RÅDETS AFGØRELSE
af 22. januar 2013
om bemyndigelse til forstærket samarbejde på området for afgift på finansielle transaktioner
(2013/52/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 329, stk. 1,
under henvisning til anmodning fra Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til Europa-Parlamentet godkendelse, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen skal i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) oprette et indre marked.
(2)
I henhold til artikel 113 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) skal Rådet vedtage bestemmelser om harmonisering af lovgivningerne vedrørende omsætningsafgifter, punktafgifter og andre indirekte skatter, i det omfang en sådan harmonisering er nødvendig for at sikre det indre markeds oprettelse og funktion og undgå konkurrenceforvridning.
(3)
I 2011 noterede Kommissionen sig en debat, der var vedvarende på alle niveauer vedrørende yderligere beskatning af den finansielle sektor. Denne debat udspringer af ønsket om at sikre, at den finansielle sektor yder et rimeligt og væsentligt bidrag til dækning af omkostningerne i forbindelse med krisen og fremover beskatningsmæssigt behandles på en rimelig måde i forhold til andre sektorer, at fjerne de finansielle institutioners incitament til at løbe for store risici, at supplere de lovgivningsmæssige foranstaltninger, der skal forhindre kriser i fremtiden, og at generere supplerende indtægter til de offentlige budgetter eller til bestemte politiske tiltag.
(4)
På den baggrund vedtog Kommissionen den 28. september 2011 et forslag til Rådets direktiv om en fælles ordning for beskatning af finansielle transaktioner og om ændring af direktiv 2008/7/EF (1). Forslagets hovedformål var at sikre et velfungerende indre marked og undgå konkurrenceforvridning.
(5)
På Rådets samling den 22. juni 2012 blev det konstateret, at der ikke var enstemmig tilslutning til en fælles ordning for afgift på finansielle transaktioner (AFT) som foreslået af Kommissionen. Det Europæiske Råd konstaterede den 29. juni 2012, at det foreslåede direktiv ikke vil blive vedtaget af Rådet inden for en rimelig frist. På Rådets samling den 10. juli 2012 blev der henvist til de vedvarende og grundlæggende holdningsforskelle, hvad angår behovet for at oprette en fælles AFT-ordning på EU-niveau, og det blev bekræftet, at princippet om en harmoniseret afgift på finansielle transaktioner ikke vil få enstemmig opbakning i Rådet inden for en overskuelig fremtid.
(6)
På den baggrund rettede 11 medlemsstater, nemlig Belgien, Tyskland, Estland, Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Østrig, Portugal, Slovenien og Slovakiet, anmodning til Kommissionen ved skrivelser modtaget mellem den 28. september og den 23. oktober 2012, hvori de meddelte, at de ønsker at indføre et forstærket indbyrdes samarbejde på AFT-området. Disse medlemsstater anmodede om, at anvendelsesområdet for det forstærkede samarbejde og de mål, der tilstræbes opfyldt hermed, baseres på Kommissionens forslag af 28. september 2011. Der blev også specifikt henvist til behovet for at undgå unddragelser, forvridninger og overførsler til andre jurisdiktioner.
(7)
Under det forstærkede samarbejde bør der fastlægges passende retlige rammer for oprettelsen af en fælles AFT-ordning i de deltagende medlemsstater, og det bør sikres, at de grundlæggende afgiftselementer harmoniseres. Der bør i den sammenhæng så vidt muligt undgås incitamenter til skattearbitrage og allokeringsforvridninger mellem de finansielle markeder samt mulighed for dobbeltbeskatning eller nulbeskatning og unddragelser.
(8)
Betingelserne i artikel 20 i TEU og i artikel 326 og 329 i TEUF er opfyldt.
(9)
Det blev bemærket på Rådets samling den 29. juni 2012 og bekræftet den 10. juli 2012, at målet om at indføre en fælles AFT-ordning ikke kan nås inden for en rimelig frist af Unionen som helhed. Kravet i artikel 20, stk. 2, i TEU om, at bemyndigelsen til et forstærket samarbejde kun vedtages som en sidste udvej, er derfor opfyldt.
