KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 749/2014
af 30. juni 2014
om struktur, format, indsendelse og revision af oplysninger, som medlemsstaterne rapporterer i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 af 21. maj 2013 om en mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer på nationalt plan og EU-plan og om ophævelse af beslutning nr. 280/2004/EF (1), særlig artikel 7, stk. 7 og 8, artikel 8, stk. 2, artikel 12, stk. 3, artikel 17, stk. 4, og artikel 19, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
De oplysninger, der rapporteres til Kommissionen i medfør af forordning (EU) nr. 525/2013, er nødvendige for en vurdering af de faktiske fremskridt hen imod opfyldelsen af EU's og medlemsstaternes forpligtelser vedrørende begrænsning eller reduktion af alle drivhusgasemissioner i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC), der er godkendt ved Rådets afgørelse 94/69/EF (2), Kyotoprotokollen dertil, som er godkendt ved Rådets afgørelse 2002/358/EF (3), og den samling af EU-retsakter, der blev vedtaget i 2009, og som samlet betegnes »klima- og energipakken«. De sætter desuden Unionen i stand til at udarbejde årsrapporter til opfyldelse af de forpligtelser, der følger af UNFCCC og Kyotoprotokollen.
(2)
I beslutning 19/CMP.1, der blev truffet på UNFCCC-partskonferencen, som tillige fungerede som møde for parterne i Kyotoprotokollen, opstilles de retningslinjer for systemer til opgørelse af drivhusgasser, som parterne i konventionen skal anvende nationalt. I UNFCCC-partskonferencens beslutning 24/CP.19 om revision af UNFCCC's retningslinjer for rapportering af årlige opgørelser i konventionens bilag I, nåede UNFCCC-partskonferencen til enighed om, at UNFCCC's parter benytter retningslinjerne fra 2006 for nationale drivhusgasopgørelser fra det mellemstatslige panel om klimaændringer (IPPC), de nye IPCC-værdier for globalt opvarmningspotentiale og de reviderede tabeller i fælles rapporteringsformat, som findes i et bilag til beslutningen.
(3)
Efter at beslutning nr. 280/2004/EF (4) er afløst af forordning (EU) nr. 525/2013, er der blevet behov for at ajourføre Kommissionens beslutning nr. 2005/166/EF (5), der indeholder gennemførelsesbestemmelser til beslutning nr. 280/2004/EF, således at der bliver overensstemmelse med ændringerne i de internationalt fastsatte retningslinjer og sikres ensartede vilkår for gennemførelse af de bestemmelser i forordning (EU) nr. 525/2013, som ikke fandtes i beslutning nr. 280/2004/EF. Der bør gælde ensartede gennemførelsesbestemmelser for rapportering af drivhusgasopgørelser, tilnærmede drivhusgasopgørelser, information om systemer vedrørende politikker og foranstaltninger og fremskrivninger samt brugen af auktionsindtægter og projektkreditter og ved anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 529/2013/EU (6). I betragtning af de mange nødvendige ændringer i beslutning nr. 2005/166/EF bør beslutningen ophæves og erstattes.
(4)
Ved forordning (EU) nr. 525/2013 indføres der en revisionsproces for drivhusgasopgørelserne fra medlemsstaterne på EU-plan for at sikre, at overholdelsen af Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 406/2009/EF (7) vurderes på en troværdig, ensartet, gennemsigtig og rettidig måde. Der bør fastlægges en tidsplan og faser for den samlede revision og den årlige revision af medlemsstaternes drivhusgasopgørelser for at sikre, at revisionsprocessen gennemføres rettidigt og effektivt.
(5)
Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. C(2014) 1539 (8) fastsætter væsentlige krav til det opgørelsessystem, hvormed Unionen kan opfylde sine forpligtelser ifølge beslutning 19/CMP.1, der blev truffet af UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen. Ved at fastsætte tidsplaner for samarbejde og samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne, når rapporten med Unionens drivhusgasopgørelse skal udarbejdes, sikres det, at forpligtelserne gennemføres rettidigt og reelt.
(6)
For at bevare retssikkerheden med hensyn til Unionens og medlemsstaternes rapporteringsforpligtelser, når den supplerende periode til opfyldelse af forpligtelserne under Kyotoprotokollen er udløbet, bør artikel 18, 19 og 24 i beslutning nr. 2005/166/EF forblive i kraft.
(7)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Udvalget for Klimaændringer -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENSTAND OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning indeholder bestemmelserne til gennemførelse af forordning (EU) nr. 525/2013 på følgende områder:
a)
medlemsstaternes rapportering af drivhusgasopgørelser, tilnærmede drivhusgasopgørelser, information om systemer vedrørende politikker og foranstaltninger og fremskrivninger samt brugen af auktionsindtægter og projektkreditter i henhold til artikel 7, 8, 12, 13, 14 og 17 i forordning (EU) nr. 525/2013
b)
medlemsstaternes rapportering med henblik på afgørelse nr. 529/2013/EU
c)
tidsplan og faser for den samlede revision og den årlige revision af medlemsstaternes drivhusgasopgørelser i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 525/2013
d)
tidsplaner for samarbejde og samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne for så vidt angår udarbejdelsen af rapporten om Unionens drivhusgasopgørelse.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
(1)
»tabel i fælles rapporteringsformat«: tabel til oplysninger om menneskeskabte drivhusgasemissioner fra kilder og optag gennem dræn, som den fremgår af bilag II til beslutning 24/CP.19 truffet af partskonferencen under De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (UNFCCC) (beslutning 24/CP.19) og bilaget til beslutning 6/CMP.9 truffet af UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen
(2)
»referencetilgang«: den referencetilgang, som det mellemstatslige panel om klimaændringer (IPCC) benytter, jf. IPCC-retningslinjerne for nationale drivhusgasopgørelser fra 2006 som anvendt i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EU) nr. C(2014) 1539
(3)
»tilgang 1«: basismetoden i IPCC-retningslinjerne fra 2006 eller IPCC's retningslinjer for god praksis fra 2003
(4)
»central kategori«: en kategori, som har væsentlig indflydelse på en medlemsstats eller EU's samlede drivhusgasopgørelse, enten på de absolutte værdier for emissioner eller optag, eller på tendensen i emissioner og optag eller på usikkerheden på emissioner og optag
(5)
»sektorbaseret tilgang«: IPCC's sektorbaserede tilgang som omhandlet i IPCC's retningslinjer fra 2006.
