KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 14. oktober 2013
om godkendelse af den foreløbige foranstaltning truffet af Den Franske Republik i henhold til artikel 129 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH) for at begrænse anvendelsen af ammoniumsalte i isoleringsmateriale af cellulosevat
(meddelt under nummer C(2013) 6658)
(Kun den franske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2013/505/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (1), særlig artikel 129, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 14. august 2013 meddelte Den Franske Republik Kommissionen, Det Europæiske Kemikalieagentur (»agenturet«) og de øvrige medlemsstater, jf. artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006 (sikkerhedsklausul), at den har berettiget grund til at mene, at en øjeblikkelig indsats er vigtig for at beskytte offentligheden mod udsættelse for ammoniak fra ammoniumsalte i isoleringsmaterialer af cellulosevat i bygninger. Den Franske Republik vedtog en foreløbig foranstaltning den 21. juni 2013 og offentliggjorde den i Den Franske Republiks officielle tidende den 3. juli 2013.
(2)
Bekendtgørelsen af 21. juni 2013 om forbud mod markedsføring, import, salg og distribution og fremstilling af isoleringsmateriale af cellulosevat, der indeholder ammoniumsalte som tilsætningsstoffer (»bekendtgørelsen«) forbyder markedsføring, import, besiddelse med henblik på salg eller distribution, salg eller distribution og produktion af isoleringsmaterialer af cellulosevat, der indeholder ammoniumsalte som tilsætningsstoffer. Disse produkter skal også trækkes tilbage fra markedet i Frankrig og kaldes tilbage, og udgifterne hertil skal afholdes af den person, der er ansvarlig for at markedsføre dem i første omgang.
(3)
Udkastet til bekendtgørelse blev først forelagt Kommissionen i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/34/EF (2). I overensstemmelse med artikel 9, stk. 7, i nævnte direktiv, hævdede Frankrig, at der var presserende grunde til at vedtage bekendtgørelsen, og Kommissionen gav udtryk for, at den begrundelse, som Frankrig havde givet herfor, var tilfredsstillende.
(4)
På opfordring fra Kommissionen genforelagde Frankrig bekendtgørelsen i henhold til artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006. Kommissionen gennemgik bekendtgørelsen sammen med de videnskabelige og tekniske oplysninger, der også var blevet fremsendt. Kommissionen gennemførte en kort høring af medlemsstater og aktører vedrørende bekendtgørelsen.
(5)
På grund af den korte frist, inden for hvilken Kommissionen skal træffe en afgørelse i forbindelse med de foreløbige foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 129, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1907/2006, må Kommissionen primært basere sin afgørelse på oplysningerne fra Frankrig.
(6)
Indtil september 2011 indeholdt isoleringsmaterialer af cellulosevat i Frankrig borsyre, der fungerede som flammehæmmer og biocid. Efter forbuddet mod borsyre til anvendelser som biocid og for at bibeholde de flammehæmmende egenskaber i visse isoleringsmaterialer (herunder cellulosevat) erstattede den franske industri borforbindelser med ammoniumsalte.
(7)
Den franske foranstaltning er begrundet i hændelser, der er registreret af de nationale giftcentre (flere tilfælde af forgiftede mennesker siden november 2011), og klager registreret af den faglige sammenslutning af producenter af isolering af cellulosevat (ca. 150 sager). De franske myndigheder målte også koncentrationen af ammoniak i huse, for hvilke der var modtaget klager, og konstaterede, at eksponeringen for ammoniak er højere end de toksikologiske grænseværdier for sikker langtidseksponering. Derfor bør ammoniumsalte erstattes.
(8)
Oplysningerne fra Frankrig viser, at ammoniumsalte i isoleringsmaterialer af cellulosevat kan udgøre en risiko for menneskers sundhed, som ikke kan kontrolleres tilstrækkeligt, og som der skal gøres noget ved. I dette særlige tilfælde og for at opnå en hurtig harmonisering af det indre marked og samtidig beskytte menneskers sundhed på et højt niveau bør de foranstaltninger, som Frankrig har truffet, anses for at opfylde betingelserne for en øjeblikkelig indsats, jf. artikel 129, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1907/2006.
(9)
Da den foreløbige foranstaltning truffet af Frankrig består i en begrænsning af markedsføringen eller anvendelsen af et stof, skal Frankrig, jf. artikel 129, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1907/2006, indlede Unionens begrænsningsprocedure ved at fremsende et dossier til agenturet i overensstemmelse med bilag XV inden tre måneder efter datoen for nærværende afgørelse.
(10)
Af alle disse grunde bør bekendtgørelsen godkendes.
