EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 256/2014
af 26. februar 2014
om indberetning til Kommissionen om investeringsprojekter i energiinfrastruktur i Den Europæiske Union, om erstatning af Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 736/96
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 194,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Af hensyn til udviklingen af Unionens energipolitik og for at Kommissionen kan udføre sine opgaver på energiområdet, er det afgørende at få tegnet et samlet billede af udviklingen i investeringerne i energiinfrastrukturen i Unionen. Tilgængelige, regelmæssige og ajourførte data og oplysninger bør sætte Kommissionen i stand til at foretage de fornødne sammenligninger og evalueringer og foreslå relevante foranstaltninger på grundlag af korrekte tal og analyser, især vedrørende den fremtidige balance mellem udbud af og efterspørgsel efter energi.
(2)
Energimæssigt har situationen i og uden for Unionen ændret sig væsentligt i de senere år, hvilket betyder, at investeringer i energiinfrastruktur er blevet helt centrale for at sikre Unionens energiforsyning samt for, at det indre marked kan fungere, og at Unionen kan gennemføre den overgang til et lavkulstofenergisystem, som den har påbegyndt.
(3)
Den nye energisituation kræver betydelige investeringer i alle infrastrukturformer i alle energisektorer og i udvikling af nye typer infrastruktur og nye teknologier til markedet. Med liberaliseringen af energisektoren og den fortsatte integration af det indre marked får de økonomiske aktører en mere fremtrædende rolle i investeringssammenhæng. Samtidig vil nye politiske krav som f.eks. mål, der har indvirkning på brændselsmikset, ændre på medlemsstaternes politikker for etablering af ny og/eller moderniseret energiinfrastruktur.
(4)
I den forbindelse bør der lægges mere vægt på investeringer i energiinfrastruktur i Unionen, især med henblik på at forebygge problemer, fremme bedste praksis og opnå større gennemsigtighed med hensyn til den fremtidige udvikling af Unionens energisystemer.
(5)
Kommissionen og især dens markedsobservatorium for energi bør derfor råde over nøjagtige data og oplysninger om investeringsprojekter, herunder nedlæggelse af infrastrukturer, i de vigtigste dele af Unionens energisystem.
(6)
Data og oplysninger om den forventede udvikling i produktions-, transmissions- og oplagringskapacitet og om projekter i de forskellige energisektorer er af interesse for Unionen og er vigtige for fremtidige investeringer. Det er derfor nødvendigt at sikre, at Kommissionen underrettes om de investeringsprojekter, hvor anlægs- eller nedlæggelsesarbejdet er påbegyndt, eller hvor der er truffet en endelig beslutning om investering.
(7)
Ifølge artikel 41 og 42 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Atomenergifællesskab (Euratomtraktaten) har virksomhederne pligt til at give meddelelse om deres investeringsprojekter. Det er nødvendigt at supplere sådanne oplysninger med regelmæssige indberetninger om gennemførelsen af investeringsprojekter. Sådanne supplerende indberetninger berører ikke Euratomtraktatens artikel 41-44. Det bør dog så vidt muligt undgås, at virksomhederne pålægges en dobbelt byrde.
(8)
For at Kommissionen kan danne sig et sammenhængende billede af den fremtidige udvikling i hele Unionens energisystem, er der behov for harmoniserede rammer for indberetning om investeringsprojekter baseret på ajourførte kategorier af officielle data og oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende.
(9)
Medlemsstaterne bør med dette for øje give Kommissionen data og oplysninger om de på deres område planlagte eller igangværende investeringsprojekter i energiinfrastruktur vedrørende produktion, oplagring og transmission af olie, naturgas, elektricitet, herunder elektricitet fra vedvarende kilder og fra kul og brunkul samt kombineret produktion af elektricitet og nyttevarme, produktion af biobrændsler og biobrændstoffer samt CO2-opsamling, -transport og -oplagring. Medlemsstaterne bør også indberette data og oplysninger til Kommissionen om investeringsprojekter inden for elektricitets- og gassammenkoblinger med tredjelande. Det bør pålægges virksomhederne at indberette sådanne data og oplysninger til den berørte medlemsstat.
(10)
I betragtning af tidshorisonten for investeringsprojekter i energisektoren bør indberetning hvert andet år være tilstrækkeligt.
(11)
For at undgå uforholdsmæssigt store administrative byrder og minimere omkostningerne for medlemsstaterne og virksomhederne, især små og mellemstore virksomheder, bør denne forordning give mulighed for at fritage medlemsstater og virksomheder for indberetningspligten, hvis Kommissionen allerede har modtaget tilsvarende oplysninger i medfør af energisektorspecifikke EU-retsakter, hvis mål er konkurrencebaserede energimarkeder i Unionen, et bæredygtigt europæisk energisystem og energiforsyningssikkerhed for Unionen. Enhver overlapning mellem indberetningskravene i tredje lovgivningspakke vedrørende det indre marked for elektricitet og naturgas bør derfor undgås. Kommissionen bør for at lette indberetningsbyrden yde hjælp til medlemsstaterne med henblik på at klarlægge, i hvilke tilfælde den finder, at data og oplysninger, som allerede er indberettet til den i henhold til andre retsakter, opfylder denne forordnings krav.
(12)
Kommissionen og især dens markedsobservatorium for energi bør have mulighed for at træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger til at behandle data og til at forenkle og sikre dataindberetning og navnlig til at benytte integrerede IT-værktøjer og -procedurer, som bør garantere fortroligheden af de data eller oplysninger, der indberettes til Kommissionen.
(13)
Beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med medlemsstaternes behandling af personoplysninger er reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (3), og beskyttelsen af fysiske personer i forbindelse med Kommissionens behandling af personoplysninger er reguleret af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (4). Nærværende forordning berører ikke disse bestemmelser.