KAPITEL II
MEDLEMSSTATERNES RAPPORTERING
Artikel 3
Generelle regler for indrapportering af drivhusgasopgørelser
1. Medlemsstaterne rapporterer de oplysninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1-5, i forordning (EU) nr. 525/2013, ved at sende følgende materiale, som den har udarbejdet i overensstemmelse med artikel 6 i forordning (EU) nr. C(2014) 1539 og reglerne i nærværende forordning, til Kommissionen og en kopi deraf til Det Europæiske Miljøagentur:
a)
tabellerne i fælles rapporteringsformat i form af et fuldstændigt sæt regneark eller XML-filer afhængigt af, hvilken software der er til rådighed, og de skal dække hele medlemsstatens geografiske område, jf. forordning (EU) nr. 525/2013
b)
det elektroniske standardformat til rapportering af emissionsenheder ifølge Kyotoprotokollen og dertil knyttede rapporteringsinstrukser, som er fastsat af UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen
c)
bilag I-VIII og X-XV til denne forordning.
2. Medlemsstaternes fuldstændige rapport om deres nationale opgørelse, som er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i forordning (EU) nr. 525/2013, udarbejdes på grundlag af den struktur, der er fastlagt i tillægget til UNFCCC's rapporteringsretningslinjer for de årlige drivhusgasopgørelser, jf. bilag I til beslutning 24/CP.19, og efter reglerne i nærværende forordning.
Artikel 4
Rapportering i den nationale opgørelsesrapport eller i et bilag til den nationale opgørelsesrapport
1. De oplysninger og tabeller, som kræves i artikel 6, 7 og 9-16, skal indgå i medlemsstaternes nationale opgørelsesrapport eller findes i et særskilt bilag dertil, jf. bilag I.
2. Når medlemsstaterne har mulighed for at anbringe de krævede oplysninger og tabeller i den nationale opgørelsesrapport eller i et særskilt bilag dertil, skal de udfylde bilag I, så det er tydeligt, hvor oplysningerne findes.
Artikel 5
Rapporteringsprocesser
Ved indberetningen af oplysninger efter artikel 4, 5, 7, 8 og 12-17, i forordning (EU) nr. 525/2013 anvender medlemsstaterne Det Europæiske Miljøagenturs ReportNet-værktøjer, der er stillet til rådighed i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 401/2009 (9).
Artikel 6
Rapportering om nationale opgørelsessystemer
1. Medlemsstaterne rapporterer oplysningerne om deres nationale opgørelsessystemer, jf. artikel 5, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, som løbende tekst, der indeholder følgende:
a)
navnet på og kontaktoplysninger for den nationale instans, der har det overordnede ansvar for medlemsstatens nationale opgørelse
b)
de forskellige instansers rolle og ansvar i forbindelse med planlægningen, udarbejdelsen og forvaltningen af opgørelsen samt det institutionelle, juridiske og proceduremæssige grundlag for udarbejdelse af opgørelsen
c)
en beskrivelse af de processer, hvorved der indsamles aktivitetsdata, udvælges emissionsfaktorer og metoder samt udarbejdes emissionsestimater
d)
en beskrivelse af, hvilke kategorier der er udpeget som centrale, og hvordan dette resultat er fremkommet
e)
en beskrivelse af de processer, hvorved det afgøres, om tidligere indsendte opgørelsesdata skal genberegnes
f)
en beskrivelse af kvalitetssikrings- og kvalitetskontrolplanen, dens gennemførelse og de fastsatte kvalitetsmål samt oplysninger om interne og eksterne evaluerings- og revisionsprocesser og resultaterne deraf i overensstemmelse med retningslinjerne for nationale systemer i bilaget til beslutning 19/CMP.1, der blev truffet af UNFCCC-partskonferencen i dennes egenskab af møde for parterne i Kyotoprotokollen
g)
en beskrivelse af procedurerne for officiel behandling og godkendelse af opgørelsen.
2. Medlemsstaterne giver en beskrivelse af de foranstaltninger, der er truffet for at sikre, at de kompetente opgørelsesmyndigheder har adgang til de oplysninger, der er omhandlet i artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013, herunder information om de organisationer, der leverer oplysningerne, regelmæssigheden af adgangen til oplysninger og graden af disaggregering og fuldstændigheden af de oplysninger, der er adgang til.
Artikel 7
Rapportering om indbyrdes overensstemmelse i indberettede data om luftforurenende stoffer
1. Medlemsstaterne oplyser i tekstform om resultaterne af de kontroller, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra m), nr. i), i forordning (EU) nr. 525/2013, og om den indbyrdes overensstemmelse i dataene, jf. artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 525/2013, herunder følgende:
a)
en kort vurdering af, om estimaterne af emissionerne af carbonmonoxid (CO), svovldioxid (SO2), nitrogenoxider (NOx) og flygtige organiske forbindelser (VOC) i de opgørelser, medlemsstaterne har indsendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/81/EF (10) og FN/ECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, stemmer overens med de tilsvarende emissionsestimater i drivhusgasopgørelserne i henhold til forordning (EU) nr. 525/2013
b)
datoerne for indsendelse af de rapporter i henhold til direktiv 2001/81/EF og FN/ECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande, der er sammenholdt med opgørelserne i henhold til forordning (EU) nr. 525/2013.
2. Hvis kontrollen i stk. 1 viser en forskel på mere end +/-5 % mellem de samlede emissioner, ekskl. arealanvendelse, ændringer i arealanvendelse og skovbrug (LULUCF), af et givet luftforurenende stof, som rapporteret i henhold til forordning (EU) nr. 525/2013 sammenholdt med enten direktiv 2001/81/EF eller FN/ECE-konventionen om grænseoverskridende luftforurening over store afstande for år X-2, skal den pågældende medlemsstat udfylde skemaet i bilag II til nærværende forordning for dette stof og indsende det sammen med tekstoplysningerne ifølge stk. 1.
3. Hvis forskellen i stk. 2 på mere end +/- 5 % skyldes korrektion af fejlbehæftede data eller afvigelser mellem de pågældende retsakters geografiske dækning eller anvendelsesområde, kan medlemsstaterne dog nøjes med at give tekstoplysningerne i stk. 1.
Artikel 8
Rapportering om genberegninger
Medlemsstaterne indberetter årsagen til genberegning af basisår eller basisperiode og år X-3 som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 525/2013, i skemaform som vist i bilag III til nærværende forordning.
