RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1370/2013
af 16. december 2013
om foranstaltninger til fastsættelse af støtte og restitutioner i forbindelse med den fælles markedsordning for landbrugsprodukter
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget »Den fælles landbrugspolitik på vej mod 2020 - Morgendagens udfordringer: fødevarer, naturressourcer og landområder« blev der gjort rede for potentielle udfordringer, mål og retningslinjer for den fælles landbrugspolitik efter 2013. På baggrund af debatten om denne meddelelse bør den fælles landbrugspolitik reformeres med virkning fra den 1. januar 2014. Denne reform bør omfatte alle den fælles landbrugspolitiks vigtigste instrumenter, herunder Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (1). I forbindelse med den ændrede lovramme bør der træffes foranstaltninger vedrørende fastsættelse af priser, afgifter, støtte og kvantitative begrænsninger.
(2)
For at opnå større klarhed og gennemsigtighed bør bestemmelserne om offentlig intervention struktureres på samme måde, uden at de enkelte sektorers politik ændres. Med henblik herpå bør der skelnes mellem referencetærskler, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 1308/2013 på den ene side Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (2) og på den anden side interventionspriser, og sidstnævnte bør defineres. Kun interventionspriser i forbindelse med offentlig intervention svarer til de regulerede priser omhandlet i bilag 3, punkt 8, første punktum, i Verdenshandelsorganisationens aftale om landbrug (dvs. markedsprisstøtte). I den forbindelse bør det bemærkes, at markedsinterventioner kan tage form af offentlig intervention samt andre former for intervention, der ikke gør brug af forudfastsatte prisangivelser.
(3)
Den offentlige interventionspris ved opkøb til en fast pris eller i forbindelse med en tilbudsprocedure bør fastlægges, herunder i de tilfælde, hvor en tilpasning af den offentlige interventionspris kan være nødvendig. Der skal ligeledes træffes foranstaltninger til kvantitative begrænsninger ved gennemførelse af opkøb til en fast pris. I begge tilfælde bør priser og kvantitative begrænsninger afspejle praksis og erfaringer fra tidligere fælles markedsordninger.
(4)
Forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsætter støtte til privat oplagring som en markedsinterventionsforanstaltning. Der skal træffes foranstaltninger til fastsættelse af støttebeløb. På baggrund af praksis og erfaringer fra tidligere fælles markedsordninger er det hensigtsmæssigt at medtage bestemmelser om fastsættelse af støttebeløbene, både ved forudfastsættelse og ved tilbudsprocedurer, og om visse elementer, der skal tages i betragtning, når støtten forudfastsættes.
(5)
For at sikre en forsvarlig budgetmæssig forvaltning af skolefrugt- og grøntsagsordningen bør der vedtages et fast loft over EU-støtte og EU-medfinansieringssatser. For at give alle medlemsstater mulighed for at iværksætte en omkostningseffektiv skolefrugt- og grøntsagsordning bør der fastlægges et specificeret minimumsbeløb for EU-støtte.
(6)
For at sikre, at støtten til uddeling af mælk og mejeriprodukter til børn i uddannelsesinstitutioner fungerer korrekt, og at ordningen administreres fleksibelt, bør der fastsættes en maksimal mængde for støtteberettiget mælk og et EU-støttebeløb.
(7)
I henhold til forordning (EU) nr. 1308/2013 udløber flere foranstaltninger inden for sukkersektoren ved udgangen af sukkerproduktionsåret 2016/2017, når kvoteordningen ophæves.
(8)
Denne forordning bør omfatte foranstaltninger til fastsættelse af produktionsafgiften, der skal opkræves i forbindelse med sukkerkvoten, isoglucosekvoten og inulinsirupkvoten som fastlagt inden for sukkersektoren, i overensstemmelse med forlængelsen af kvoteordningen indtil den 30. september 2017.
(9)
For at sikre en effektiv ordning for produktionsrestitutioner for visse produkter i sukkersektoren bør der fastlægges passende betingelser for fastsættelse af restitutionsbeløb.
(10)
Der bør fastsættes en minimumspris for kvotesukkerroer af en standardkvalitet, der bør fastlægges, for at sikre Unionens sukkerroe- og sukkerrørsavlere en rimelig levestandard.
(11)
For at undgå at bringe markedssituationen for sukker i fare på grund af ophobning af mængder af sukker, isoglucose og inulinsirup, for hvilke de gældende betingelser ikke er opfyldt, bør der fastsættes en overskudsafgift.
(12)
En mekanisme, der skal sikre en tilstrækkelig og afbalanceret sukkerforsyning på EU-markederne, er blevet indført i forordning (EU) nr. 1308/2013, hvori det fastsættes, at Kommissionen træffer de nødvendige foranstaltninger med henblik herpå. Da de markedsstyringsinstrumenter, der skal iværksætte denne mekanisme i praksis, er de midlertidige tilpasninger af den importtold, der skal betales på importeret råsukker, samt den midlertidige anvendelse af en afgift på produktion uden for kvoten, der frigives på det indre marked med henblik på at tilpasse udbuddet til efterspørgslen, bør der indføjes en særlig bestemmelse i denne forordning, der giver Kommissionen mulighed for at opkræve en sådan afgift og fastsætte dens størrelse.
(13)
For at sikre, at eksportrestitutionsordningen fungerer korrekt, bør der opstilles passende betingelser for fastsættelse af restitutionsbeløb. For korn og ris bør der endvidere opstilles passende betingelser for fastsættelse af korrektionsbeløb og justering af restitutionsbeløb på linje med eventuelle ændringer af interventionsprisen.