(14)
Medlemsstaterne eller deres bemyndigede enheder og Kommissionen bør beskytte fortroligheden af forretningsmæssigt følsomme data og oplysninger. Medlemsstaterne eller deres bemyndigede enheder bør derfor aggregere sådanne data og oplysninger på nationalt niveau, før de indberettes til Kommissionen, medmindre der er tale om data og oplysninger vedrørende grænseoverskridende transmissionsprojekter. Om nødvendigt bør Kommissionen yderligere aggregere disse data på en sådan måde, at det forhindres, at oplysninger om de enkelte virksomheder eller anlæg afsløres eller kan udledes.
(15)
Kommissionen og især dens markedsobservatorium for energi bør regelmæssigt foretage en tværsektoriel analyse af udviklingen i Unionens energisystemstruktur og perspektiverne herfor og, hvor det er relevant, en mere fokuseret analyse af bestemte aspekter af energisystemet. Især bør analysen medvirke til at forøge energisikkerheden ved at identificere eventuelle infrastruktur- og investeringsmangler med henblik på at opnå balance mellem udbud af og efterspørgsel efter energi. Denne analyse bør også bidrage til drøftelserne på EU-plan om energiinfrastrukturer og bør derfor fremsendes til Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg samt stilles til rådighed for interesserede parter.
(16)
Små og mellemstore virksomheder vil i forbindelse med deres investeringsplanlægning kunne få gavn af Kommissionens tværsektorielle analyser samt de data og oplysninger, Kommissionen offentliggør inden for rammerne af denne forordning.
(17)
Kommissionen kan bistås af eksperter fra medlemsstaterne eller andre kompetente eksperter med henblik på at nå frem til en fælles opfattelse af potentielle infrastrukturmangler og risici i forbindelse hermed og bidrage til at gøre den fremtidige udvikling mere gennemsigtig, hvilket er af særlig interesse for nye markedsaktører.
(18)
Denne forordning bør erstatte Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 (5), som blev annulleret af Domstolen den 6. september 2012 (6), og hvis virkninger skulle opretholdes, indtil en ny forordnings ikrafttræden. Annulleringen af forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010 i henhold til Domstolens dom bør derfor få virkning med nærværende forordnings ikrafttræden. Endvidere bør Rådets forordning (EF) nr. 736/96 (7), som blev ophævet ved den annullerede forordning (EU, Euratom) nr. 617/2010, ophæves ved nærværende forordning.
(19)
Formen og de tekniske enkeltheder i indberetningen af data og oplysninger til Kommissionen vedrørende investeringsprojekter i energiinfrastruktur er fastlagt i Kommissionens forordning (EU, Euratom) nr. 833/2010 (8). Forordning (EU, Euratom) nr. 833/2010 bør fortsat finde anvendelse, indtil den revideres, hvilket vil ske efter vedtagelsen af nærværende forordning.
(20)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten on Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at opnå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Formål og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes ensartede rammer for indberetning til Kommissionen af data og oplysninger om investeringsprojekter i energiinfrastruktur i sektorerne for olie, naturgas, elektricitet - herunder elektricitet fra vedvarende kilder, elektricitet fra kul og brunkul samt kombineret produktion af elektricitet og nyttevarme - samt om investeringsprojekter vedrørende produktion af biobrændsler og biobrændstoffer og opsamling, transport og oplagring af kuldioxid, der produceres i disse sektorer.
2. Denne forordning finder anvendelse på de i bilaget anførte typer investeringsprojekter, hvor anlægs- eller nedlæggelsesarbejdet er påbegyndt, eller hvor der er truffet en endelig beslutning om investering.
Medlemsstaterne kan endvidere forelægge anslåede data eller foreløbige oplysninger om de i bilaget anførte typer investeringsprojekter, hvor anlægsarbejdet forventes påbegyndt inden for fem år, og om de projekter, hvor nedlæggelsen forventes påbegyndt inden for tre år, men hvor der ikke er truffet en endelig beslutning om investering.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »infrastruktur«: enhver type anlæg eller del af anlæg med relation til produktion, transmission eller oplagring, herunder sammenkoblinger mellem Unionen og tredjelande
2) »investeringsprojekter«: projekter med følgende formål:
3) »endelig beslutning om investering«: den beslutning, der træffes på virksomhedsplan om endeligt at afsætte midler til et projekts investeringsfase
4) »investeringsfase«: den fase, hvor anlægsarbejdet eller nedlæggelsen finder sted, og hvor der afholdes kapitalomkostninger; den omfatter ikke planlægningsfasen
5) »planlægningsfase«: den fase, hvor projektets gennemførelse forberedes, og hvor der, hvis det er relevant, foretages en gennemførlighedsvurdering og forberedende og tekniske undersøgelser, indhentes tilladelser og godkendelser og afholdes kapitalomkostninger
6) »investeringsprojekter under anlæg«: investeringsprojekter, hvis anlæg er påbegyndt, og hvor der er afholdt kapitalomkostninger
7) »nedlæggelse«: den fase, hvor infrastruktur tages endeligt ud af drift
8) »produktion«: elproduktion og forarbejdning af brændsler og brændstoffer, herunder biobrændsler og biobrændstoffer
9) »transmission«: transport af energikilder, energiprodukter eller kuldioxid via et ledningsnet, navnlig
10) »opsamling«: processen med opsamling af kuldioxid fra industrianlæg med henblik på oplagring
11) »oplagring«: permanent eller midlertidig lagring af energi eller energikilder i infrastruktur over eller under jorden eller i geologiske strukturer eller indeslutning af kuldioxid i underjordiske geologiske formationer
12) »virksomheder«: fysiske og juridiske, privatretlige og offentligretlige personer, der træffer beslutning om eller gennemfører investeringsprojekter
13) »energikilder«:
i)
primære energikilder såsom olie, naturgas og kul
ii)
omdannede energikilder såsom elektricitet
iii)
energi fra vedvarende kilder, herunder vandkraft, biomasse-, biogas-, vind-, sol-, tidevands- og bølgeenergi samt geotermisk energi, og
iv)
energiprodukter såsom raffinerede olieprodukter, biobrændsler og biobrændstoffer
14) »specifikt organ«: et organ, der ifølge en energisektorspecifik EU-retsakt er pålagt at udarbejde og vedtage flerårige EU-netudviklings- og -investeringsplaner for energiinfrastruktur, såsom det europæiske net af elektricitetstransmissionssystemoperatører (»ENTSO-E«), jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 714/2009 (9) og det europæiske net af gastransmissionssystemoperatører (»ENTSO-G«), jf. artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 715/2009 (10).