Artikel 9
Rapportering om opfølgning af anbefalinger og justeringer
1. Ifølge artikel 7, stk. 1, litra j), i forordning (EU) nr. 525/2013 skal medlemsstaterne gøre rede for status for opfølgningen af hver enkelt justering og hver enkelt anbefaling på listen i den senest offentliggjorte UNFCCC-revisionsrapport, herunder begrundelsen for ikke at følge en sådan anbefaling, i skemaform som vist i bilag IV til nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne gør rede for status for opfølgningen af hver enkelt anbefaling på listen i den seneste revisionsrapport, jf. artikel 35, stk. 2, i skemaform som vist i bilag IV.
Artikel 10
Rapportering om overensstemmelse mellem rapporterede emissioner og data fra emissionshandelssystemet
1. Medlemsstaterne rapporterer de oplysninger, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra k), i forordning (EU) nr. 525/2013, i skemaform som vist i bilag V til nærværende forordning.
2. Medlemsstaterne oplyser i tekstform om resultaterne af de kontroller, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra l), i forordning (EU) nr. 525/2013.
Artikel 11
Rapportering om indbyrdes overensstemmelse i indberettede data om fluorholdige drivhusgasser
Medlemsstaterne oplyser i tekstform om resultaterne af de kontroller, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra m), nr. ii), i forordning (EU) nr. 525/2013, herunder følgende:
a)
en beskrivelse af de kontroller, den pågældende medlemsstat har foretaget, med hensyn til detaljeringsgrad, datasæt og, hvilke oplysninger der er sammenholdt
b)
en beskrivelse af de vigtigste resultater af kontrollerne og en redegørelse for de vigtigste uoverensstemmelser
c)
oplysning om, om der er benyttet data, der er indsamlet af operatører i medfør af artikel 3, stk. 6, i forordning (EF) nr. 842/2006 (11), og i så fald hvordan
d)
hvis kontrollerne ikke er udført, en begrundelse for, hvorfor kontrollerne ikke anses for at være relevante.
Artikel 12
Rapportering om overensstemmelse med energidata
1. Ifølge artikel 7, stk. 1, litra m), nr. iii), i forordning (EU) nr. 525/2013 skal medlemsstaterne i tekstform oplyse om sammenligningen mellem referencetilgangen beregnet ud fra data i drivhusgasopgørelsen og referencetilgangen beregnet ud fra data, der er indrapporteret i medfør af artikel 4 og bilag B i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1099/2008 (12).
2. Medlemsstaterne leverer kvantitative oplysninger om og gør rede for tilfælde, hvor der er en forskel på mere end +/- 2 % i det beregnede samlede nationale forbrug af fossile brændsler på aggregeret niveau for alle kategorier af fossile brændsler i år X-2, i skemaform som vist i bilag VI.
Artikel 13
Rapportering om ændringer i beskrivelsen af nationale opgørelsessystemer eller registre
I de relevante kapitler i rapporten om den nationale opgørelse anfører medlemsstaterne tydeligt, om der er foretaget ændringer i beskrivelsen af det nationale opgørelsessystem eller det nationale register, jf. artikel 7, stk. 1, litra n) og o), i forordning (EU) nr. 525/2013, siden den sidst indsendte rapport om den nationale opgørelse.
Artikel 14
Rapportering om usikkerhed og fuldstændighed
1. Medlemsstaterne rapporterer om usikkerheder som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra p), i forordning (EU) nr. 525/2013 ved at oplyse tilgang 1-usikkerhedsestimater for
a)
emissionsniveauer og -tendenser
b)
aktivitetsdata og emissionsfaktorer eller andre estimationsparametre, der benyttes for de relevante kategorier, i skemaform som vist i bilag VII til nærværende forordning.
2. Den generelle vurdering af fuldstændigheden, jf. artikel 7, stk. 1, litra p), i forordning (EU) nr. 525/2013, skal indeholde følgende:
a)
en oversigt over de kategorier, der ikke er rapporteret estimater for (NE), jf. UNFCCC's rapporteringsretningslinjer for de årlige drivhusgasopgørelser i bilag I til beslutning 24/CP.19, og en detaljeret redegørelse for anvendelse af denne kode, især i de tilfælde, hvor IPCC-retningslinjerne for nationale drivhusgasopgørelser fra 2006 anfører metoder for estimation af drivhusgasser
b)
en beskrivelse af drivhusgasopgørelsens geografiske dækning.
3. Når en medlemsstat indsender opgørelser i henhold til UNFCCC og Kyotoprotokollen og i henhold til forordning (EU) nr. 525/2013, som har forskellig geografisk dækning, skal de ledsages af en kort beskrivelse af de principper og metoder, der har været anvendt til at skelne de emissioner og optag, der er rapporteret for Unionens område, fra de emissioner og optag, der er rapporteret for områder uden for Unionen, under udarbejdelsen af opgørelsen for medlemsstatens område inden for Unionens område.
Artikel 15
Rapportering om andre elementer, der er nødvendige for udarbejdelsen af rapporten om Unionens drivhusgasopgørelse
1. Medlemsstaterne muliggør udarbejdelse af rapporten om Unionens drivhusgasopgørelse som omhandlet i artikel 7, stk. 1, litra p), i forordning (EU) nr. 525/2013 ved at give oplysninger om de metoder og emissionsfaktorer, der er benyttet for de kategorier, der er udpeget som centrale EU-kategorier, i de relevante XML-filer og tabeller i fælles rapporteringsformat.
2. Med henblik på stk. 1 opstiller Kommissionen en liste over de seneste centrale EU-kategorier senest den 31. oktober året før indsendelse af opgørelsen.
3. Medlemsstaterne gør rede for og fortolker hidtidige emissionstendenser og variationer fra år til år på aggregeret niveau i hver enkelt sektor og peger i den forbindelse på de vigtigste forhold, der menes at have haft væsentlig indflydelse på tendenserne. Der skal primært gøres rede for ændringer i det seneste opgørelsesår i forhold til 1990 og for signifikante variationer fra år til år i de seneste år, særlig fra år X-3 til år X-2.
Artikel 16
Rapportering om større ændringer i metodebeskrivelser
Hvert år senest den 15. marts rapporterer medlemsstaterne i skemaform som vist i bilag VIII om større ændringer i metodebeskrivelserne i rapporten om den nationale opgørelse, siden den blev indsendt den 15. april året før.