(14)
For at sikre, at den fælles landbrugspolitik løbende forvaltes effektivt, bør reglerne for fastsættelse af de i denne forordning anførte støttebeløb, restitutioner og priser begrænses til de generelle betingelser for fastsættelse af de konkrete beløb under hensyn til de særlige omstændigheder i hvert tilfælde. For at sikre, at der opstilles ensartede betingelser for gennemførelse af denne forordning, bør Kommissionen have gennemførelsesbeføjelser til at fastsætte sådanne beløb. Disse gennemførelsesbeføjelser bør udøves med bistand fra Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter og i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (3). For at sikre, at Kommissionen hurtigt kan reagere på hastigt skiftende markedsvilkår, bør den endvidere have beføjelse til at fastsætte nye restitutionsbeløb og, for så vidt angår korn og ris, beføjelse til at tilpasse korrektionsbeløb, uden at forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Anvendelsesområde
Med denne forordning vedtages der foranstaltninger til fastsættelse af priser, afgifter, støtte og kvantitative begrænsninger i forbindelse med den fælles markedsordning for landbrugsprodukter, der er fastlagt ved forordning (EU) nr. 1308/2013.
Artikel 2
Offentlige interventionspriser
1. Den offentlige interventionspris er:
a)
for blød hvede, hård hvede, byg, majs, uafskallet ris og skummetmælkspulver lig med den respektive referencetærskel, der er fastsat i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1308/2013, ved opkøb til en fast pris og må ikke overstige den respektive referencetærskel ved opkøb gennem en tilbudsprocedure
b)
for smør lig med 90 % af den referencetærskel, der er fastsat i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1308/2013, ved opkøb til en fast pris og må ikke overstige 90 % af referencetærsklen ved opkøb gennem en tilbudsprocedure
c)
for oksekød lig med og må ikke overstige det niveau, der er omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1308/2013.
2. De offentlige interventionspriser for blød hvede, hård hvede, byg, majs og uafskallet ris som omhandlet i stk. 1 justeres med forhøjelser eller nedsættelser på baggrund af de vigtigste kvalitetskriterier for produkterne.
3. Kommissionen skal vedtage gennemførelsesretsakter til fastlæggelse af forhøjelserne eller nedsættelserne af de i stk. 2 omhandlede produkters offentlige interventionspriser på de betingelser, der er fastsat deri. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 3
Opkøbspriser og gældende kvantitative begrænsninger
1. Når der indledes offentlig intervention i henhold til artikel 13, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1308/2013 foretages der opkøb til en fast pris som omhandlet i artikel 2 i nærværende forordning, som ikke overstiger følgende kvantitative begrænsninger for hver af de perioder, der er omhandlet i artikel 12 i forordning (EU) nr. 1308/2013:
a)
3 mio. tons for blød hvede
b)
50 000 tons for smør
c)
109 000 tons for skummetmælkspulver.
2. Når der indledes offentlig intervention i henhold til artikel 13, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013:
a)
for blød hvede, smør og skummetmælkspulver ud over de kvantitative begrænsninger, der er fastsat i stk. 1, og
b)
for hård hvede, byg, majs, uafskallet ris og oksekød,
foretages der opkøb gennem en tilbudsprocedure for at fastsætte maksimumsopkøbsprisen.
Maksimumsopkøbsprisen må ikke overstige det niveau, der er omhandlet i artikel 1a, stk. 1, og fastsættes ved gennemførelsesretsakter.
3. Under særlige og behørigt begrundede omstændigheder kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter:
a)
der begrænser tilbudsprocedurerne til en medlemsstat eller et område i en medlemsstat eller
b)
med forbehold af artikel 2, stk. 1, fastsætter opkøbspriserne for den offentlige intervention for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat på grundlag af de noterede gennemsnitlige markedspriser.
4. Den i stk. 2 og 3 nævnte opkøbspris for blød hvede, hård hvede, byg, majs og uafskallet ris justeres med forhøjelser eller nedsættelser på baggrund af de vigtigste kvalitetskriterier for disse produkter.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger forhøjelserne eller nedsættelserne.
5. Gennemførelsesretsakterne i stk. 2, 3 og 4 vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
6. Kommissionen vedtager uden anvendelse af proceduren i artikel 15, stk. 2, de gennemførelsesretsakter, der er nødvendige for at:
a)
overholde de interventionsbegrænsninger, der er fastsat i stk. 1, og
b)
anvende tilbudsproceduren i stk. 2 for de mængder blød hvede, smør og skummetmælkspulver, der overskrider de kvantitative begrænsninger, der er fastsat i stk. 1.
Artikel 4
Støtte til privat oplagring
1. For at fastsætte støtten til privat oplagring for produkterne i artikel 17 i forordning (EU) nr. 1308/2013, hvis støtten ydes i overensstemmelse med artikel 18, stk. 2, i nævnte forordning, indledes en tilbudsprocedure for en begrænset periode, eller også forudfastsættes støtten. Støtten kan fastsættes for hver medlemsstat eller for hvert område i en medlemsstat.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter:
a)
hvis der anvendes en tilbudsprocedure, der fastlægger maksimumsbeløbet for støtte til privat oplagring
b)
hvis støtten er forudfastsat, idet støttebeløbet fastsættes på grundlag af oplagringsomkostninger og/eller andre relevante markedselementer.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 5
Støtte til uddeling af frugt og grøntsager til børn
1. EU-støtten til uddeling af frugt og grøntsager, forarbejdede frugt- og grøntsagsprodukter og bananprodukter til børn som omhandlet i artikel 23 i forordning (EU) nr. 1308/2013 må hverken:
a)
overstige følgende grænser:
i)
150 mio. EUR pr. skoleår
ii)
75 % af uddelingsomkostningerne og dermed forbundne omkostninger omhandlet i artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013 eller 90 % af sådanne omkostninger i mindre udviklede regioner og i regionerne i den yderste periferi som omhandlet i traktatens artikel 349
b)
dække andre omkostninger end uddelingsomkostninger og dermed forbundne omkostninger som omhandlet i artikel 23, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013.