15) »aggregerede data«: data, der er blevet aggregeret for en eller flere medlemsstater.
Artikel 3
Indberetning af data
1. Medlemsstaterne eller de enheder, de bemyndiger dertil, indsamler fra den 1. januar 2015 og derefter hvert andet år alle de i denne forordning krævede data og oplysninger, idet de holder indsamlings- og indberetningsbyrden på et proportionalt niveau.
De indberetter de data og relevante projektoplysninger, som er fastsat i denne forordning, til Kommissionen i 2015, som er det første indberetningsår, og derefter hvert andet år. Denne indberetning sker i aggregeret form, dog ikke for data og relevante oplysninger om grænseoverskridende transmissionsprojekter.
Medlemsstaterne eller de bemyndigede enheder indberetter aggregerede data og relevante projektoplysninger senest den 31. juli i det pågældende indberetningsår.
2. Medlemsstaterne og deres bemyndigede enheder er fritaget for pligterne i stk. 1, såfremt og i det omfang det ifølge energisektorspecifikke EU-retsakter eller Euratom-traktaten forholder sig sådan, at
a)
medlemsstaten eller dens bemyndigede enhed allerede har indberettet data eller oplysninger til Kommissionen, som svarer til de data eller oplysninger, som kræves i henhold til denne forordning, og har oplyst indberetningsdatoen og den pågældende specifikke retsakt, eller
b)
det er pålagt et specifikt organ at udarbejde en flerårig investeringsplan for energiinfrastruktur på EU-plan, og at organet med dette for øje indsamler data og oplysninger, som svarer til de data eller oplysninger, som kræves i henhold til denne forordning. I dette tilfælde og med henblik på denne forordning indberetter det specifikke organ alle relevante data og oplysninger til Kommissionen.
Artikel 4
Datakilder
De pågældende virksomheder indberetter inden den 1. juni i hvert indberetningsår de i artikel 3 omhandlede data eller oplysninger til de medlemsstater, på hvis område de planlægger at gennemføre investeringsprojekter, eller til de af disse medlemsstater bemyndigede enheder. De indberettede data eller oplysninger skal afspejle investeringsprojektsituationen pr. 31. marts i det relevante indberetningsår.
Stk. 1 finder ikke anvendelse på virksomheder, hvor den pågældende medlemsstat beslutter at anvende andre midler til at give Kommissionen de i artikel 3 omhandlede data eller oplysninger, forudsat at de indgivne data og oplysninger er sammenlignelige.
Artikel 5
Indberetningernes indhold
1. Hvad angår de i bilaget anførte typer investeringsprojekter skal den i artikel 3 omhandlede indberetning indeholde følgende, hvor det er relevant:
a)
omfanget af den kapacitet, der er planlagt eller under anlæg
b)
type og vigtigste kendetegn for infrastruktur eller kapacitet, der er planlagt eller under anlæg, herunder i givet fald placering af grænseoverskridende transmissionsprojekter
c)
forventet idriftsættelsesår
d)
benyttet type energikilde
e)
anlæg, der kan håndtere forsyningssikkerhedskriser, f.eks. udstyr, der tillader vending af strømningsretningen eller brændselsskift, og
f)
udstyr til CO2-opsamling eller eftermontering til CO2-opsamling og -lagring.
2. Hvad angår planlagt nedlæggelse af kapacitet skal den i artikel 3 omhandlede indberetning indeholde følgende:
a)
den pågældende infrastrukturs art og kapacitet og
b)
forventet nedlæggelsesår.
3. I indberetninger efter artikel 3 skal der om nødvendigt angives:
a)
de samlede tal for den installerede produktions-, transmissions- og oplagringskapacitet, der foreligger ved det pågældende indberetningsårs begyndelse, eller hvis funktion er afbrudt i en periode på over tre år, og
b)
relevante oplysninger om forsinkelser af og/eller hindringer for gennemførelse af et investeringsprojekt, såfremt medlemsstaterne, deres bemyndigede enheder eller det pågældende specifikke organ råder over disse oplysninger.
Artikel 6
Datakvalitet og offentliggørelse af data
1. Medlemsstaterne, deres bemyndigede enheder eller, hvis det er relevant, de specifikke organer skal bestræbe sig på at sikre kvaliteten, relevansen, nøjagtigheden, utvetydigheden, aktualiteten og den indbyrdes overensstemmelse af de data og oplysninger, de indberetter til Kommissionen.
Såfremt specifikke organer forestår indberetningen, kan de indberettede data og oplysninger ledsages af passende bemærkninger fra medlemsstaterne.
2. Kommissionen kan offentliggøre aggregerede data og oplysninger, den har modtaget i medfør af denne forordning, særlig analyserne i artikel 10, stk. 3, under forudsætning af, at der ikke afsløres eller kan udledes oplysninger om de enkelte virksomheder og anlæg.
3. Medlemsstaterne, deres bemyndigede enheder eller Kommissionen skal hver især behandle forretningsmæssigt følsomme data og oplysninger, som de råder over, fortroligt.
Artikel 7
Gennemførelsesbestemmelser
Kommissionen vedtager inden for de rammer, der er fastlagt i denne forordning, senest den 10. juni 2014, de bestemmelser, som er nødvendige for gennemførelsen af denne forordning, og som vedrører form og andre tekniske enkeltheder ved indberetning af de i artikel 3 og 5 omhandlede data og oplysninger. Indtil da finder forordning (EU, Euratom) nr. 833/2010 fortsat anvendelse.
