KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 907/2013
af 20. september 2013
om fastlæggelse af reglerne for anmodninger vedrørende brugen af generiske betegnelser (benævnelser)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), særlig artikel 1, stk. 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1924/2006 kan specifikke generiske betegnelser (benævnelser), som traditionelt er blevet anvendt til at angive en særlig egenskab hos en kategori af fødevarer eller drikkevarer, og som kan antyde en virkning for menneskers sundhed, undtages fra anvendelsen af nævnte forordning efter anmodning fra de berørte ledere af fødevarevirksomheder.
(2)
For at sikre, at anmodninger om generiske betegnelser behandles på gennemsigtig vis og inden for rimelig tid, kræves det i artikel 1, stk. 4 i forordning (EF) nr. 1924/2006, at Kommissionen vedtager og offentliggør de regler, sådanne anmodninger skal overholde.
(3)
Reglerne skal sikre, at anmodningen er udarbejdet på en sådan måde, at den omfatter alle de oplysninger, som er nødvendige for vurdering af anmodningen. Desuden bør de ikke forhindre Kommissionen i at kræve supplerende oplysninger, når det er relevant og alt afhængigt af den generiske betegnelses art og omfanget af den undtagelse, der er anmodet om.
(4)
Det vil være relevant at lade brancheorganisationer, der repræsenterer specifikke fødevaresektorer, indgive anmodninger på vegne af deres medlemmer for at undgå adskillige anmodninger om den samme generiske betegnelse (benævnelse).
(5)
Brugen af anprisninger bør, bl.a. for at sikre forbrugerne et højt niveau af beskyttelse, ikke være usand, tvetydig eller vildledende. Det samme princip bør gælde for brugen af generiske betegnelser (benævnelser), der kunne antyde en sundhedsvirkning. For at kunne opfylde dette formål og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet bør nationale domstole og myndigheder selv, under hensyn til EU-Domstolens retspraksis, foretage en vurdering med henblik på at bestemme gennemsnitsforbrugerens typiske reaktion i et givet tilfælde.
(6)
Generiske betegnelser (benævnelser) bør være baseret på en periode på mindst 20 års påvist brug i medlemsstaten eller medlemsstaterne inden denne forordnings ikrafttrædelse.
(7)
Medlemsstaterne er blevet hørt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anmodninger om brugen af generiske betegnelser (benævnelser) i henhold til artikel 1, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1924/2006 indgives og forelægges i overensstemmelse med reglerne i bilaget.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. september 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 907/2013,
annettu 20 päivänä syyskuuta 2013,
yleisluonteisia ilmaisuja (nimityksiä) koskeviin pyyntöihin sovellettavien sääntöjen vahvistamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (1) ja erityisesti sen 1 artiklan 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1924/2006 1 artiklan 4 kohdan nojalla sellaiset yleisluonteiset ilmaisut (nimitykset), joita on perinteisesti käytetty osoittamaan elintarvike- tai juomaryhmän sellainen erityisominaisuus, jolla saattaa olla vaikutusta ihmisten terveyteen, voidaan asianomaisten elintarvikealan toimijoiden pyynnöstä jättää kyseisen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(2)
Jotta varmistetaan, että yleisluonteisia ilmaisuja (nimityksiä) koskevat pyynnöt käsitellään avoimesti ja kohtuullisessa ajassa, asetuksen (EY) N:o 1924/2006 1 artiklan 4 kohdassa edellytetään, että komissio hyväksyy ja julkistaa säännöt, joiden mukaisesti kyseiset pyynnöt on esitettävä.
(3)
Säännöillä olisi taattava, että pyyntö muotoillaan siten, että siinä esitetään ja annetaan kaikki tarvittavat tiedot pyynnön arviointia varten. Säännöt eivät saisi estää komissiota vaatimasta tarvittaessa lisätietoja silloin kun se on tarpeen ja riippuen siitä, minkä tyyppisestä yleisluontoisesta ilmaisusta on kyse ja miten laajaa poikkeusta pyyntö koskee.
(4)
On aiheellista sallia, että yksittäisiä elintarvikealoja edustavat kaupan alan järjestöt voivat toimittaa pyyntöjä jäsentensä puolesta, jotta vältetään se, että samasta yleisluontoisesta ilmaisusta (nimityksestä) tulee päällekkäisiä pyyntöjä.
(5)
Jotta voitaisiin muun muassa varmistaa kuluttajansuojan korkea taso, väitteet eivät saisi olla totuudenvastaisia, moniselitteisiä tai harhaanjohtavia. Samaa periaatetta olisi sovellettava käytettäessä yleisluonteisia ilmaisuja (nimityksiä), jotka voivat viitata ihmisten terveyteen kohdistuvaan vaikutukseen. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi ja suhteellisuusperiaatteen mukaisesti kansallisten viranomaisten on käytettävä omaa harkintakykyään ja otettava huomioon Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö arvioidakseen keskivertokuluttajan tyypillisen reaktion kussakin tapauksessa.
(6)
Yleisluonteista ilmaisuja (nimityksiä) olisi voitava osoittaa käytetyn vähintään 20 vuotta asianomaisissa jäsenvaltioissa ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
(7)
Jäsenvaltioita on kuultu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1924/2006 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen yleisluonteisten ilmaisujen (nimitysten) käyttöä koskevat pyynnöt on toimitettava ja esitettävä liitteessä vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä syyskuuta 2013.