(11)
En afgørelse i henhold til artikel 129, stk. 2, om godkendelse af en foreløbig foranstaltning, bør fastsætte en bestemt frist for en sådan godkendelse; i betragtning af fristen for indledningen af Unionens begrænsningsprocedure, jf. artikel 129, stk. 3, og for at sikre tilstrækkelig tid til at træffe en afgørelse efter den normale begrænsningsprocedure efter Frankrigs fremsendelse af et bilag XV-dossier uden at være nødt til at udvide godkendelsen bør denne frist være på 21 måneder.
(12)
Denne afgørelse bør ikke på nogen måde være til hinder for en kommissionsafgørelse i henhold til artikel 73 i forordning (EF) nr. 1907/2006, hvis de betingelser, der er fastlagt i artikel 68 i nævnte forordning, er opfyldt.
(13)
Denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat i henhold til artikel 133 i forordning (EF) nr. 1907/2006 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
1. Med forbehold af stk. 2 er den foreløbige foranstaltning, som Den Franske Republik har anmeldt den 14. august 2013, godkendt i en periode på 21 måneder fra datoen for denne afgørelses ikrafttrædelse.
2. Godkendelsen udløber ved den første af følgende lejligheder, hvis en af dem forekommer inden udløbet af den frist, der er anført i stk. 1:
-
den dato, hvor en tilpasning af bilag XVII til forordning (EF) nr. 1907/2006 på en i den godkendte foreløbige foranstaltning ønskede måde finder anvendelse, eller
-
seks måneder efter at begrænsningsproceduren, jf. artikel 69-73 i forordning (EF) nr. 1907/2006, er afsluttet, uden at Kommissionen har fremsat udkast til en begrænsning.
Artikel 2
Denne afgørelse får virkning fra den 15. oktober 2013.
Artikel 3
Denne afgørelse er rettet til Den Franske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. oktober 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 14 päivänä lokakuuta 2013,
ammoniumsuolojen käytön rajoittamista selluvillaeristeissä koskevan Ranskan tasavallan toteuttaman väliaikaisen toimenpiteen hyväksymisestä kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH) annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 129 artiklan mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 6658)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2013/505/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon kemikaalien rekisteröinnistä, arvioinnista, lupamenettelyistä ja rajoituksista (REACH), Euroopan kemikaaliviraston perustamisesta, direktiivin 1999/45/EY muuttamisesta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 793/93, komission asetuksen (EY) N:o 1488/94, neuvoston direktiivin 76/769/ETY ja komission direktiivien 91/155/ETY, 93/67/ETY, 93/105/EY ja 2000/21/EY kumoamisesta 18 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (1) ja erityisesti sen 129 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ranskan tasavalta ilmoitti 14 päivänä elokuuta 2013 komissiolle, Euroopan kemikaalivirastolle, jäljempänä ’virasto’, ja muille jäsenvaltioille asetuksen (EY) N:o 1907/2006 129 artiklan 1 kohdan (suojalauseke) mukaisesti, että sillä on perusteltuja syitä uskoa, että on aiheellista toteuttaa kiireellisiä toimia kansalaisten suojelemiseksi altistumiselta rakennuksissa käytettävien selluvillaeristeiden ammoniumsuoloista vapautuvalle ammoniumille. Ranskan tasavalta toteutti 21 päivänä kesäkuuta 2013 väliaikaisen toimenpiteen, joka julkaistiin Ranskan virallisessa lehdessä 3 päivänä heinäkuuta 2013.
(2)
Lisättyjä ammoniumsuoloja sisältävien selluvillaeristeiden markkinoille saattamisen, tuonnin, myynnin, jakelun ja valmistuksen kieltämisestä 21 päivänä kesäkuuta 2013 annetussa laissa, jäljempänä ’laki’, kielletään lisättyjä ammoniumsuoloja sisältävien selluvillaeristeiden markkinoille saattaminen, tuonti, hallussapito jakelu- tai myyntitarkoituksessa, myynti, jakelu ja valmistus. Nämä tuotteet on myös vedettävä pois Ranskan markkinoilta ja palautettava niiden ensimmäisestä markkinoille saattamisesta vastaavan henkilön kustannuksella.
(3)
Lakiluonnos toimitettiin ensimmäistä kertaa komissiolle Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/34/EY (2) nojalla. Ranska väitti, että kyseessä oli mainitun direktiivin 9 artiklan 7 kohdan mukainen kiireellinen laki, ja komissio ilmoitti kantanaan, että Ranskan esittämät perusteet asian kiireellisyydelle olivat tyydyttävät.
(4)
Komission esittämän pyynnön jälkeen Ranska toimitti lain uudelleen asetuksen (EY) N:o 1907/2006 129 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Komissio tutki sitä Ranskan toimittamien tieteellisten ja teknisten tietojen valossa. Komissio kuuli jäsenvaltioita ja sidosryhmiä lyhyesti laista.