Med henblik på første afsnit, litra a), nr. ii), er »mindre udviklede regioner« regioner som defineret i artikel 90, stk. 2, første afsnit, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (4)
2. Medlemsstater, der deltager i skolefrugt- og grøntsagsordningen, modtager mindst 290 000 EUR i EU-støtte.
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter den vejledende tildeling af den i stk. 1 omhandlede støtte til hver medlemsstat på grundlag af kriterierne i artikel 23, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1308/2013.
Kommissionen vurderer mindst hvert tredje år, hvorvidt den vejledende tildeling fortsat er i overensstemmelse med kriterierne i artikel 23, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1308/2013. Kommissionen vedtager om nødvendigt gennemførelsesretsakter, der fastsætter en ny vejledende tildeling.
På baggrund af medlemsstaternes anmodninger og i overensstemmelse med artikel 23, stk. 5, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1308/2013 vedtager Kommissionen hvert år gennemførelsesretsakter, der fastsætter den endelige tildeling af den i stk. 1 omhandlede støtte blandt de deltagende medlemsstater i overensstemmelse med betingelserne i nævnte stykke.
Gennemførelsesretsakterne i dette stykke vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 6
Støtte til uddeling af mælk og mejeriprodukter til børn
1. EU-støtten til uddeling af mælk og mejeriprodukter til børn som omhandlet i artikel 26 i forordning (EU) nr. 1308/2013 ydes for en mængde på højst 0,25 l mælkeækvivalent pr. barn pr. undervisningsdag.
2. EU-støtten til al mælk er på 18,15 EUR/100 kg.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter støtten til andre støtteberettigede mejeriprodukter end mælk, som især er baseret på mælkebestanddelen i de pågældende produkter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 7
Produktionsafgift inden for sukkersektoren
1. Produktionsafgiften i forbindelse med sukkerkvoter, isoglucosekvoter og inulinsirupkvoter fastsat i artikel 128 i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes til 12,00 EUR pr. ton for kvotesukker og kvoteinulinsirup. For isoglucose sættes produktionsafgiften til 50 % af afgiften for sukker.
2. Medlemsstaten opkræver den samlede produktionsafgift, jf. stk. 1, hos virksomhederne på sit område på grundlag af kvoten i det pågældende produktionsår.
Virksomhederne betaler produktionsafgiften senest ved udgangen af februar i det pågældende produktionsår.
3. Sukker- og inulinsirupvirksomheder i EU kan kræve, at sukkerroe- eller sukkerrørsavlere eller cikorieleverandører afholder op til 50 % af produktionsafgiften.
Artikel 8
Produktionsrestitution inden for sukkersektoren
Produktionsrestitutionen for produkter i sukkersektoren, jf. artikel 129 i forordning (EU) nr. 1308/2013, fastsættes af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter, der er baseret på følgende:
a)
de omkostninger som følge af anvendelsen af importeret sukker, som industrien vil skulle bære i tilfælde af leverancer fra verdensmarkedet, og
b)
prisen for overskudssukker på EU-markedet eller, hvis der ikke findes overskudssukker på EU-markedet, den referencetærskel for sukker, der er fastsat i artikel 7, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1308/2013.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 9
Minimumspris for sukkerroer
1. Minimumsprisen for kvotesukkerroer, der er fastsat i artikel 135 i forordning (EU) nr. 1308/2013, er 26,29 EUR pr. ton indtil udgangen af sukkerproduktionsåret 2016/2017 den 30. september 2017.
2. Den minimumspris, der er nævnt i stk. 1, gælder for sukkerroer af standardkvalitet som defineret i bilag III, del B, i forordning (EU) nr. 1308/2013.
3. Sukkervirksomheder, der opkøber kvotesukkerroer, som egner sig til fremstilling af sukker og er beregnet til fremstilling af kvotesukker, skal mindst betale minimumsprisen, justeret med forhøjelser eller nedsættelser for at tage hensyn til afvigelser fra standardkvaliteten. Sådanne forhøjelser eller nedsættelser fastsættes af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
4. For de mængder sukkerroer, der svarer til de mængder industrisukker eller overskudssukker, som der opkræves en overskudsafgift for, jf. artikel 11, justerer sukkervirksomheden opkøbsprisen, så den mindst er lig med minimumsprisen for kvotesukkerroer.
Artikel 10
Tilpasning af den nationale sukkerkvote
Rådet kan i overensstemmelse med traktatens artikel 43, stk. 3, på forslag af Kommissionen tilpasse kvoterne i bilag XII til forordning (EU) nr. 1308/2013 som følge af enhver beslutning, som medlemsstaterne har truffet i overensstemmelse med artikel 138 i nævnte forordning.
Artikel 11
Overskudsafgift i sukkersektoren
1. Der fastsættes en overskudsafgift, herunder som fastsat i artikel 142 i forordning (EU) nr. 1308/2013, der er så høj, at de mængder, der er omhandlet i nævnte artikel, ikke ophobes. Denne afgift fastsættes af Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
2. Medlemsstaten opkræver overskudsafgiften, jf. stk. 1, hos virksomhederne på sit område på grundlag af de produktionsmængder, der er omhandlet i nævnte stykke, og som er fastslået for virksomhederne for det pågældende produktionsår.
Artikel 12
Midlertidige markedsforvaltningsmekanismer i sukkersektoren
Med henblik på at sikre en tilstrækkelig og afbalanceret sukkerforsyning på EU-markedet indtil udgangen af sukkerproduktionsåret 2016/2017 den 30. september 2017 kan Kommissionen uanset artikel 142 i forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår den nødvendige mængde og tid ved hjælp af gennemførelsesretsakter midlertidigt pålægge en overskudsafgift for produktion uden for kvoten som omhandlet i artikel 139, stk. 1, litra e), i nævnte forordning.
Kommissionen fastsætter afgiftsbeløbet ved hjælp af gennemførelsesretsakter.