Artikel 8
Databehandling
Kommissionen er ansvarlig for at udvikle, være vært for, forvalte og vedligeholde de IT-ressourcer, der er nødvendige for at modtage, opbevare og foretage enhver behandling af de data og oplysninger om energiinfrastruktur, som indberettes til Kommissionen i medfør af denne forordning.
Kommissionen skal endvidere sikre, at de IT-ressourcer, der anvendes til de i stk. 1 omtalte formål, garanterer at de data og oplysninger, som indberettes til Kommissionen i henhold til denne forordning, behandles fortroligt.
Artikel 9
Beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af oplysninger
Denne forordning berører ikke EU-retten og berører navnlig ikke medlemsstaternes forpligtelser i forbindelse med behandling af personoplysninger, jf. direktiv 95/46/EF, og heller ikke de forpligtelser, som EU-institutionerne og -organerne i medfør af forordning (EF) nr. 45/2001 skal overholde ved behandling af personoplysninger som led i udøvelsen af deres hverv.
Artikel 10
Overvågning og rapportering
1. På grundlag af de indberettede data og oplysninger og eventuelle andre datakilder, herunder data indkøbt af Kommissionen, og under hensyntagen til de relevante analyser, f.eks. de flerårige netudviklingsplaner for gas og elektricitet, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og offentliggør hvert andet år en tværsektoriel analyse af udviklingen i Unionens energisystemstruktur og perspektiverne herfor. Denne analyse har især til formål:
a)
at identificere potentielle fremtidige gab mellem udbud af og efterspørgsel efter energi, der er væsentlige for Unionens energipolitik, herunder for det indre energimarkeds funktionsmåde, med særlig vægt på potentielle fremtidige fejl og mangler ved produktions- og transmissionsinfrastrukturen
b)
at identificere hindringer for investeringer og fremme bedste praksis for at overvinde dem, og
c)
at øge gennemsigtigheden for markedsaktørerne og potentielle nye markedsaktører.
Kommissionen kan ligeledes på grundlag af disse data og oplysninger foretage enhver specifik analyse, der anses for påkrævet eller hensigtsmæssig.
2. Kommissionen kan ved udarbejdelsen af analyserne i stk. 1 bistås af eksperter fra medlemsstaterne og/eller andre eksperter eller faglige sammenslutninger med specifik kompetence på det pågældende område.
Kommissionen giver alle medlemsstater mulighed for at kommentere udkastene til analyser.
3. Kommissionen drøfter analyserne med interesserede parter såsom ENTSO-E, ENTSO-G, Gaskoordinationsgruppen, Elektricitetskoordinationsgruppen og Oliekoordinationsgruppen.
Artikel 11
Revision
Senest den 31. december 2016 tager Kommissionen denne forordnings anvendelse op til revision og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om resultaterne af revisionen. Kommissionen skal ved denne revision bl.a. undersøge:
a)
en eventuel udvidelse af denne forordnings anvendelsesområde til at omfatte:
i)
udvinding af gas, olie og kul
ii)
terminaler for komprimeret naturgas
iii)
andre typer oplagring af elektricitet, og
b)
spørgsmålet om, hvorvidt tærskelværdierne for vedvarende energianlæg bør sænkes.
Kommissionen skal ved behandlingen af disse spørgsmål tage hensyn til behovet for at sikre en balance mellem den større administrative byrde og de fordele, der er forbundet med fremskaffelsen af de ekstra oplysninger.
Artikel 12
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 736/96 ophæves fra den 9. april 2014.
Artikel 13
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 256/2014,
annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,
Euroopan unionin energiainfrastruktuuriin liittyvien investointihankkeiden ilmoittamisesta komissiolle, neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 korvaamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 736/96 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 194 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yleiskuvan saaminen siitä, kuinka energiainfrastruktuuriin liittyvät investoinnit kehittyvät unionissa, on ensiarvoisen tärkeää unionin energiapolitiikan kehityksen kannalta, ja se on ensiarvoisen tärkeää komissiolle, jotta se voi suorittaa energia-alaa koskevat tehtävänsä. Säännöllisten ja ajan tasalla olevien tietojen saatavuudella olisi mahdollistettava se, että komissio voi tehdä tarvittavia vertailuja ja arviointeja ja ehdottaa asiaa koskevia toimenpiteitä asianmukaisten lukujen ja analyysien pohjalta etenkin energian kysynnän ja tarjonnan tulevan tasapainon suhteen.
(2)
Energiaympäristö on viime vuosina muuttunut merkittävästi niin unionissa kuin sen ulkopuolellakin, minkä vuoksi energiainfrastruktuuriin tehtävät investoinnit ovat keskeisessä asemassa unionin energiansaannin varmistamisessa, sisämarkkinoiden toiminnassa ja unionin aloittamassa siirtymisessä kohti vähähiilistä energiajärjestelmää.
(3)
Uusi energiaympäristö edellyttää huomattavia investointeja kaikenlaiseen infrastruktuuriin kaikilla energiasektoreilla sekä uudentyyppisen infrastruktuurin ja markkinoilla yleistyvien uusien teknologioiden kehittämistä. Energia-alan vapauttaminen ja sisämarkkinoiden lisääntyvä yhdentyminen kasvattavat talouden toimijoiden roolia investoinneissa. Samalla uudet poliittiset vaatimukset, kuten polttoainevalikoimaan vaikuttavat tavoitteet, suuntaavat jäsenvaltioiden energiapolitiikkoja kohti uuden ja/tai uudenaikaistetun energiainfrastruktuurin kehittämistä.