Artikel 17
Rapportering om tilnærmede drivhusgasopgørelser
1. Medlemsstaterne indsender tilnærmede drivhusgasopgørelser som omhandlet i artikel 8, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, i overensstemmelse med resumétabel 2 i det fælles rapporteringsformat, på følgende måde:
a)
i en grad af disaggregering af kildekategorier, som afspejler de aktivitetsdata og metoder, der er til rådighed for udarbejdelse af estimater for år X-1
b)
ekskl. de samlede tilnærmede emissioner og dræn af CO2-ækvivalenter, der skyldes LULUCF
c)
med tilføjelse af to kolonner til rapportering af opdelingen mellem emissioner, der er omfattet af Unionens emissionshandelssystem som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (13), og emissioner, der er omfattet af beslutning nr. 406/2009/EF, om muligt opdelt på kildekategorier.
2. Medlemsstaterne gør bl.a. rede for de vigtigste forhold, der har påvirket de emissionstendenser, der er anført i resumétabel 2, sammenholdt med den allerede indsendte opgørelse. En sådan redegørelse skal kun afspejle de oplysninger, der er til rådighed for udarbejdelse af estimater for år X-1.
Artikel 18
Tidsplaner for samarbejde og samordning under udarbejdelsen af rapporten om Unionens drivhusgasopgørelse
Medlemsstaterne og Kommissionen samarbejder og samordner om udarbejdelsen af Unionens drivhusgasopgørelse og rapporten om Unionens opgørelse og overholder tidsplanen i bilag IX.
Artikel 19
Rapportering om bestemmelse af den tildelte mængde
Medlemsstaterne indsender en rapport med de oplysninger, der er nødvendige for at lette beregningen af den fælles tildelte mængde og Unionens tildelte mængde, jf. artikel 3, stk. 7 bis, 8 og 8 bis, i Kyotoprotokollen, for den anden forpligtelsesperiode i overensstemmelse med bilag I til beslutning 2/CMP.8, til Kommissionen tre måneder inden tidsfristen for indsendelse af rapporten til UNFCCC.
Artikel 20
Rapportering om nationale systemer for politikker og foranstaltninger og fremskrivninger
Medlemsstaterne rapporterer om nationale systemer for politikker og foranstaltninger og fremskrivninger som omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 525/2013, herunder følgende:
a)
oplysninger om de relevante institutionelle, juridiske og proceduremæssige ordninger, herunder udpegningen af den eller de nationale instanser, der har det overordnede ansvar for medlemsstatens politikevaluering og udarbejdelse af fremskrivninger af menneskeskabte drivhusgasemissioner
b)
en beskrivelse af de relevante institutionelle, juridiske og proceduremæssige ordninger inden for en medlemsstat til politikevaluering og udarbejdelse af fremskrivninger af menneskeskabte drivhusgasemissioner fra kilder og optag gennem dræn
c)
en beskrivelse af de relevante proceduremæssige ordninger og tidsplaner, hvorved der sikres rettidighed, gennemsigtighed, nøjagtighed, ensartethed, sammenlignelighed og fuldstændighed for de oplysninger, der rapporteres om politikker og foranstaltninger og om fremskrivninger
d)
en beskrivelse af den generelle proces for indsamling og brug af data ledsaget af en vurdering af, om der ligger ensartede processer for indsamling og brug af data til grund for evalueringen af politikker og foranstaltninger og udarbejdelsen af fremskrivninger, og de forskellige sektorer, der udarbejdes fremskrivninger for
e)
en beskrivelse af processen for valg af forudsætninger, metodologier og modeller til politikevalueringen og for udarbejdelse af fremskrivninger af menneskeskabte drivhusgasemissioner
f)
en beskrivelse af kvalitetssikrings- og kvalitetskontrolaktiviteterne og af følsomhedsanalysen af de foretagne fremskrivninger.
Artikel 21
Rapportering om ajourføringer af medlemsstaternes strategier for kulstoffattig udvikling
Medlemsstaterne rapporterer om ajourføringer af deres strategier for kulstoffattig udvikling som omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 525/2013, herunder information vedrørende følgende:
a)
formålet med ajourføringen og en kort beskrivelse af den
b)
den retlige status af strategien for kulstoffattig udvikling og dens ajourføring
c)
ændringerne og de forventede virkninger af ajourføringen for gennemførelsen af strategien for kulstoffattig udvikling
d)
tidsplanen og en beskrivelse af den aktuelle status for gennemførelsen af strategien for kulstoffattig udvikling og dens ajourføring samt en vurdering af de forventede fordele og omkostninger ved ajourføringen, hvis der foreligger en sådan vurdering
e)
hvordan offentligheden gives adgang til oplysningerne som omhandlet i artikel 4, stk. 3, i forordning (EU) nr. 525/2013.
Artikel 22
Rapportering om politikker og foranstaltninger
1. Medlemsstaterne indsender oplysningerne om politikker og foranstaltninger som omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra c), d) og e), i forordning (EU) nr. 525/2013 i skemaform som vist i bilag XI til nærværende forordning, idet de benytter det fra Kommissionen modtagne rapporteringsskema og den af Kommissionen anviste fremsendelsesprocedure.
2. Medlemsstaterne indsender kvalitative oplysninger om, hvordan de forskellige politikker og foranstaltninger, der er givet oplysning om i stk. 1, er forbundet indbyrdes, og hvordan disse politikker og foranstaltninger bidrager til de forskellige fremskrivningsscenarier, herunder en vurdering af deres bidrag til virkeliggørelse af en strategi for kulstoffattig udvikling; disse oplysninger indsendes i tekstform sammen med det skema, der er omhandlet i stk. 1.
Artikel 23
Rapportering om fremskrivninger
1. Medlemsstaterne indsender oplysningerne om fremskrivninger af menneskeskabte drivhusgasemissioner fra kilder og optag gennem dræn som omhandlet i artikel 14 i forordning (EU) nr. 525/2013 i skemaform som vist i bilag XII til nærværende forordning, idet de benytter det fra Kommissionen modtagne rapporteringsskema og den af Kommissionen anviste fremsendelsesprocedure.
2. Medlemsstaterne indsender i tekstform yderligere oplysninger om følgende:
a)
resultaterne af følsomhedsanalysen af de samlede rapporterede drivhusgasemissioner ledsaget af en kort redegørelse for, hvilke parametre der er ændret på, og hvordan
b)
resultaterne af følsomhedsanalysen opdelt på de samlede emissioner, der er omfattet af beslutning nr. 406/2009/EF, de samlede emissioner, der er omfattet af Unionens emissionshandelssystem som oprettet ved direktiv 2003/87/EF, og de samlede LULUCF-emissioner, hvis sådanne oplysninger foreligger
c)
året for opgørelsesdataene (basisåret) og året for den opgørelsesrapport, der danner udgangspunkt for fremskrivningerne
d)
de metodologier, der er benyttet til fremskrivningerne, herunder en kort beskrivelse af de benyttede modeller og deres sektormæssige, geografiske og tidsmæssige dækning, referencer med yderligere oplysninger om modellerne samt oplysninger om de vigtigste eksogene antagelser og parametre.