De i denne artikel omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 13
Fastsættelse af eksportrestitutioner
1. På de betingelser, der er fastlagt i artikel 196 i forordning (EU) nr. 1308/2013 og som omhandlet i artikel 198 i nævnte forordning, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter til fastsættelse af eksportrestitutioner
a)
med regelmæssige mellemrum for så vidt angår produkter, der er opført på listen i artikel 196, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013
b)
ved tilbudsprocedurer for korn, ris, sukker, mælk og mejeriprodukter.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
2. Når der fastsættes eksportrestitution for et produkt, tages der hensyn til et eller flere af følgende forhold:
a)
den nuværende situation og den forventede fremtidige udvikling med hensyn til:
i)
priser og disponible mængder af produktet på EU-markedet
ii)
priser for produktet på verdensmarkedet
b)
målsætningerne for den fælles markedsordning, som er at sikre ligevægt og en naturlig udvikling i priserne og handelen på dette marked
c)
behovet for at undgå forstyrrelser, som vil kunne medføre langvarig uligevægt mellem udbud og efterspørgsel på EU-markedet
d)
de økonomiske aspekter af den foreslåede eksport
e)
begrænsninger som følge af de internationale aftaler, der er indgået i henhold til traktaten
f)
behovet for at skabe ligevægt mellem anvendelsen af EU-basisprodukter i fremstillingen af forarbejdede produkter, der skal eksporteres til tredjelande, og anvendelsen af tredjelandsprodukter, som er indført under forædlingsordninger
g)
de mest fordelagtige afsætnings- og transportomkostninger fra EU-markedet til havne i EU eller til andre eksportsteder sammen med forsendelsesomkostninger til bestemmelseslandene
h)
efterspørgslen på EU-markedet
i)
for så vidt angår svinekød, æg og fjerkrækød forskellen mellem priserne i EU og priserne på verdensmarkedet for den mængde foderkorn, der i EU er nødvendig for at fremstille produkterne i de pågældende sektorer.
3. Restitutionsbeløbet kan, hvor det er nødvendigt for at sikre en hurtig reaktion på hastigt skiftende markedsvilkår, tilpasses af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter enten på anmodning af en medlemsstat eller på Kommissionens eget initiativ. Disse gennemførelsesretsakter vedtages uden anvendelse af proceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 14
Særlige foranstaltninger for eksportrestitutioner for korn og ris
1. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter et korrektionsbeløb for den eksportrestitution, der er fastsat for korn og ris. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 15, stk. 2.
For at sikre, at Kommissionen hurtigt kan reagere på hastigt skiftende markedsvilkår, kan den om nødvendigt vedtage gennemførelsesretsakter uden anvendelse af proceduren i artikel 15, stk. 2, og ændre sådanne korrektionsbeløb.
Kommissionen kan anvende dette stykke på produkter i korn- og rissektoren, der eksporteres i form af forarbejdede varer i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1216/2009 (5).
2. For de første tre måneder af produktionsåret er restitutionen for eksport af malt, der enten var oplagret ved udgangen af det foregående produktionsår eller fremstilles af byg, som var oplagret på nævnte tidspunkt, lig med den restitution, der ville have været gældende for den pågældende eksportlicens for eksport i løbet af den sidste måned af det foregående produktionsår.
3. Kommissionen kan ved gennemførelsesretsakter justere den restitution, der er fastsat i henhold til artikel 199, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013, for de produkter, som er opført i bilag I, del I, litra a) og b), til nævnte forordning, på linje med enhver ændring af interventionsprisen.
Første afsnit kan helt eller delvis anvendes på de produkter, der er opført i bilag I, del I, litra c) og d), til forordning (EU) nr. 1308/2013, og på de produkter, der er opført i del I i nævnte bilag og eksporteres i form af forarbejdede varer i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1216/2009. I så fald korrigerer Kommissionen ved gennemførelsesretsakter den i første afsnit omhandlede justering ved at anvende en koefficient, der udtrykker forholdet mellem mængden af basisprodukt og mængden af basisprodukt i det eksporterede forarbejdede produkt eller anvendt i de eksporterede produkter.
De i dette stykke omhandlede gennemførelsesretsakter vedtages efter proceduren i artikel 15, stk. 2.
Artikel 15
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter, der er nedsat ved artikel 229 i forordning (EU) nr. 1308/2013. Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 16
Sammenligningstabel
Henvisninger til de relevante bestemmelser i forordning (EF) nr. 1234/2007 efter ophævelsen af den ved forordning (EU) nr. 1308/2013 gælder som henvisninger til denne forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilaget til denne forordning.
Artikel 17
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Artikel 7-12 anvendes indtil udgangen af sukkerproduktionsåret 2016/2017 den 30. september 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2013.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1370/2013,
annettu 16 päivänä joulukuuta 2013,
maataloustuotteiden yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvien tiettyjen tukien ja vientitukien vahvistamista koskevien toimenpiteiden määrittämisestä
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle antamassa tiedonannossa ”Yhteinen maatalouspolitiikka vuoteen 2020: Ruoka, luonnonvarat ja alueiden käyttö - miten hallita tulevat haasteet?” vahvistetaan vuoden 2013 jälkeisen yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä ’YMP’, mahdolliset haasteet, tavoitteet ja suuntaviivat. Tästä tiedonannosta käydyn keskustelun perusteella YMP olisi uudistettava ja uudistuksen olisi tultava voimaan 1 päivästä tammikuuta 2014. Uudistuksen olisi katettava kaikki YMP:n pääinstrumentit, mukaan lukien neuvoston asetus (EY) N:o 1234/2007 (1). Uudistetun sääntelykehyksen yhteydessä olisi toteutettava hintojen, maksujen, tukien ja määrällisten rajoitusten vahvistamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)
Selkeyden ja avoimuuden vuoksi julkista interventiota koskeville säännöksille olisi luotava yhteinen rakenne säilyttäen samalla kullakin alalla noudatettava politiikka. Tästä syystä on aiheellista tehdä ero Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 (2) vahvistettujen viitekynnysten ja interventiohintojen välillä ja määritellä interventiohinnat. Ainoastaan julkista interventiota koskevat interventiohinnat vastaavat WTO:n maataloussopimuksen liitteessä 3 olevan 8 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuja sovellettuja säänneltyjä hintoja (markkinahintatuki). Tässä yhteydessä olisi ymmärrettävä, että markkinainterventiot voivat olla julkisia interventioita tai muita interventioita, joissa ei käytetä ennakolta vahvistettuja hintatietoja.