(5)
Koska komissiolla on vain vähän aikaa tehdä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 129 artiklan 2 kohdan nojalla päätös väliaikaisista toimenpiteistä, komission on perustettava päätöksensä pääasiallisesti Ranskan sille toimittamiin tietoihin.
(6)
Selluvillaeristeet sisälsivät Ranskassa syyskuuhun 2011 asti boorihappoa, jota käytettiin paloa hidastavana aineena ja biosidivalmisteena. Kun boorihapon käyttö biosidivalmisteena kiellettiin, tuotannonala korvasi Ranskassa booriyhdisteet ammoniumsuoloilla, jotta tiettyjen eristeiden (mukaan lukien selluvilla) paloa hidastavat ominaisuudet säilyisivät.
(7)
Ranskan toteuttamaa toimenpidettä perusteltiin kansallisissa myrkytyskeskuksissa todetuilla tapauksilla (useat henkilöt saaneet myrkytyksen marraskuusta 2011 lähtien) ja selluvillaeristeiden tuottajajärjestöjen saamilla valituksilla (noin 150 tapausta). Ranskan viranomaiset mittasivat myös ammoniumpitoisuuksia taloissa, joita valitukset koskivat, ja havaitsivat, että ammoniumille altistumisen taso on korkeampi kuin turvalliselle pitkäaikaiselle altistumiselle vahvistetut toksikologiset viitearvot. Sen vuoksi ammoniumsuolat olisi korvattava.
(8)
Ranskan antamien tietojen mukaan selluvillaeristeiden sisältämät ammoniumsuolat aiheuttavat ihmisten terveydelle vaaran, jota ei välttämättä hallita asianmukaisella tavalla ja johon olisi sen vuoksi puututtava. Jotta sisämarkkinoiden yhdenmukaistaminen olisi ripeää ja jotta korkeatasoinen ihmisten terveyden suoja varmistettaisiin, olisi tässä erityistapauksessa Ranskan toteuttamaa toimenpidettä pidettävä asetuksen (EY) N:o 1907/2006 129 artiklan 1 kohdan mukaisena kiireellisenä toimenpiteenä.
(9)
Koska Ranskan toteuttamalla väliaikaisella toimenpiteellä rajoitetaan aineen saattamista markkinoille, asetuksen (EY) N:o 1907/2006 129 artiklan 3 kohdassa vaaditaan, että Ranskan on aloitettava unionin rajoitusmenettely toimittamalla virastolle asiakirja-aineisto liitteen XV mukaisesti kolmen kuukauden kuluessa tämän päätöksen päivämäärästä.
(10)
Kaikista näistä syistä laki olisi hyväksyttävä.
(11)
Väliaikaisen toimenpiteen hyväksymistä koskevassa 129 artiklan 2 kohdan mukaisessa päätöksessä on asetettava tällaiselle hyväksymiselle tietty voimassaoloaika. Kun otetaan huomioon 129 artiklan 3 kohdassa säädetyn unionin rajoitusmenettelyn aloittamista koskeva määräaika ja jotta tavanomaisessa rajoitusprosessissa tapahtuvalle päätöksenteolle annettaisiin riittävästi aikaa sen jälkeen, kun Ranska on toimittanut asiakirja-aineiston liitteen XV mukaisesti, ilman tarvetta pidentää hyväksymisen voimassaoloaikaa, tämän määräajan olisi oltava 21 kuukautta.
(12)
Tämän päätöksen ei tuli millään tavalla estää komissiota antamasta asetuksen (EY) N:o 1907/2006 73 artiklan mukaista päätöstä, jos mainitun asetuksen 68 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
(13)
Tämä päätös on asetuksen (EY) N:o 1907/2006 133 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukainen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Jollei 2 kohdasta muuta johdu, Ranskan tasavallan 14 päivänä elokuuta 2013 ilmoittama väliaikainen toimenpide hyväksytään 21 kuukaudeksi tämän päätöksen voimaantulopäivästä alkaen.
2. Hyväksyminen lakkaa olemasta voimassa aikaisempana seuraavista ajankohdista, jos jompikumpi niistä ajoittuu 1 kohdassa säädetyn määräajan päättymistä edelle:
-
päivä, jona aloitetaan soveltaa asetuksen (EY) N:o 1907/2006 liitteen XVII mukautusta, joka on hyväksytyn väliaikaisen toimenpiteen kaltainen,
-
kuusi kuukautta sen jälkeen, kun asetuksen (EY) N:o 1907/2006 69-73 artiklassa säädetty rajoitusmenettely on saatettu päätökseen ilman, että komissio ehdottaa rajoitusluonnosta.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan 15 päivänä lokakuuta 2013.
3 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 14 päivänä lokakuuta 2013.