(4)
Tässä yhteydessä unionin energiainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja olisi seurattava tiiviimmin, erityisesti siksi, että voitaisiin ennakoida mahdollisia ongelmia, edistää parhaita toimintatapoja ja parantaa unionin energiajärjestelmän tulevaan kehitykseen liittyvää avoimuutta.
(5)
Komissiolla ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksella olisi siksi oltava käytössään tarkat tiedot unionin energiajärjestelmän tärkeimpiin osatekijöihin liittyvistä investointihankkeista, myös käytöstä poistamiseen liittyvistä hankkeista.
(6)
Tuotanto-, siirto- ja varastointikapasiteetin ennakoitavissa olevaa kehitystä ja eri energiasektoreiden hankkeita koskevat tiedot ovat unionin kannalta merkityksellisiä ja ne ovat tärkeitä tulevien investointien kannalta. Siksi on tarpeellista varmistaa, että komissiolle ilmoitetaan investointihankkeista, joihin liittyvät rakennus- tai käytöstäpoistamistyöt on aloitettu tai joiden osalta on tehty lopullinen investointipäätös.
(7)
Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 41 ja 42 artiklan mukaan yritysten on ilmoitettava investointihankkeistaan. Näitä tietoja on tarpeen täydentää investointihankkeiden toteutusta koskevalla säännöllisellä raportoinnilla. Tällainen lisäraportointi ei rajoita Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 41-44 artiklan soveltamista. Yrityksille aiheutuvaa kaksinkertaista rasitusta olisi kuitenkin mahdollisuuksien mukaan vältettävä.
(8)
Jotta komissiolla olisi yhtenäinen näkemys unionin energiajärjestelmän tulevasta kehityksestä kokonaisuudessaan, investointihankkeita koskevien tietojen ilmoittamiselle on tarpeen olla olemassa yhdenmukaistettu kehys, joka perustuu niiden virallisten tietojen ajan tasalle saatettuun luokitukseen, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava.
(9)
Tätä varten jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle tiedot alueellaan suunnitteilla tai rakenteilla olevista energiainfrastruktuurin investointihankkeista, jotka liittyvät öljyn, maakaasun, sähkön, mukaan lukien uusiutuvista lähteistä peräisin oleva sähkö, hiilestä ja ruskohiilestä tuotettu sähkö sekä sähkön ja hyötylämmön yhteistuotanto, tuotantoon, siirtoon ja varastointiin, biopolttoaineiden tuotantoon sekä hiilidioksidin talteenottoon, siirtoon ja varastointiin. Jäsenvaltioiden olisi myös toimitettava komissiolle tiedot investointihankkeista, jotka koskevat sähkö- ja kaasuverkkojen yhteenliitäntöjä unionin ja kolmansien maiden välillä. Asianomaiset yritykset olisi velvoitettava ilmoittamaan kyseiset tiedot asianomaiselle jäsenvaltiolle.
(10)
Energia-alan investointihankkeiden toteutusaika huomioon ottaen olisi riittävää, että tiedot ilmoitetaan kahden vuoden välein.
(11)
Jotta vältettäisiin suhteettoman suuret hallinnolliset rasitteet ja jotta jäsenvaltioille ja yrityksille, etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille, aiheutuvat kustannukset pysyisivät mahdollisimman pieninä, tässä asetuksessa olisi annettava mahdollisuus vapauttaa jäsenvaltiot ja yritykset ilmoitusvelvollisuudesta sillä edellytyksellä, että komissiolle on jo toimitettu vastaavat tiedot unionin energia-alaa koskevien sellaisten säädösten nojalla, joilla pyritään saavuttamaan kilpailtuihin unionin energiamarkkinoihin, unionin energiajärjestelmän kestävyyteen ja unionin energiasaannin varmuuteen liittyvät tavoitteet. Olisi siksi vältettävä luomasta kolmannessa sähkön ja maakaasun sisämarkkinoita koskevassa paketissa esitettyjen ilmoitusvelvollisuuksien kanssa päällekkäisiä velvollisuuksia. Raportointirasitteen helpottamiseksi komission olisi tarjottava jäsenvaltioille tukea sen selventämiseksi, missä tapauksissa komissio katsoo, että sille muiden säädösten nojalla jo toimitetut tiedot täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.
(12)
Komission ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksen olisi voitava toteuttaa kaikki tietojen käsittelemiseksi ja tietojen ilmoittamisen yksinkertaistamiseksi ja turvaamiseksi tarvittavat toimenpiteet ja erityisesti käyttää integroituja tietotekniikkavälineitä ja -menettelyjä, millä olisi taattava komissiolle ilmoitettujen tietojen luottamuksellisuus.
(13)
Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä jäsenvaltioissa säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (3), ja yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä komissiossa säädetään puolestaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (4). Tämä asetus ei vaikuta kyseisiin säännöksiin.
(14)
Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten ja komission olisi pidettävä kaupallisesti arkaluonteiset tiedot luottamuksellisina. Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten olisi näin ollen koottava tällaiset tiedot yhteen kansallisella tasolla ennen kuin ne toimitetaan komissiolle, paitsi jos kyse on rajat ylittäviin siirtohankkeisiin liittyvistä tiedoista. Komission olisi tarvittaessa koottava nämä tiedot siten, että yksittäisiä yrityksiä koskevia tietoja ei paljasteta eivätkä ne ole pääteltävissä.
(15)
Komission ja erityisesti sen energiamarkkinoiden seurantakeskuksen olisi laadittava säännöllinen ja monialainen analyysi unionin energiajärjestelmän rakenteellisesta kehityksestä ja tulevaisuudennäkymistä ja tarvittaessa tarkemmin rajattu analyysi tämän energiajärjestelmän tietyistä näkökohdista. Tässä analyysissä olisi erityisesti parannettava energiavarmuutta määrittelemällä infrastruktuurin ja investointien mahdollisia puutteita energian kysynnän ja tarjonnan tasapainon suhteen. Analyysin olisi myös edistettävä unionin tasolla käytävää keskustelua energiainfrastruktuureista ja se olisi näin ollen toimitettava Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja annettava niiden osapuolten käyttöön, joita asia koskee.
