä on sovellettava tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja E-sääntöjä ja niiden muutoksia.
2. Ajoneuvojen, joiden suurin rakenteellinen nopeus on pienempi tai yhtä suuri kuin 25 km/h, on täytettävä kaikki asiaankuuluvat E-sääntöjen vaatimukset, joita sovelletaan ajoneuvoihin, joiden suurin rakenteellinen nopeus on suurempi kuin 25 km/h.
3. E-säännöissä olevia viittauksia ajoneuvoluokkiin L1, L2, L3, L4, L5, L6 ja L7 on pidettävä viittauksina tämän asetuksen mukaisiin ajoneuvoluokkiin L1e, L2e, L3e, L4e, L5e, L6e ja L7e, alaluokat mukaan luettuina.
5 artikla
Ajoneuvon rakenteeseen sovellettavia vaatimuksia ja testausmenettelyjä koskevat tekniset eritelmät
1. Ajoneuvon rakennetta koskevat testausmenettelyt on suoritettava tässä asetuksessa säädettyjen testausvaatimusten mukaisesti.
2. Hyväksyntäviranomaisen tai sen valtuuttaman tutkimuslaitoksen on suoritettava testausmenettelyt tai valvottava niiden suorittamista.
3. Mittausmenetelmät ja testitulokset on ilmoitettava hyväksyntäviranomaiselle asetuksen (EU) N:o 168/2013 32 artiklan 1 kohdan säännösten mukaisen testausselosteen muodossa.
6 artikla
Voimalaitteen virittämisen estäviin toimenpiteisiin (virittämisenestojärjestelyt) sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 1 kohdassa tarkoitettuihin voimalaitteen virittämisen estäviin toimenpiteisiin (virittämisenestojärjestelyihin) sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen II mukaisesti.
7 artikla
Tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeviin järjestelyihin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 2 kohdassa tarkoitettuihin tyyppihyväksyntämenettelyjä koskeviin järjestelyihin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.
8 artikla
Tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 3 kohdassa tarkoitettuun tuotannon vaatimustenmukaisuuteen sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti.
9 artikla
Kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 4 kohdassa tarkoitettuihin kytkentä- ja kiinnityslaitteisiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen V mukaisesti.
10 artikla
Luvattoman käytön estäviin laitteisiin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 5 kohdassa tarkoitettuihin luvattoman käytön estäviin laitteisiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen VI mukaisesti.
11 artikla
Sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 6 kohdassa tarkoitettuun sähkömagneettiseen yhteensopivuuteen sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen VII mukaisesti.
12 artikla
Ulkoneviin osiin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 7 kohdassa tarkoitettuihin ulkoneviin osiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen VIII mukaisesti.
13 artikla
Polttoaineen varastointiin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 8 kohdassa tarkoitettuun polttoaineen varastointiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen IX mukaisesti.
14 artikla
Kuormalavoihin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 9 kohdassa tarkoitettuihin kuormalavoihin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen X mukaisesti.
15 artikla
Massoihin ja mittoihin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 10 kohdassa tarkoitettuihin massoihin ja mittoihin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XI mukaisesti.
16 artikla
Ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään sovellettavat toimintavaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 11 kohdassa tarkoitettuun ajoneuvon sisäiseen valvontajärjestelmään sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XII mukaisesti.
17 artikla
Matkustajien kädensijoihin ja jalkatukiin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 12 kohdassa tarkoitettuihin matkustajien kädensijoihin ja jalkatukiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XIII mukaisesti.
18 artikla
Rekisterikilven tilaan sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 13 kohdassa tarkoitettuun rekisterikilven tilaan sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XIV mukaisesti.
19 artikla
Korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuteen sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 14 kohdassa tarkoitettujen korjaamiseen ja huoltamiseen tarvittavien tietojen saatavuuteen sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XV mukaisesti.
20 artikla
Seisontatukiin sovellettavat vaatimukset
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 15 kohdassa tarkoitettuihin seisontatukiin sovellettavat testausmenettelyt ja vaatimukset on toteutettava ja varmennettava tämän asetuksen liitteen XVI mukaisesti.
III LUKU
TUTKIMUSLAITOKSIA KOSKEVAT VELVOITTEET JA VAATIMUKSET
21 artikla
Tutkimuslaitosten toimintavaatimukset ja arviointi
Tutkimuslaitosten on noudatettava asetuksen (EU) N:o 168/2013 liitteessä II olevan C osan 16 kohdassa tarkoitettuja toimintavaatimuksia ja näiden laitosten arviointimenettelyjä, jotka on varmennettava tämän asetuksen liitteen XVII mukaisesti.
22 artikla
Itsetestauksen luvallisuus
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 64 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun omien tutkimuslaitosten suorittamaan itsetestaukseen liittyviä testejä tehdään vain, jos ne on sallittu tämän asetuksen liitteessä III.
IV LUKU
JÄSENVALTIOIDEN VELVOITTEET
23 artikla
Ajoneuvojen, järjestelmien, komponenttien ja erillisten teknisten yksiköiden tyyppihyväksyntä
Asetuksen (EU) N:o 168/2013 18, 25 ja 33 artiklan mukaisesti kansalliset viranomaiset eivät kyseisen asetuksen liitteessä IV säädetyistä päivämääristä alkaen saa pitää uusien ajoneuvojen, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o 168/2013 ja tämän asetuksen vaatimusten mukaisia, vaatimustenmukaisuustodistuksia pätevinä sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 168/2013 43 artiklan 1 kohtaa, ja niiden on kiellettävä päästöihin, polttoaineen- tai energiankulutukseen taikka sovellettaviin toimintaturvallisuutta tai ajoneuvon rakennetta koskeviin vaatimuksiin liittyvistä syistä tällaisten ajoneuvojen asettaminen saataville markkinoilla, rekisteröinti ja käyttöönotto.
V LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2016.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä marraskuuta 2013.