(3)
Olisi säädettävä julkisen intervention hinnan tasosta, jolla ostaminen tapahtuu kiinteään hintaan tai tarjouskilpailulla, mukaan lukien tapaukset, joissa voi olla tarpeen mukauttaa julkisen intervention hintoja. Samoin on toteutettava määrällisten rajoitusten vahvistamiseen liittyvät toimenpiteet, kun ostaminen tapahtuu kiinteään hintaan. Kummassakin tapauksessa olisi hinnoissa ja määrällisissä rajoituksissa otettava huomioon käytäntö ja edellisistä yhteisistä markkinajärjestelyistä saadut kokemukset.
(4)
Asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 säädetään yksityisen varastoinnin tuen myöntämisestä yhtenä markkinoiden interventiotoimenpiteenä. On säädettävä toimenpiteistä tuen määrien vahvistamiseksi. Käytännön ja edellisistä yhteisistä markkinajärjestelyistä saatujen kokemusten pohjalta on aiheellista säätää tuen määrien vahvistamisesta sekä etukäteen että tarjouskilpailumenettelyä käyttäen ja tietyistä seikoista, jotka on otettava huomioon, kun tuen määrä vahvistetaan etukäteen.
(5)
Jotta varmistettaisiin kouluhedelmä- ja kouluvihannesjärjestelmän moitteeton budjettihallinto, olisi säädettävä unionin tuelle vahvistetusta enimmäismäärästä ja yhteisrahoituksen enimmäisosuuksista. Olisi vahvistettava erityinen unionin tuen vähimmäismäärä, jotta jäsenvaltiot voisivat panna täytäntöön kustannustehokkaan kouluhedelmä- ja kouluvihannesjärjestelmän.
(6)
Jotta varmistettaisiin maidon ja maitotuotteiden toimittamista oppilaitoksissa oleville lapsille koskevan tukijärjestelmän moitteeton toiminta ja tällaisen järjestelmän hallinnoinnin joustavuus, olisi vahvistettava tukikelpoisen maidon enimmäismäärä sekä unionin tuen määrä.
(7)
Useat toimenpiteet sokerialalla päättyvät sokerin markkinointivuoden 2016/2017 lopussa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 nojalla, kun kiintiöjärjestelmä kumotaan.
(8)
Tässä asetuksessa olisi säädettävä sokeri-, isoglukoosi- ja inuliinisiirappikiintiöiden tuotantomaksun vahvistamistoimenpiteistä sokerialalla, koska kiintiöjärjestelmää jatketaan 30 päivään syyskuuta 2017.
(9)
Jotta varmistettaisiin tehokas tuotantotukijärjestelmä tietyille sokerialan tuotteille, olisi säädettävä aiheellisista edellytyksistä tuotantotuen määrän vahvistamiseksi.
(10)
Jotta unionin sokerijuurikkaan ja -ruo'on viljelijöille varmistettaisiin kohtuullinen elintaso, olisi vahvistettava vähimmäishinta vakiolaatua vastaavalle kiintiösokerijuurikkaalle, ja tämä vakiolaatu olisi määriteltävä.
(11)
Jotta vältettäisiin liiallisen sokeri-, isoglukoosi- tai inuliinisiirappimäärän kasautumisesta sokerin markkinatilanteelle koituva uhka, olisi säädettävä ylijäämämaksusta, koska sovellettavat edellytykset eivät täyty niiden osalta.
(12)
Asetuksella (EU) N:o 1308/2013 on perustettu riittävän ja tasapainoisen sokeritarjonnan varmistamiseksi unionin markkinoilla mekanismi, jonka nojalla komissio voi toteuttaa aiheelliset toimenpiteet tämän saavuttamiseksi. Koska markkinoiden hallintavälineet, joilla tämä mekanismi toteutetaan käytännössä, ovat tuodusta raakasokerista maksetun tuontitullin väliaikaiset mukauttamiset ja sisämarkkinoille vapautettuun kiintiön ulkopuoliseen tuotantoon väliaikaisesti sovellettava maksu tarjonnan mukauttamiseksi kysyntään, tähän asetukseen olisi sisällytettävä erityinen säännös, jonka nojalla komissio voi kantaa tällaisen maksun ja vahvistaa sen määrän.
(13)
Jotta varmistettaisiin vientitukijärjestelmän moitteeton toiminta, olisi säädettävä vientitukimäärien vahvistamista koskevista aiheellisista toimenpiteistä. Lisäksi vilja- ja riisialalla olisi säädettävä aiheellisista toimenpiteistä, jotka koskevat korjausmäärien vahvistamista ja vientituen määrän mukauttamista interventiohinnan tason mahdollisten muutosten mukaisesti.