3. Ni måneder inden fristen for indsendelse af en rapport om fremskrivninger som omhandlet i artikel 14, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013 fremsætter Kommissionen efter høring af medlemsstaterne henstillinger om harmoniserede værdier for en række vigtige supranationalt fastsatte parametre, bl.a. kulstofpriserne i emissionshandelssystemet og internationale priser på importeret olie og kul, for at søge at opnå sammenhæng i de aggregerede EU-fremskrivninger.
Artikel 24
Rapportering om brugen af auktionsindtægter
Medlemsstaterne indsender oplysningerne om brugen af auktionsindtægter som omhandlet i artikel 17, stk. 1, litra b) og c), og stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013 i skemaform som vist i bilag XIII til nærværende forordning.
Artikel 25
Rapportering om brug af projektkreditter til overholdelse af kravene i beslutning nr. 406/2009/EF
Medlemsstaterne indsender oplysningerne om brug af projektkreditter til overholdelse af kravene i beslutning nr. 406/209/EF som omhandlet i artikel 17, stk. 1, litra a) og d), i forordning (EU) nr. 525/2013 i skemaform som vist i bilag XIV til denne forordning.
Artikel 26
Rapportering af sammenfattende oplysninger om foretagne overførsler
1. Medlemsstaterne rapporterer sammenfattende oplysninger om overførsler, der er foretaget i henhold til artikel 3, stk. 4 og 5, i beslutning nr. 406/2009/EF, i skemaform som vist i bilag XV til denne forordning.
2. Kommissionens tjenestegrene udarbejder en årlig rapport med en sammenfatning af oplysningerne fra medlemsstaterne og stiller den til rådighed i elektronisk form. Rapporten indeholder kun aggregerede data og ingen oplysninger fra de enkelte medlemsstater om priserne pr. enhed af den årlige emissionstildeling.
KAPITEL III
EU-EKSPERTREVISION AF DRIVHUSGASEMISSIONER
Artikel 27
Tilrettelæggelse af revisionerne
1. Når Kommissionen og Det Europæiske Miljøagentur gennemfører revisionerne som omhandlet i artikel 19, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 525/2013, bistås de af en revisionsgruppe af tekniske eksperter.
2. Det Europæiske Miljøagentur varetager sekretariatsopgaverne i forbindelse med revisionerne.
3. Kommissionen og Det Europæiske Miljøagentur udpeger et tilstrækkeligt antal revisionseksperter, som dækker de pågældende opgørelsessektorer, således at det bliver muligt at foretage en forsvarlig revision af drivhusgasopgørelserne inden for den tid, der er til rådighed.
4. De revisionseksperter, der udpeges i henhold til stk. 3, skal have erfaring inden for udarbejdelse af drivhusgasopgørelser og helst allerede deltage i drivhusgasrevision.
5. Et medlem af revisionsgruppen af tekniske eksperter, som har medvirket til udarbejdelse af en medlemsstats drivhusgasopgørelse, eller som er statsborger i den medlemsstat, hvis opgørelse revideres, deltager ikke i den pågældende revision.
6. Kommissionen og Det Europæiske Miljøagentur tilstræber at sikre, at drivhusgasopgørelserne revideres ensartet og objektivt for alle berørte medlemsstater, således at de deraf følgende tekniske vurderinger bliver af høj kvalitet.
7. Revisionerne er dokumentbaserede eller centraliserede.
8. Sekretariatet kan beslutte at foretage
a)
både en dokumentbaseret og en centraliseret revision i samme år
b)
et besøg på stedet ud over den dokumentbaserede og den centraliserede revision efter indstilling fra revisionsgruppen af tekniske eksperter og i samråd med den berørte medlemsstat.
Artikel 28
Sekretariatets opgaver
Sekretariatsopgaverne som omhandlet i artikel 27, stk. 2, består bl.a. i:
a)
at udarbejde arbejdsplanen for revisionen
b)
at indsamle og levere de oplysninger, der er nødvendige for revisionsgruppens arbejde
c)
at koordinere revisionsaktiviteterne som beskrevet i denne forordning, herunder kommunikationen mellem revisionsgruppen af tekniske eksperter og den eller de udpegede kontaktpersoner i den reviderede medlemsstat, samt at sørge for alle praktiske foranstaltninger
d)
at bekræfte de tilfælde, hvor der i en medlemsstats drivhusgasopgørelser er betydelige problemer som omhandlet i artikel 31, i samråd med Kommissionen
e)
at udarbejde foreløbige og endelige revisionsrapporter og sende dem til den pågældende medlemsstat og Kommissionen.
Artikel 29
Første fase af den årlige revision
Kontrollerne af de rapporterede oplysningers gennemsigtighed, nøjagtighed, ensartethed, sammenlignelighed og fuldstændighed som omhandlet i artikel 19, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 525/2013 kan omfatte følgende:
a)
en vurdering af, om der er rapporteret om alle kategorier af emissionskilder og gasser, jf. forordning (EU) nr. 525/2013
b)
en vurdering af, om tidsserierne for emissionsdata er konsistente
c)
en vurdering af, om aggregerede emissionsfaktorer (implied emission factors) er sammenlignelige mellem medlemsstaterne, idet der tages hensyn til IPCC-standardemissionsfaktorerne for forskellige nationale omstændigheder
d)
en vurdering af brugen af notationskoden NE (»intet estimat«), hvor der foreligger IPCC tier 1-metodologier, og hvor brugen af koden ikke er begrundet ifølge punkt 37 i UNFCCC's rapporteringsretningslinjer for de årlige drivhusgasopgørelser, jf. bilag I til beslutning 24/CP.19
e)
en analyse af genberegninger, der er foretaget i forbindelse med indsendelse af opgørelsen, især hvis der ligger metodologiske ændringer til grund for genberegningerne
f)
en sammenligning af de verificerede emissioner, der er rapporteret i henhold til EU's emissionshandelssystem, med de drivhusgasemissioner, der er rapporteret i henhold til artikel 7 i forordning (EU) nr. 525/2013, med henblik på udpegning af områder, hvor emissionsdata og -tendenser fremsendt af den reviderede medlemsstat afviger betydeligt fra tilsvarende oplysninger fra andre medlemsstater
g)
en sammenligning af resultaterne af Eurostats referencetilgang og medlemsstaternes referencetilgang
h)
en sammenligning af resultaterne af Eurostats sektortilgang og medlemsstaternes sektortilgang
i)
en vurdering af, om anbefalinger fra tidligere EU- eller UNFCCC-revisioner, som medlemsstaten ikke har fulgt, kan medføre en teknisk ændring
j)
en vurdering af, om der er potentielt for høje eller for lave overslag i forbindelse med en central kategori i en medlemsstats opgørelse.