(16)
Investointisuunnitelmiaan laatiessaan pienet ja keskisuuret yritykset voivat hyödyntää komission monialaista analyysia ja komission tämän asetuksen nojalla julkistamia tietoja.
(17)
Komissiota voivat avustaa jäsenvaltioiden asiantuntijat tai ketkä tahansa muut pätevät asiantuntijat, millä edistetään yhteisen näkemyksen muodostamista mahdollisista infrastruktuurin puutteista ja niihin liittyvistä riskeistä ja lisätään avoimuutta tulevan kehityksen suhteen, mikä on erityisesti uusien markkinoille tulijoiden etujen mukaista.
(18)
Tämän asetuksen olisi korvattava neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 617/2010 (5), jonka Euroopan unionin tuomioistuin kumosi 6 päivänä syyskuuta 2012 (6) ja jonka vaikutukset määrättiin pysytettäväksi, kunnes uusi asetus tulee voimaan. Näin ollen tämän asetuksen voimaantulon myötä asetuksen (EU, Euratom) N:o 617/2010 kumoamista koskevan unionin tuomioistuimen määräyksen olisi tultava voimaan. Lisäksi neuvoston asetus (EY) N:o 736/96 (7), joka kumottiin kumotulla asetuksella (EU, Euratom) N:o 617/2010, olisi kumottava tällä asetuksella.
(19)
Komissiolle energiainfrastruktuuriin liittyvistä investointihankkeista tehtävien ilmoitusten muodosta ja teknisistä yksityiskohdista säädetään komission asetuksessa (EU, Euratom) N:o 833/2010 (8). Asetusta (EU, Euratom) N:o 833/2010 olisi sovellettava siihen saakka, kunnes sitä tarkistetaan tämän asetuksen hyväksymisen jälkeen.
(20)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhteinen kehys komissiolle tehtäville ilmoituksille, jotka koskevat energiainfrastruktuuriin liittyviä investointihankkeita, joita toteutetaan öljyn, maakaasun ja sähkön - mukaan lukien uusiutuvista lähteistä peräisin oleva sähkö, hiilestä ja ruskohiilestä saatava sähkö sekä sähkön ja hyötylämmön yhteistuotanto - sektoreilla, sekä investointihankkeita, jotka liittyvät biopolttoaineiden tuotantoon sekä näiden sektoreiden tuottaman hiilidioksidin talteenottoon, siirtoon ja varastointiin.
2. Tätä asetusta sovelletaan liitteessä luetellun tyyppisiin investointihankkeisiin, joihin liittyvät rakennus- tai käytöstäpoistamistyöt on aloitettu tai joiden osalta on tehty lopullinen investointipäätös.
Jäsenvaltiot voivat lisäksi toimittaa arviotietoja tai alustavia tietoja liitteessä lueteltujen tyyppisistä investointihankkeista, joiden osalta rakennustöiden on suunniteltu alkavan viiden vuoden kuluessa tai joissa on kyseessä käytöstä poistaminen kolmen vuoden kuluessa, mutta joiden osalta ei ole vielä tehty lopullista investointipäätöstä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’infrastruktuurilla’ minkä tahansa tyyppistä laitosta tai laitoksen osaa, joka liittyy tuotantoon, siirtoon ja varastointiin, mukaan lukien unionin ja kolmansien maiden väliset yhteenliitännät;
2)
’investointihankkeilla’ hankkeita, joiden tarkoituksena on:
i)
uuden infrastruktuurin rakentaminen;
ii)
olemassa olevan infrastruktuurin muuntaminen tai uudenaikaistaminen tai sen kapasiteetin lisääminen tai pienentäminen;
iii)
olemassa olevan infrastruktuurin osittainen tai täydellinen käytöstä poistaminen;
3)
’lopullisella investointipäätöksellä’ yrityksen tasolla tehtyä päätöstä varata lopullisesti varat hankkeen investointivaiheeseen;
4)
’investointivaiheella’ vaihetta, jonka aikana rakentaminen tai käytöstä poistaminen tapahtuu ja jossa aiheutuu pääomakustannuksia; investointivaihe ei sisällä suunnitteluvaihetta,
5)
’suunnitteluvaiheella’ vaihetta, jonka aikana hankkeen toteuttamista valmistellaan ja johon sisältyvät tapauksen mukaan toteutettavuuden arviointi, valmistelevat ja tekniset tutkimukset sekä lupien hankkiminen ja jossa aiheutuu pääomakustannuksia;
6)
’rakenteilla olevilla investointihankkeilla’ investointihankkeita, joiden rakentaminen on alkanut ja jotka ovat aiheuttaneet pääomakustannuksia;
7)
’käytöstä poistamisella’ vaihetta, jossa infrastruktuuri poistetaan lopullisesti käytöstä;
8)
’tuotannolla’ sähköntuotantoa ja polttoaineiden, myös biopolttoaineiden, jalostusta;
9)
’siirrolla’ energialähteiden tai -tuotteiden tai hiilidioksidin siirtoa verkon kautta etenkin:
i)
putkistoissa, lukuun ottamatta tuotantovaiheen putkiverkkoa ja sitä putkistojen osaa, jota käytetään pääasiallisesti paikalliseen jakeluun; tai
ii)
yhteenliitetyissä siirtojännite- ja suurjännitejärjestelmissä, lukuun ottamatta järjestelmiä, joita käytetään pääasiallisesti paikalliseen jakeluun;
10)
’talteenotolla’ prosessia hiilidioksidin talteen ottamiseksi teollisuuslaitoksissa varastointia varten;
11)
’varastoinnilla’ energian tai energialähteiden pysyvää tai tilapäistä varastointia maanpäällisissä tai maanalaisissa infrastruktuureissa tai geologisilla varastointialueilla tai hiilidioksidin eristämistä maanalaisiin geologisiin muodostumiin;
12)
’yrityksellä’ sekä yksityistä että julkista luonnollista tai oikeushenkilöä, joka päättää investointihankkeesta tai toteuttaa sen;
13)
’energialähteellä’:
i)
primaarienergialähteitä, kuten öljyä, maakaasua ja hiiltä;
ii)
muunnettuja energialähteitä, kuten sähköä;
iii)
uusiutuvia energialähteitä, mukaan lukien vesivoima, biomassa, biokaasu, tuuli-, aurinko-, vuorovesi- ja aaltoenergia sekä geoterminen energia; ja
iv)
energiatuotteita, kuten jalostettuja öljytuotteita ja biopolttoaineita;
14)
’erityiselimellä’ elintä, jolle unionin energia-alaa koskevan säädöksen nojalla on annettu tehtäväksi sellaisten energiainfrastruktuuria koskevien unionin laajuisten monivuotisten verkoston kehittämis- ja investointisuunnitelmien valmistelu ja hyväksyminen, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 714/2009 (9) 4 artiklassa tarkoitettu sähkön siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Sähkö-ENTSO’, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 715/2009 (10) 4 artiklassa tarkoitettu kaasun siirtoverkonhaltijoiden eurooppalainen verkosto, jäljempänä ’Kaasu-ENTSO’;
15)
’koostetiedoilla’ yhden tai useamman jäsenvaltion tasolla koottuja tietoja.