(10)
Det materielle område, hvor det forstærkede samarbejde vil skulle finde sted, dvs. oprettelsen af en fælles AFT-ordning inden for Unionen, er omfattet af artikel 113 i TEUF og derfor af traktaterne.
(11)
Et forstærket samarbejde om oprettelse af en fælles AFT-ordning tager sigte på at sikre et velfungerende indre marked. Inden for rammerne af et sådant samarbejde undgås sameksistensen af forskellige nationale ordninger og derfor en unødig fragmentering af markederne som følge heraf, såvel som deraf resulterende problemer i form af konkurrenceforvridning, omlægning af samhandelen mellem produkter, aktører og geografiske områder, og de erhvervsdrivendes incitament til at undgå beskatning gennem transaktioner af lav økonomisk værdi. Disse spørgsmål er særlig relevante på det berørte område, som er kendetegnet ved meget mobile skattegrundlag. Det fremmer således Unionens mål, beskytter dens interesser og styrker integrationsprocessen i overensstemmelse med artikel 20, stk. 1, i TEU.
(12)
Oprettelsen af en fælles harmoniseret AFT-ordning er ikke opført på listen over de områder, hvor Unionen i henhold til artikel 3, stk. 1, i TEUF har enekompetence. Eftersom det bidrager til at fremme det indre markeds funktion i henhold til artikel 113 i TEUF, falder det ind under Unionens delte kompetencer, jf. artikel 4 i TEUF, og er derfor inden for rammerne af Unionens ikke-eksklusive kompetencer.
(13)
Et forstærket samarbejde på det berørte område overholder traktaterne og gældende EU-ret, jf. artikel 326, stk. 1, i TEUF. I overensstemmelse med artikel 326, stk. 2, i TEUF skader det ikke det indre marked eller den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed og indebærer heller ikke en begrænsning af eller forskelsbehandling i samhandelen mellem medlemsstaterne eller fordrejer konkurrencevilkårene mellem dem.
(14)
Et forstærket samarbejde på det berørte område respekterer de ikke-deltagende medlemsstaters beføjelser, rettigheder og forpligtelser i overensstemmelse med artikel 327 i TEUF. En sådan ordning vil ikke påvirke de ikke-deltagende medlemsstaters mulighed for at beholde eller indføre en AFT på grundlag af ikke-harmoniserede nationale bestemmelser. Den fælles AFT-ordning vil udelukkende tildele de deltagende medlemsstater beskatningsrettigheder på grundlag af tilstrækkelige tilknytningsfaktorer.
(15)
Forudsat at betingelserne fastsat i denne afgørelse overholdes, er det forstærkede samarbejde, der er omhandlet heri, når som helst åbent for alle medlemsstater, der er villige til at efterkomme de retsakter, der allerede er vedtaget i henhold hertil, jf. artikel 328 i TEUF -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Østrig, Den Portugisiske Republik, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republikbemyndiges herved til at indføre et forstærket indbyrdes samarbejde på området for oprettelse af en fælles ordning for afgift på finansielle transaktioner ved anvendelse af de relevante bestemmelser i traktaterne.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. januar 2013.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 22 päivänä tammikuuta 2013,
luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön finanssitransaktioveron alalla
(2013/52/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 329 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Belgian kuningaskunnan, Saksan liittotasavallan, Viron tasavallan, Helleenien tasavallan, Espanjan kuningaskunnan, Ranskan tasavallan, Italian tasavallan, Itävallan tasavallan, Portugalin tasavallan, Slovenian tasavallan ja Slovakian tasavallan esittämät pyynnöt,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen (SEU) 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti unioni toteuttaa sisämarkkinat.
(2)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 113 artiklan nojalla neuvosto antaa säännökset liikevaihtoveroja, valmisteveroja ja muita välillisiä veroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi sekä kilpailun vääristymien välttämiseksi.