(14)
YMP:n jokapäiväisen hallinnoinnin tehokkuuden varmistamiseksi tässä asetuksessa vahvistetut toimenpiteet tukien, vientitukien ja hintojen vahvistamiseksi olisi rajattava koskemaan yleisiä edellytyksiä, jotta varsinaisista määristä voidaan säätää kunkin tapauksen erityistilanteiden mukaan. Jotta varmistettaisiin tämän asetuksen täytäntöönpanon yhdenmukaiset edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta kyseisten määrien vahvistamiseksi. Täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitean avustuksella ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti (3). Jotta lisäksi voidaan varmistaa nopea reagointi nopeasti muuttuviin markkinatilanteisiin, komissiolle olisi annettava toimivalta vahvistaa uudet vientitukien tasot sekä vilja- ja riisialalla mukauttaa korjausmäärää asetusta (EU) N:o 182/2011 soveltamatta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Soveltamisala
Tässä asetuksessa säädetään toimenpiteistä, jotka koskevat asetuksella (EU) N:o 1308/2013 perustettuun maatalouden yhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvien hintojen, maksujen, tukien ja määrällisten rajoitusten vahvistamista.
2 artikla
Julkiset interventiohinnat
1. Julkisen intervention hinnan tason:
a)
on tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, maissin, paddy- eli raakariisin ja rasvattoman maitojauheen osalta vastattava asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa vahvistettua vastaavaa viitekynnystä, kun kyse on kiinteään hintaan tapahtuvista ostoista, eikä se saa ylittää vastaavaa viitekynnystä, kun kyse on tarjouskilpailulla tapahtuvista ostoista;
b)
on voin osalta vastattava 90:tä prosenttia asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklassa vahvistetusta viitekynnyksestä, kun kyse on kiinteään hintaan tapahtuvista ostoista, eikä se saa ylittää 90:tä prosenttia kyseisestä viitekynnyksestä, kun kyse on tarjouskilpailulla tapahtuvista ostoista;
c)
on naudan- ja vasikanlihan osalta vastattava enintään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 13 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua tasoa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, maissin, paddy- eli raakariisin julkisen intervention hintoja mukautetaan nostamalla tai laskemalla niitä näiden tuotteiden keskeisiin laatuvaatimuksiin perustuvien hintojen pohjalta.
3. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla määritetään tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden julkisen intervention hinnan korotukset ja alennukset kyseisessä kohdassa vahvistetuin edellytyksin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3 artikla
Ostohinnat ja sovellettavat määrälliset rajoitukset
1. Jos julkinen interventio on avoinna asetuksen (EU) N:o 1308/2013 13 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, ostaminen tapahtuu tämän asetuksen 2 artiklassa tarkoitettuun kiinteään hintaan seuraavien määrällisten rajoitusten mukaisesti kutakin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 12 artiklassa tarkoitettua jaksoa kohden:
a)
tavallisen vehnän osalta 3 miljoonaa tonnia;
b)
voin osalta 50 000 tonnia;
c)
rasvattoman maitojauheen osalta 109 000 tonnia.
2. Jos julkinen interventio on avoinna asetuksen (EU) N:o 1308/2013 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti:
a)
tavallisen vehnän, voin ja rasvattoman maitojauheen osalta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen määrällisten rajoitusten ylittymisen jälkeen; ja
b)
durumvehnän, ohran, maissin, paddy- eli raakariisin sekä naudan- ja vasikanlihan osalta,
ostaminen tapahtuu enimmäisostohinnan määrittämiseksi tarjouskilpailumenettelyllä.
Enimmäisostohinnan on vastattava enintään tämän asetuksen 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tasoa, ja se on vahvistettava täytäntöönpanosäädösillä.
3. Komissio voi erityisissä ja asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa antaa täytäntöönpanosäädöksiä:
a)
tarjouskilpailumenettelyjen rajoittamisesta johonkin jäsenvaltioon tai jonkin jäsenvaltion johonkin alueeseen, tai
b)
julkisen intervention ostohintojen määrittämisestä jollekin jäsenvaltiolle tai jonkin jäsenvaltion jollekin alueelle keskimääräisten tilastoitujen markkinahintojen perusteella.
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tavallisen vehnän, durumvehnän, ohran, maissin ja paddy- eli raakariisin ostohintoja mukautetaan nostamalla tai laskemalla niitä näiden tuotteiden keskeisiin laatuvaatimuksiin perustuvien hintojen pohjalta.
Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset hintojen nostamisen tai laskemisen määrittämisestä.
5. Tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
6. Komissio hyväksyy ilman 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn soveltamista täytäntöönpanosäädökset, jotka ovat tarpeen:
a)
tämän artiklan 1 kohdassa vahvistettujen intervention rajoitusten noudattamiseksi, ja
b)
tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tarjouskilpailumenettelyn soveltamiseksi tavallisen vehnän, voin ja rasvattoman maitojauheen osalta tämän artiklan 1 kohdassa vahvistettujen määrällisten rajoitusten ylittymisen jälkeen.
4 artikla
Yksityisen varastoinnin tuki
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 17 artiklassa säädetyn yksityisen varastoinnin tuen määrän vahvistamiseksi myönnettäessä tukea kyseisen asetuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti avataan joko kestoltaan rajoitettu tarjouskilpailu tai vahvistetaan tuki etukäteen. Tuki voidaan vahvistaa jollekin jäsenvaltiolle tai jonkin jäsenvaltion jollekin alueelle.
2. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksiä:
a)
yksityisen varastoinnin tuen enimmäismäärän vahvistamisesta, kun sovelletaan tarjouskilpailumenettelyä;
b)
tuen määrän vahvistamisesta varastointikustannusten ja/tai muiden asiaankuuluvien markkinatekijöiden pohjalta, kun tuki vahvistetaan ennakolta.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5 artikla
Lapsille toimitettavia hedelmiä ja vihanneksia koskeva tuki
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 23 artiklassa tarkoitetun hedelmien ja vihannesten, hedelmä- ja vihannesjalosteiden sekä banaanituotteiden toimittamiseen lapsille myönnettävä unionin tuki ei saa:
a)
ylittää mitään seuraavista rajoista:
i)
150 miljoonaa euroa kouluvuotta kohden;
ii)
75 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1308/2013 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista toimituskustannuksista ja muista asiaan liittyvistä kustannuksista tai enintään 90 prosenttia tällaisista kustannuksista vähemmän kehittyneillä alueilla ja perussopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuilla syrjäisimmillä alueilla; eikä
b)
kattaa muita kustannuksia kuin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 23 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimituskustannukset ja muut asiaan liittyvät kustannukset.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa ”vähemmän kehittyneillä alueilla” tarkoitetaan alueita, jotka on määritelty sellaisiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (4) 90 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa.