3 artikla
Tietojen ilmoittaminen
1. Jäsenvaltioiden tai elinten, jotka jäsenvaltiot valtuuttavat hoitamaan tietojen keräämiseen ja raportointiin kuuluvia tehtäviä, on pidettävä tietojen keräämiseen ja raportointiin liittyvät rasitteet oikeasuhteisina sekä kerättävä kaikki tämän asetuksen nojalla vaaditut tiedot 1 päivästä tammikuuta 2015 lähtien ja sen jälkeen kahden vuoden välein.
Niiden on ilmoitettava tässä asetuksessa määritellyt tiedot ja asianmukaiset hanketiedot komissiolle vuonna 2015, joka on ensimmäinen raportointivuosi, ja sen jälkeen kahden vuoden välein. Ilmoitus on tehtävä koostetussa muodossa lukuun ottamatta rajat ylittäviä siirtohankkeita koskevia asianmukaisia tietoja.
Jäsenvaltioiden tai niiden valtuuttamien elinten on ilmoitettava koostetiedot ja asianmukaiset hanketiedot kyseessä olevan raportointivuoden heinäkuun 31 päivään mennessä.
2. Jäsenvaltiot tai niiden valtuuttamat elimet vapautetaan 1 kohdassa säädetyistä velvollisuuksista edellyttäen että, ja siinä määrin kuin, energia-alaa koskevan unionin säädöksen tai Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen nojalla
a)
asianomainen jäsenvaltio tai sen valtuuttama elin on jo toimittanut komissiolle tämän asetuksen nojalla vaadittuja tietoja vastaavat tiedot ja on ilmoittanut tietojen toimittamisen ajankohdan sekä sen, minkä säädöksen nojalla tiedot on ilmoitettu; tai
b)
erityiselimelle on annettu tehtäväksi laatia unionin tasolla energiainfrastruktuuriin tehtäviä investointeja koskeva monivuotinen investointisuunnitelma, ja se kerää tätä varten tämän asetuksen nojalla vaadittuja tietoja vastaavat tiedot. Tässä tapauksessa ja tämän asetuksen soveltamiseksi mainittu erityiselin ilmoittaa kaikki asiaan kuuluvat tiedot komissiolle.
4 artikla
Tietolähteet
Asianomaisten yritysten on ilmoitettava ennen kunkin raportointivuoden kesäkuun 1 päivää 3 artiklassa tarkoitetut tiedot niille jäsenvaltioille tai näiden valtuuttamille elimille, joiden alueella ne aikovat toteuttaa investointihankkeita. Ilmoitettujen tietojen on vastattava investointihankkeiden tilannetta asianomaisen raportointivuoden maaliskuun 31 päivänä.
Ensimmäistä kohtaa ei sovelleta yrityksiin, jos asianomainen jäsenvaltio päättää käyttää muita keinoja 3 artiklassa tarkoitettujen tietojen toimittamiseksi komissiolle, edellyttäen että toimitetut tiedot ovat vertailukelpoisia.
5 artikla
Ilmoituksen sisältö
1. Liitteessä luetellun tyyppisten investointihankkeiden osalta 3 artiklassa säädetyssä ilmoituksessa on mainittava soveltuvin osin:
a)
suunnitteilla tai rakenteilla olevan kapasiteetin määrä;
b)
suunnitteilla tai rakenteilla olevan infrastruktuurin tai kapasiteetin tyyppi ja keskeiset ominaispiirteet sekä tarvittaessa rajat ylittävien siirtohankkeiden sijainti;
c)
todennäköinen käyttöönottovuosi;
d)
käytettyjen energialähteiden tyyppi;
e)
laitokset, jotka pystyvät vastaamaan toimitusvarmuutta koskeviin ongelmatilanteisiin, kuten käänteiset virtaukset tai polttoaineen vaihtamisen mahdollistavat laitteet; ja
f)
hiilidioksidin talteenottojärjestelmien laitteet tai hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia koskevat jälkiasennusmahdollisuudet.
2. Ehdotetun kapasiteetin käytöstä poistamisen osalta 3 artiklassa säädetyssä ilmoituksessa on mainittava:
a)
kyseessä olevan infrastruktuurin laatu ja kapasiteetti; ja
b)
todennäköinen käytöstäpoistamisvuosi.