(3)
Komissio pani vuonna 2011 merkille keskustelun, jota käytiin kaikilla tasoilla finanssialan uusista veroista. Keskustelun taustalla on halu varmistaa finanssialan osallistuminen kohtuullisella ja tuntuvalla osuudella kriisin kustannusten kattamiseen sekä se, että finanssialaa verotetaan tasapuolisesti suhteessa muihin aloihin, kannustaa finanssilaitoksia olemaan harjoittamatta toimintaa, johon liittyy liian suuria riskejä, täydentää tulevien kriisien välttämiseen tähtääviä sääntelytoimenpiteitä sekä kerätä lisätuloja yleisiin talousarvioihin tai erityisiin toimenpidepoliittisiin tarkoituksiin.
(4)
Tätä taustaa vasten komissio hyväksyi 28 päivänä syyskuuta 2011 ehdotuksen neuvoston direktiiviksi yhteisestä finanssitransaktioverojärjestelmästä ja direktiivin 2008/7/EY muuttamisesta (1). Kyseisen ehdotuksen päätavoitteena oli varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta ja välttää kilpailun vääristymät.
(5)
Neuvoston kokouksessa 22 päivänä kesäkuuta 2012 varmistuttiin siitä, ettei komission ehdotuksen mukaista yhteistä finanssitransaktioverojärjestelmää kannatettu yksimielisesti. Eurooppa-neuvosto totesi 29 päivänä kesäkuuta 2012, ettei neuvosto hyväksyisi ehdotettua direktiiviä kohtuullisessa ajassa. Neuvoston kokouksessa 10 päivänä heinäkuuta 2012 viitattiin jäsenvaltioiden välillä edelleen vallitseviin olennaisiin mielipide-eroihin siitä, oliko unionin tasolla tarpeen ottaa käyttöön yhteinen finanssitransaktioverojärjestelmä, ja vahvistettiin, että finanssitransaktioista kannettavan yhdenmukaistetun veron periaate ei saisi osakseen neuvoston yksimielistä kannatusta lähitulevaisuudessa.
(6)
Tässä tilanteessa 11 jäsenvaltiota, eli Belgia, Saksa, Viro, Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Itävalta, Portugali, Slovenia ja Slovakia, osoittivat komissiolle 28 päivän syyskuuta ja 23 päivän lokakuuta 2012 välisenä aikana vastaanotetuilla kirjeillä pyynnöt, joissa ne ilmoittavat halukkuudestaan aloittaa keskenään tiiviimpi yhteistyö yhteisen finanssitransaktioveron alalla. Kyseiset jäsenvaltiot pyysivät, että tiiviimmän yhteistyön soveltamisala ja tavoitteet perustuisivat 28 päivänä syyskuuta 2011 annettuun komission direktiiviehdotukseen. Pyynnöissä viitattiin myös erityisesti tarpeeseen välttää veron kiertäminen, vääristymät ja siirtymiset muille oikeudenkäyttöalueille.
(7)
Tiiviimmän yhteistyön puitteissa olisi vahvistettava tarvittava oikeudellinen kehys yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönotolle osallistuvissa jäsenvaltioissa ja varmistettava, että veron perusominaisuudet yhdenmukaistetaan. Samalla olisi mahdollisuuksien mukaan pyrittävä välttämään kannustimet verokeinotteluun ja finanssimarkkinoiden väliset vääristymät, mahdollisuudet kaksinkertaiseen verotukseen tai verottamatta jättämiseen ja veron kiertämiseen.
(8)
SEU 20 artiklassa sekä SEUT 326 ja 329 artiklassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.
(9)
Kesäkuun 29 päivänä 2012 pidetyssä neuvoston kokouksessa todettiin ja neuvoston istunnossa 10 päivänä heinäkuuta 2012 vahvistettiin, ettei koko unioni voi saavuttaa tavoitteeksi asetettua yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönottoa kohtuullisessa ajassa. Tämän vuoksi SEU 20 artiklan 2 kohdassa asetettu vaatimus, jonka mukaan tiiviimpi yhteistyö voidaan ottaa käyttöön vasta viimeisenä keinona, täyttyy.