Artikel 30
Udløsning af anden fase af den årlige revision
Som led i den årlige revision udføres kontrollerne i artikel 32, hvis der ved kontrollerne efter artikel 29 påvises betydelige problemer som omhandlet i artikel 31, hvis medlemsstaten anmoder derom, hvis opgørelsen er indsendt så sent, at kontrollerne i første fase af revisionen ikke kan finde sted i overensstemmelse med tidsplanen i bilag XVI, eller hvis der ikke bliver reageret på resultaterne af første revisionsfase.
Artikel 31
Bagatelgrænse
1. Henstillinger fra tidligere EU- eller UNFCCC-revisioner, som ikke er blevet fulgt op, anses for et betydeligt problem som omhandlet i artikel 19, stk. 4, litra a), i forordning (EU) nr. 525/2013, hvis anbefalingen eller problemet vedrører et for højt eller et for lavt overslag over data i drivhusgasopgørelsen, som kunne føre til en teknisk ændring, og hvis medlemsstaten ikke har gjort tilfredsstillende rede for den manglende opfølgning af anbefalingen.
2. Et for lavt eller for højt overslag over opgørelsesdata, hvor afvigelsen er mindre end 0,05 % af en medlemsstats samlede nationale drivhusgasemissioner, ekskl. LULUCF, i det år, revisionen vedrører, dog højst 500 000 t CO2-ækvivalenter, anses ikke for et betydeligt problem som omhandlet i artikel 19, stk. 4, litra b), i forordning (EU) nr. 525/2013.
Artikel 32
Anden fase af den årlige revision
1. Kontroller med henblik på at identificere tilfælde, hvor opgørelsesdataene er udarbejdet på en måde, der er uforenelig med vejledningerne i UNFCCC eller EU-reglerne, jf. artikel 19, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 525/2013, kan bestå i:
a)
en detaljeret gennemgang af opgørelsesoverslagene, herunder de metodologier, medlemsstaten har benyttet til at udarbejde opgørelserne
b)
en detaljeret analyse af medlemsstatens opfølgning af anbefalingerne vedrørende forbedring af opgørelsesoverslagene som anført enten i den seneste rapport fra UNFCCC om årlige revisioner, som medlemsstaten havde adgang til inden den indsendte den opgørelse, der er ved at blive revideret, eller i den endelige revisionsrapport som omhandlet i artikel 35, stk. 2; hvis anbefalingerne ikke er fulgt, en detaljeret analyse af medlemsstatens begrundelse for ikke at have fulgt dem
c)
en nøje vurdering af konsekvensen inden for tidsserierne i overslagene over drivhusgasemissioner
d)
en nøje vurdering af, om en medlemsstats genberegninger i en given indsendt opgørelse sammenholdt med den foregående er rapporteret på gennemsigtig måde og foretaget i overensstemmelse med IPCC-retningslinjerne for nationale drivhusgasopgørelser fra 2006
e)
en opfølgning af resultaterne af kontrollerne i artikel 29 og alle øvrige supplerende oplysninger, som den reviderede medlemsstat har givet som svar på forespørgsler fra revisionsgruppen af tekniske eksperter, og andre relevante kontroller.
2. En medlemsstat, som ønsker at blive kontrolleret som anført i stk. 1, skal underrette Kommissionen herom senest den 31. oktober i året forud for det år, hvor den pågældende revision finder sted.
Artikel 33
Samlet revision
1. Den samlede revision, som er omhandlet i artikel 19, stk. 1, i forordning (EU) nr. 525/2013, omfatter kontrollerne i artikel 29 og 32 i nærværende forordning for hele opgørelsen.
2. I den samlede revision kan der indgå kontrol af, om problemer, der er påvist for én medlemsstat ved UNFCCC- eller EU-revisionen, også gør sig gældende for andre medlemsstater.
Artikel 34
Tekniske ændringer
1. Det anses for påkrævet at foretage en teknisk ændring som omhandlet i artikel 19, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 525/2013, hvis et for lavt eller for højt overslag overskrider bagatelgrænsen i artikel 31 i nærværende forordning. Kun de påkrævede tekniske ændringer tages med i den endelige revisionsrapport, der er omhandlet i artikel 35, stk. 2, og ledsages af en dokumenteret begrundelse.
2. Hvis en teknisk ændring er større end bagatelgrænsen i mindst ét år af den opgørelse, der er under revision, men ikke for alle årene i tidsserien, beregnes den tekniske ændring for alle de øvrige år, som revisionen omfatter, således at der sikres konsekvens inden for tidsserien.
Artikel 35
Revisionsrapporter
1. Hvert år, hvor der gennemføres årlig revision, giver sekretariatet senest den 20. april meddelelse om eventuelle væsentlige problemer som omhandlet i artikel 30 og 31 til de pågældende medlemsstater i form af en foreløbig revisionsrapport. En sådan rapport omfatter problemer, der er påpeget senest den 31. marts.
2. Når revisionen er afsluttet, giver sekretariatet de pågældende medlemsstater meddelelse herom i en endelig revisionsrapport
a)
senest den 20. april i de tilfælde, hvor der ikke er sendt nogen foreløbig revisionsrapport som omhandlet i stk. 1
b)
senest den 30. juni som afslutning på anden fase af den årlige revision
c)
senest den 30. august som afslutning på den samlede revision.
Artikel 36
Samarbejde med medlemsstaterne
1. Medlemsstaterne skal
a)
medvirke i alle trin af revisionen efter tidsplanen i bilag XVI
b)
udpege et nationalt kontaktpunkt for EU-revisionen
c)
i nært samarbejde med sekretariatet deltage i og lette tilrettelæggelsen af et eventuelt påkrævet besøg på stedet
d)
besvare forespørgsler, give supplerende oplysninger og fremsætte bemærkninger til revisionsrapporterne efter behov.