2. Kouluhedelmä- ja kouluvihannesjärjestelmään osallistuvat jäsenvaltiot saavat kukin vähintään 290 000 euroa unionin tukea.
Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen alustavasta jakamisesta kullekin jäsenvaltiolle asetuksen (EU) N:o 1308/2013 23 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen perusteiden pohjalta.
Komissio arvioi vähintään joka kolmas vuosi, onko alustava jakaminen asetuksen (EU) N:o 1308/2013 23 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen perusteiden mukainen. Komissio antaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädökset uuden alustavan jakamisen vahvistamisesta.
Jäsenvaltioiden asetuksen (EU) N:o 1308/2013 23 artiklan 5 kohdan toisen alakohdan mukaisesti esittämien pyyntöjen perusteella komissio antaa vuosittain täytäntöönpanosäädökset tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen lopullisen jakamisen vahvistamisesta osallistuvien jäsenvaltioiden kesken kyseisessä kohdassa vahvistetuin edellytyksin.
Tässä kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset annetaan tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
6 artikla
Lapsille toimitettavaa maitoa ja maitotuotteita koskeva tuki
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 26 artiklassa säädettyä, maidon ja maitotuotteiden toimittamiseen lapsille myönnettävää unionin tukea myönnetään enintään 0,25 litralta maitoekvivalenttia lasta kohden koulupäivässä.
2. Unionin tuki on 18,15 euroa/100 kg kaikkien maitojen osalta.
3. Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset muiden tukikelpoisten maitotuotteiden kuin maidon tuen määrien vahvistamisesta ottaen huomioon asianomaisen tuotteen maitopitoisuuden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
7 artikla
Sokerialan tuotantomaksu
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 128 artiklassa säädetty sokeri-, isoglukoosi- ja inuliinisiirappikiintiöiden tuotantomaksu on 12 euroa tonnilta kiintiösokeria ja -inuliinisiirappia. Isoglukoosin tuotantomaksu on 50 prosenttia sokeriin sovellettavasta tuotantomaksusta.
2. Jäsenvaltion on perittävä 1 kohdan mukaisesti maksettu tuotantomaksu kokonaisuudessaan alueelleen sijoittautuneilta yrityksiltä niiden kyseisen markkinointivuoden kiintiön perusteella.
Yritysten on suoritettava maksut ennen kyseisen markkinointivuoden helmikuun loppua.
3. Unionin sokeri- ja inuliinisiirappiyritykset voivat vaatia, että sokerijuurikkaan tai sokeriruo'on viljelijät tai juurisikurin toimittajat vastaavat enintään 50 prosentista asianomaisesta tuotantomaksusta.
8 artikla
Sokerialan tuotantotuki
Komissio vahvistaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 129 artiklassa säädetyn sokerialan tuotteiden tuotantotuen täytäntöönpanosäädöksillä seuraavien pohjalta:
a)
tuontisokerin käyttöön liittyvät kulut, jotka aiheutuisivat teollisuudelle, jos se suorittaisi hankintansa maailmanmarkkinoilta; ja
b)
unionin markkinoilla saatavilla olevan ylijäämäsokerin hinta, tai jos mainituilla markkinoilla ei ole ylijäämäsokeria, asetuksen (EU) N:o 1308/2013 7 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistettu sokerin viitekynnys.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
9 artikla
Sokerijuurikkaan vähimmäishinta
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 135 artiklassa säädetty kiintiösokerijuurikkaan vähimmäishinta on 26,29 euroa tonnilta sokerin markkinointivuoden 2016/2017 loppuun 30 päivään syyskuuta 2017 saakka.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua vähimmäishintaa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä III olevassa B osassa määriteltyyn vakiolaatuiseen sokerijuurikkaaseen.
3. Kiintiösokerin valmistukseen tarkoitettuja, sokerin valmistukseen soveltuvia kiintiösokerijuurikkaita ostavien sokeriyritysten on maksettava vähintään vähimmäishinta, jota mukautetaan korottamalla tai alentamalla hintaa, jos juurikkaat poikkeavat vakiolaadusta. Komissio määrittää hinnan korottamisen tai alentamisen täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Niiden sokerijuurikasmäärien osalta, jotka vastaavat teollisuudelle tarkoitetun sokerin tai ylijäämäsokerin määriä, joihin sovelletaan 11 artiklassa säädettyä ylijäämämaksua, asianomaisen sokeriyrityksen on mukautettava ostohintaa siten, että se on vähintään yhtä suuri kuin kiintiösokerijuurikkaan vähimmäishinta.
10 artikla
Kansallisen sokerikiintiön mukauttaminen
Neuvosto voi perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdan mukaisesti komission ehdotuksesta mukauttaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä XII vahvistettuja kiintiöitä mahdollisten päätösten johdosta, joita jäsenvaltiot ovat tehneet kyseisen asetuksen 138 artiklan mukaisesti.
11 artikla
Sokerialan ylijäämämaksu
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 142 artiklassa säädetty ylijäämämaksu vahvistetaan tasolle, joka on riittävän korkea kyseisessä artiklassa tarkoitettujen määrien kasautumisen välttämiseksi. Komissio vahvistaa tämän maksun täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltion on perittävä 1 kohdassa tarkoitettu ylijäämämaksu alueelleen sijoittautuneilta yrityksiltä niiden kyseisessä kohdassa tarkoitettujen tuotantomäärien perusteella, jotka on todettu näiden yritysten osalta kyseisenä markkinointivuonna.