(10)
Aineellinen soveltamisala, jolla tiiviimpää yhteistyötä harjoitettaisiin, eli yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönotto unionissa, on SEUT 113 artiklan ja sen vuoksi myös perussopimusten soveltamisalaan kuuluva ala.
(11)
Yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönoton alalla harjoitettavan tiiviimmän yhteistyön tarkoituksena on varmistaa sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Yhteistyön soveltamisalalla vältetään keskenään erilaiset kansalliset järjestelmät ja markkinoiden perusteeton pirstoutuminen sekä näistä johtuvat ongelmat, kuten kilpailun vääristymät, kaupan vinoutumat tuotteiden, toimijoiden ja maantieteellisten alueiden välillä sekä toimijoiden kannustimet verotuksen välttämiseen taloudelliselta arvoltaan vähäisten toimien avulla. Näillä kysymyksillä on erityisen suuri merkitys kyseisellä alalla, jolla veropohjat ovat tyypillisesti erittäin liikkuvia. Tämän vuoksi se edistää unionin tavoitteiden saavuttamista, suojelee sen etuja ja vahvistaa sen yhdentymiskehitystä SEU 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(12)
Yhteisen yhdenmukaistetun finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönottoa ei ole sisälletty SEUT 3 artiklan 1 kohdassa vahvistettuun luetteloon aloista, joilla unionilla on yksinomainen toimivalta. Koska tällaisen järjestelmän käyttöönotto edistää sisämarkkinoiden toimintaa SEUT 113 artiklan mukaisesti, se kuuluu SEUT 4 artiklassa tarkoitettuun unionin jaettuun toimivaltaan, ja näin ollen unionin muuhun kuin yksinomaiseen toimivaltaan.
(13)
Kyseisellä alalla harjoitettava tiiviimpi yhteistyö noudattaa perussopimuksia ja unionin oikeutta SEUT 326 artiklan ensimmäisen kohdan mukaisesti. SEUT 326 artiklan toisen kohdan mukaisesti se ei haittaa sisämarkkinoita eikä taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta, ei luo esteitä eikä aiheuta syrjintää jäsenvaltioiden välisessä kaupankäynnissä eikä vääristä jäsenvaltioiden välistä kilpailua.
(14)
Tiiviimmässä yhteistyössä kyseisellä alalla kunnioitetaan SEUT 327 artiklan mukaisesti niiden jäsenvaltioiden toimivaltaa, oikeuksia ja velvoitteita, jotka eivät osallistu siihen. Tällainen järjestelmä ei vaikuttaisi yhteistyön ulkopuolelle jäävien jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pitää voimassa tai ottaa käyttöön finanssitransaktiovero yhdenmukaistamattomien kansallisten sääntöjen perusteella. Verotusoikeudet jaettaisiin yhteisessä finanssitransaktioverojärjestelmässä siihen osallistuville jäsenvaltioille vain asianmukaisten liittymätekijöiden perusteella.
(15)
Kaikki jäsenvaltiot, jotka ovat tässä päätöksessä vahvistettujen osallistumisehtojen lisäksi valmiit noudattamaan tässä päätöksessä tarkoitetulla alalla tehtävän tiiviimmän yhteistyön yhteydessä jo annettuja säädöksiä, voivat milloin tahansa liittyä tähän yhteistyöhön SEUT 328 artiklan mukaisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Annetaan Belgian kuningaskunnalle, Saksan liittotasavallalle, Viron tasavallalle, Helleenien tasavallalle, Espanjan kuningaskunnalle, Ranskan tasavallalle, Italian tasavallalle, Itävallan tasavallalle, Portugalin tasavallalle, Slovenian tasavallalle ja Slovakian tasavallalle lupa aloittaa toistensa kanssa tiiviimpi yhteistyö yhteisen finanssitransaktioverojärjestelmän käyttöönoton alalla asiaa koskevien perussopimusten määräysten mukaisesti.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 22 päivänä tammikuuta 2013.