2. En medlemsstats bemærkninger til revisionsresultaterne medtages på medlemsstatens forlangende i den endelige revisionsrapport.
3. Kommissionen underretter medlemsstaterne om, hvorledes revisionsgruppen af tekniske eksperter er sammensat.
Artikel 37
Tidsplan for revisionerne
Den samlede revision og de årlige revisioner finder sted efter tidsplanen i bilag XVI.
KAPITEL IV
RAPPORTERING MED HENBLIK PÅ AFGØRELSE Nr. 529/2013/EU
Artikel 38
Undgåelse af dobbeltrapportering
Når medlemsstat rapporterer oplysninger i sin nationale opgørelsesrapport i overensstemmelse med artikel 3 i denne forordning, og disse oplysninger også kræves i henhold til afgørelse nr. 529/2013/EU, anses medlemsstaten for at have opfyldt sine rapporteringsforpligtelser i henhold til nævnte afgørelse.
Artikel 39
Rapporteringskrav vedrørende systemer til forvaltning af dyrkede arealer og græsningsarealer
1. Når der i en medlemsstats opgørelsesrapport ikke er rapporteret oplysninger som omhandlet i artikel 38, rapporterer medlemsstaten tekstoplysninger vedrørende systemer, der er etableret eller er under udvikling, til vurdering af emissioner og optag fra forvaltning af dyrkede arealer og græsningsarealer, jf. artikel 3, stk. 2, andet afsnit, litra a), i afgørelse nr. 529/2013/EU, bl.a. følgende:
a)
en beskrivelse af de institutionelle, juridiske og proceduremæssige ordninger, der er oprettet til opfyldelse af kravene til nationale systemer ifølge Kyotoprotokollen, jf. bilaget til beslutning 19/CMP.1, og kravene til nationale ordninger i UNFCCC's rapporteringsretningslinjer for nationale drivhusgasopgørelser, jf. bilag I til beslutning 24/CP.19
b)
en beskrivelse af, hvorledes de indførte systemer opfylder kravene til metodologi i IPCC-rapporten med IPCC's reviderede vejledning om supplerende metoder og god praksis med baggrund i Kyoto-protokollen fra 2013, IPCC-retningslinjerne fra 2006 om nationale drivhusgasopgørelser og i de relevante tilfælde tilføjelsen fra 2013 til IPCC-retningslinjerne fra 2006 om nationale drivhusgasopgørelser: vådområder.
2. Medlemsstaterne sender oplysningerne i stk. 1 i form af en særskilt rapport til Kommissionen efter følgende tidsplan:
a)
første rapport, der omhandler 2014 og al udvikling, der er indledt siden den 1. januar 2013, sendes i 2016
b)
anden rapport, der omhandler 2015, sendes i 2017
c)
tredje rapport, der omhandler 2016, sendes i 2018.
3. I anden og tredje rapport lægger medlemsstaterne hovedvægten på oplysninger om de ændringer og den udvikling, deres systemer har undergået siden den foregående rapport.
Artikel 40
Krav til rapportering om årlige estimater for emissioner og optag fra forvaltning af dyrkede arealer og græsningsarealer
1. Medlemsstater, der ikke har valgt at forvalte dyrkede arealer og græsningsarealer i henhold til Kyotoprotokollen, rapporterer indledende, foreløbige og ikke-bindende årlige estimater for emissioner og optag fra forvaltning af dyrkede arealer og græsningsarealer, jf. artikel 3, stk. 2, andet afsnit, litra b), i afgørelse nr. 529/2013/EU, ved at medtage oplysninger om det basisår eller den basisperiode, der er anført i bilag VI til afgørelse nr. 529/2013/EU.
2. Den første årsrapport, der omhandler 2013, forelægges i 2015.
3. De medlemsstater, der er omfattet af stk. 1, forelægger deres endelige årlige estimater for emissioner og optag fra forvaltning af græsningsarealer og dyrkede arealer, jf. artikel 3, stk. 2, andet afsnit, litra c), i afgørelse nr. 529/2013/EU, for alle rapporteringsår i perioden fra den 1. januar 2013 til den 31. december 2020 ved at medtage endelige oplysninger om det basisår eller den basisperiode, der er anført i bilag VI til afgørelse nr. 529/2013/EU.
4. Når medlemsstaterne forelægger de i stk. 1 og 2 krævede oplysninger, skal følgende krav være opfyldt:
a)
medlemsstaterne skal udfylde alle relevante tabeller i det fælles rapporteringsformat i bilaget til beslutning 6/CMP.9 for de pågældende aktiviteter, der er omfattet af Kyotoprotokollen, for anden forpligtelsesperiode, herunder de tværgående tabeller med omfattede aktiviteter, matricen med ændringer i arealanvendelse/dækning og informationstabellen om regnskabsføring
b)
medlemsstaterne skal angive oplysninger om de anvendte metodologier og data på samme måde som krævet i den nationale opgørelsesrapport og i overensstemmelse med beslutning 2/CMP.8 fra Kyotoprotokol-partsmødet og bilag II dertil.
Artikel 41
Særlige rapporteringskrav
1. Uanset artikel 38 skal en medlemsstat, der opfylder sine rapporteringsforpligtelser i henhold til Kyotoprotokollen ved at rapportere oplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne om skovplantager i punkt 37-39 i bilaget til beslutning 2/CMP.7, opfylde sine forpligtelser i henhold til afgørelse nr. 529/2013/EU ved at forelægge særskilte tabeller i fælles rapporteringsformat om aktiviteterne inden for skovforvaltning og skovrydning, som er udfyldt uden anvendelse af bestemmelserne i punkt 37-39 i bilag et til beslutning 2/CMP.7.
2. Uanset artikel 38 skal en medlemsstat, der ikke har valgt forvaltning af græsningsarealer og dyrkede arealer i henhold til Kyotoprotokollen, men rapporterer oplysninger om dræning og genopretning af vådområder som regnskabsføring i henhold til protokollen, og som anvender artikel 3, stk. 3, i afgørelse nr. 529/2013/EU, forelægge særskilte tabeller i fælles rapporteringsformat om disse aktiviteter, som er udfyldt i overensstemmelse med nævnte afgørelse.
Artikel 42
Forelæggelse af oplysninger
1. Oplysningerne til opfyldelse af rapporteringskravene i artikel 39, 40 og 41 i nærværende forordning forelægges for Kommissionen i et særskilt bilag til den nationale opgørelsesrapport, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i forordning (EU) nr. 525/2013.