3. Edellä 3 artiklassa tarkoitetuissa ilmoituksissa on tarvittaessa ilmoitettava:
a)
sellaisen asennetun tuotanto-, siirto- ja varastointikapasiteetin kokonaismäärä, joka on käytössä kyseessä olevan raportointivuoden alussa tai jonka toiminta on keskeytetty yli kolmeksi vuodeksi; ja
b)
asiaan kuuluvat tiedot investointihankkeiden toteuttamisen viivästymisistä ja/tai esteistä, jos jäsenvaltioilla, niiden valtuuttamilla elimillä tai asianomaisella erityiselimellä on nämä tiedot.
6 artikla
Tietojen laatu ja julkisuus
1. Jäsenvaltioiden, niiden valtuuttamien elinten tai tilanteen mukaan erityiselinten on pyrittävä varmistamaan, että niiden komissiolle ilmoittamat tiedot ovat laadukkaita, merkityksellisiä, tarkkoja, selkeitä, ajantasaisia ja johdonmukaisia.
Jos erityiselimet huolehtivat ilmoittamisesta, tietojen mukana voidaan toimittaa asianmukaiset jäsenvaltioiden huomautukset.
2. Komissio voi julkaista tämän asetuksen mukaisesti toimitetut koostetiedot, etenkin 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa analyyseissä, edellyttäen että yksittäisiä yrityksiä ja laitoksia koskevia tietoja ei paljasteta eivätkä ne ole pääteltävissä.
3. Jäsenvaltioiden, niiden valtuuttamien elinten tai komission on kunkin pidettävä hallussaan olevat kaupallisesti arkaluonteiset tiedot luottamuksellisina.
7 artikla
Täytäntöönpanosäännökset
Komissio hyväksyy tässä asetuksessa vahvistetuissa rajoissa viimeistään 10 päivänä kesäkuuta 2014 tämän asetuksen täytäntöönpanon kannalta tarpeelliset säännökset, jotka koskevat 3 ja 5 artiklassa tarkoitettujen tietojen ilmoittamisen muotoa ja muita teknisiä yksityiskohtia. Siihen saakka sovelletaan asetusta (EU, Euratom) N:o 833/2010.
8 artikla
Tietojenkäsittely
Komissio vastaa sille tämän asetuksen mukaisesti toimitettujen energiainfrastruktuuria koskevien tietojen vastaanotossa, tallentamisessa ja käsittelyssä tarvittavien tietotekniikkaresurssien kehittämisestä, isännöinnistä, hallinnoinnista ja ylläpidosta.
Komissio varmistaa myös, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietotekniikkaresurssien avulla taataan sille tämän asetuksen nojalla toimitettujen tietojen käsittelyn luottamuksellisuus.
9 artikla
Yksilöiden suojelu tietojen käsittelyssä
Tämä asetus ei rajoita unionin oikeuden soveltamista eikä sillä varsinkaan muuteta direktiivissä 95/46/EY säädettyjä jäsenvaltioiden velvoitteita niiden suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä eikä asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisia unionin toimielinten ja muiden elinten velvoitteita niiden käsitellessä henkilötietoja tehtäviensä yhteydessä.
10 artikla
Valvonta ja raportointi
1. Toimitettujen tietojen ja tarvittaessa muiden tietolähteiden, kuten komission ostamien tietojen, pohjalta ja ottaen huomioon asianmukaiset analyysit, kuten kaasun ja sähkön monivuotisen verkoston kehittämissuunnitelmat, komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja julkaisee joka toinen vuosi monialaisen analyysin unionin energiajärjestelmän rakenteellisesta kehityksestä ja tulevaisuudennäkymistä. Tällä analyysillä pyritään erityisesti:
a)
yksilöimään energiakysynnän ja -tarjonnan väliset mahdolliset tulevat puutteet, jotka ovat merkityksellisiä unionin energiapolitiikan kannalta, mukaan lukien energian sisämarkkinoiden toiminta, ja keskittymään mahdollisiin tuleviin puutteisiin ja vikoihin tuotanto- ja siirtoinfrastruktuurissa;
b)
määrittelemään investointien esteet ja edistämään parhaita toimintatapoja niiden voittamiseksi; ja
c)
lisäämään avoimuutta markkinatoimijoille ja mahdollisille markkinatulokkaille.
Komissio voi näiden tietojen pohjalta laatia myös tarpeellisiksi tai sopiviksi katsomiaan erityisanalyysejä.
2. Komissiota voivat avustaa edellä 1 kohdassa tarkoitettujen analyysien laadinnassa jäsenvaltioiden asiantuntijat ja/tai mitkä tahansa muut asiantuntijat tai ammatilliset yhdistykset, joilla on erityisosaamista kyseessä olevalta alalta.
Komissio antaa kaikille jäsenvaltioille tilaisuuden esittää huomautuksia analyysiluonnoksista.
3. Komissio keskustelee analyyseistä niiden osapuolten kanssa, joita asia koskee, kuten Sähkö-ENTSO, Kaasu-ENTSO, kaasualan koordinointiryhmä, sähköalan koordinointiryhmä ja öljyalan koordinointiryhmä.
11 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee uudelleen tämän asetuksen täytäntöönpanoa 31 päivänä joulukuuta 2016 ja esittää raportin tämän tarkastelun tuloksista Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Uudelleentarkastelussa komissio tarkastelee muun muassa:
a)
mahdollisuutta laajentaa tämän asetuksen soveltamisala koskemaan
i)
kaasun, öljyn ja hiilen tuotantoa;
ii)
paineistetun maakaasun terminaaleja;
iii)
muita sähkönvarastointityyppejä; ja
b)
mahdollista tarvetta alentaa uusiutuvan energian tuotantolaitoksiin sovellettavia kynnysarvoja.
Näitä mahdollisuuksia tarkastellessaan komissio ottaa huomioon, että on varmistettava tasapaino kasvaneen hallinnollisen rasitteen ja lisätietojen hankkimisesta saatavan hyödyn välillä.
12 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 736/96 9 päivästä huhtikuuta 2014.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.