12 artikla
Sokerialan väliaikainen markkinahallintamekanismi
Sen estämättä, mitä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 142 artiklassa säädetään, komissio voi riittävän ja tasapainoisen sokeritarjonnan varmistamiseksi unionin markkinoilla soveltaa sokerin markkinointivuoden 2016/2017 loppuun 30 päivään syyskuuta 2017 saakka tarvittaviin määriin ja tarvittavan ajan väliaikaisesti täytäntöönpanosäädöksillä ylijäämämaksua kyseisen asetuksen 139 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulle kiintiön ulkopuoliselle tuotannolle.
Komissio vahvistaa maksun määrän täytäntöönpanosäädöksillä.
Tässä artiklassa tarkoitetut täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13 artikla
Vientitukien vahvistaminen
1. Komissio voi antaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 196 artiklassa vahvistetuin edellytyksin ja kyseisen asetuksen 198 artiklan mukaisesti täytäntöönpanosäädökset vientitukien vahvistamisesta:
a)
säännöllisin väliajoin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 196 artiklan 1 kohdan nojalla vahvistetussa luettelossa oleville tuotteille;
b)
viljaa, riisiä, sokeria sekä maitoa ja maitotuotteita koskevilla tarjouskilpailumenettelyillä.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Tiettyä tuotetta koskevia vientitukia vahvistettaessa on otettava huomioon yksi tai useampi seuraavista:
a)
vallitseva tilanne ja kehitysnäkymät seuraavien seikkojen osalta:
i)
kyseisen tuotteen hinnat ja saatavuus unionin markkinoilla,
ii)
kyseisen tuotteen hinnat maailmanmarkkinoilla;
b)
yhteisen markkinajärjestelyn tavoitteet eli tasapainon varmistaminen kyseisillä markkinoilla sekä hintojen ja kaupan luonnollinen kehitys;
c)
tarve välttää häiriöitä, jotka saattaisivat luoda pitkäaikaista epätasapainoa kysynnän ja tarjonnan välillä unionin markkinoilla;
d)
suunnitellun viennin taloudelliset näkökohdat;
e)
perussopimuksen mukaisesti tehdyistä kansainvälisistä sopimuksista johtuvat rajoitukset;
f)
tarve säilyttää tasapaino unionista kolmansiin maihin jalostettuina tuotteina vietävien maatalouden perustuotteiden ja kolmansista maista tuotavien sisäiseen jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden käytön välillä;
g)
suotuisimmat kaupan pitämisen kustannukset ja kuljetuskustannukset unionin markkinoilta unionin satamiin tai muihin vientipaikkoihin, mukaan luettuina kuljetuskustannukset määrämaihin;
h)
kysyntä unionin markkinoilla;
i)
sianliha-, muna- ja siipikarja-alojen osalta ero, joka on kyseisten alojen tuotteiden tuottamiseen unionissa tarvittavasta rehuviljamäärästä unionissa maksettavan hinnan ja maailmanmarkkinoilla maksettavan hinnan välillä.
3. Komissio voi tarvittaessa mukauttaa vientituen määrää täytäntöönpanosäädöksillä joko jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan ripeän reagoinnin varmistamiseksi nopeasti muuttuviin markkinatilanteisiin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään ilman 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn soveltamista.
14 artikla
Viljan ja riisin vientitukia koskevat erityistoimenpiteet
1. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä vilja- ja riisialan vientitukiin sovellettavan korjausmäärän vahvistamisesta. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Komissio voi ripeän reagoinnin varmistamiseksi nopeasti muuttuviin markkinatilanteisiin tarvittaessa antaa täytäntöönpanosäädökset korjausmäärien muuttamisesta soveltamatta 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
Komissio voi soveltaa tätä alakohtaa vilja- ja riisialan tuotteisiin, jotka viedään neuvoston asetuksen (EY) N:o 1216/2009 (5) mukaisesti jalostettuina tavaroina.
2. Edellisen markkinointivuoden lopussa varastossa olleen maltaan tai mainittuna aikana varastossa olleesta ohrasta valmistetun maltaan vientiin sovelletaan markkinointivuoden kolmen ensimmäisen kuukauden aikana tukea, jota olisi sovellettu kyseisen vientitodistuksen osalta edellisen markkinointivuoden viimeisen kuukauden aikana toteutuneeseen vientiin.
3. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä mukauttaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 199 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettua, mainitun asetuksen liitteessä I olevan I osan a ja b kohdassa luetelluille tuotteille myönnettävää vientitukea interventiohintatason mahdollisten muutosten perusteella.
Ensimmäistä alakohtaa voidaan kokonaisuudessaan tai osittain soveltaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä I olevan I osan c ja d kohdassa lueteltuihin tuotteisiin sekä kyseisen liitteen I osassa lueteltuihin tuotteisiin, jotka viedään asetuksen (EY) N:o 1216/2009 mukaisesti jalostettuina tavaroina. Tässä tapauksessa komissio korjaa täytäntöönpanosäädöksillä tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua tarkistusta soveltamalla kerrointa, joka kuvaa suhdetta perustuotteen määrän ja vietävän jalostustuotteen sisältämän tai vietävässä tavarassa käytetyn perustuotteen määrän välillä.
Tässä kohdassa säädetyt täytäntöönpanosäädökset annetaan tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
15 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 229 artiklalla perustettu maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn komitea. Kyseinen komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
16 artikla
Vastaavuustaulukko
Viittauksia asetuksen (EY) N:o 1234/2007 asiaa koskeviin säännöksiin, sen jälkeen kun kyseinen asetus on kumottu asetuksella (EU) N:o 1308/2013, pidetään viittauksina tähän asetukseen tämän asetuksen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
17 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Asetuksen 7 - 12a artiklaa sovelletaan sokerin markkinointivuoden 2016/2017 loppuun 30 päivään syyskuuta 2017 saakka.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2013.