2. Når artikel 38 i nærværende forordning ikke finder anvendelse, opfylder medlemsstaterne deres rapporteringsforpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 2, første afsnit, og stk. 3, i afgørelse nr. 529/2013/EU ved at rapportere i henhold til artikel 3 i nærværende forordning og anføre de tilsvarende oplysninger i bilaget til den nationale opgørelsesrapport, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, i forordning (EU) nr. 525/2013.
Artikel 43
Rapportering ved afslutning af en regnskabsperiode
Med henblik på artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. 525/2013 forelægger medlemsstaterne oplysninger i overensstemmelse med artikel 3 i nærværende forordning og bestemmelserne i dette kapitel.
KAPITEL V
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 44
Ophævelse og overgangsbestemmelse
Beslutning nr. 2005/166/EF ophæves. Artikel 18, 19 og 24 forbliver i kraft.
Artikel 45
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 30. juni 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 749/2014,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 2014,
jäsenvaltioiden Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisesti raportoimien tietojen rakenteesta, muodosta, toimittamistavasta ja tarkastamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 7 ja 8 kohdan, 8 artiklan 2 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan, 17 artiklan 4 kohdan ja 19 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiedot, jotka komissiolle raportoidaan asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla, ovat tarpeen sen arvioimiseksi, missä määrin unioni ja sen jäsenvaltiot ovat onnistuneet tosiasiassa täyttämään kaikki kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseen tai vähentämiseen liittyvät velvoitteensa, jotka perustuvat ilmastonmuutosta koskevaan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimukseen, jäljempänä ’UNFCCC’, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 94/69/EY (2), UNFCCC:hen liitettyyn Kioton pöytäkirjaan, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 2002/358/EY (3), sekä vuonna 2009 hyväksyttyyn unionin säädöskokonaisuuteen eli niin sanottuun ilmasto- ja energiapakettiin. Kyseisten tietojen avulla unioni voi myös laatia vuosittaiset raportit UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan velvoitteiden mukaisesti.
(2)
Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksessä 19/CMP.1 esitetään kansallisia kasvihuonekaasuinventaariojärjestelmiä koskevat ohjeet, joita osapuolten olisi noudatettava. UNFCCC:n osapuolten konferenssi sopi UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksessä 24/CP.19, joka koskee liitteessä I mainituille osapuolille tarkoitettujen vuosittaisia inventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden tarkistamista, että UNFCCC:n osapuolet käyttävät hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, vuonna 2006 antamia kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevia ohjeita, IPCC:n uusia lämmitysvaikutusta arvoja ja tarkistettuja määrämuotoisia raportointitaulukoita, jotka sisältyvät kyseisen päätöksen liitteeseen.
(3)
Koska päätös N:o 280/2004/EY (4) on korvattu asetuksella (EU) N:o 525/2013, päätöksen N:o 280/2004/EY täytäntöönpanosäännöistä tehty komission päätös 2005/166/EY (5) olisi tarpeen saattaa ajan tasalle, jotta voidaan ottaa huomioon kansainvälisesti hyväksyttyihin ohjeisiin tehdyt muutokset ja varmistaa yhdenmukaiset täytäntöönpanoedellytykset niille asetuksen (EU) N:o 525/2013 säännöksille, jotka eivät sisältyneet päätökseen 280/2004/EY. Tällaisten yhdenmukaistettujen täytäntöönpanosäännösten olisi katettava seuraavien tietojen raportointi: kasvihuonekaasuinventaariot, kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedot, politiikkojen, toimien ja ennusteiden järjestelmiä koskevat tiedot, huutokaupasta saatavien tulojen ja hankeperäisten hyvitysten käyttöä koskevat tiedot sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 529/2013/EU (6) tarkoitetut tiedot. Koska päätökseen N:o 2005/166/EY tehtäviä muutoksia on paljon, kyseinen päätös on aiheellista kumota ja korvata.
(4)
Asetuksella (EU) N:o 525/2013 otetaan unionin tasolla käyttöön jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden tarkastusmenettely sen varmistamiseksi, että Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 406/2009/EY (7) noudattamista arvioidaan uskottavasti, johdonmukaisesti, läpinäkyvästi ja oikea-aikaisesti. Jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden kattavien ja vuosittaisten tarkastusten tekemiselle on tarpeen määrittää aikataulu ja vaiheet sen varmistamiseksi, että tarkastusmenettely toteutetaan oikea-aikaisesti ja tehokkaasti.
(5)
Komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o C(2014) 1539 (8) vahvistetaan sisällölliset vaatimukset inventaariojärjestelmälle, jolla unioni voi täyttää velvoitteensa, jotka perustuvat Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätökseen 19/CMP.1. Velvoitteiden oikea-aikaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa aikataulut komission ja jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle ja koordinoinnille unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimista varten.
(6)
Jotta unionin ja jäsenvaltioiden raportointivelvoitteiden osalta voidaan taata oikeusvarmuus, kun Kioton pöytäkirjaan perustuvien velvoitteiden täyttämiseksi myönnetty lisäaika päättyy, päätöksen N:o 2005/166/EY 18, 19 ja 24 artiklan vaikutusten olisi pysyttävä voimassa.
(7)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 525/2013 täytäntöönpanosäännöt seuraavien seikkojen osalta:
a)
jäsenvaltioiden raportointi kasvihuonekaasuinventaarioista ja kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedoista, politiikkoja, toimia ja ennusteita koskevista tiedoista sekä huutokaupasta saatavien tulojen ja hankeperäisten hyvitysten käytöstä asetuksen (EU) N:o 525/2013 7, 8, 12, 13, 14 ja 17 artiklan mukaisesti;
b)
päätöksessä N:o 529/2013/EU tarkoitettu jäsenvaltioiden raportointi;
c)
aikataulu ja vaiheet jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden kattavien ja vuosittaisten tarkastusten suorittamiselle asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan mukaisesti;
d)
komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja koordinoinnin aikataulut unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimista varten.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’määrämuotoisella raportointitaulukolla’ taulukkoa, jossa esitetään tiedot ihmisen toiminnan aiheuttamista kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista, jotka sisältyvät ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC’, osapuolten konferenssin päätöksen 24/CP.19 liitteeseen II ja Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksen 6/CMP.9 liitteeseen;
2)
’vertailulaskennalla’ hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, käyttämää vertailulaskentaa, joka sisältyy delegoidun asetuksen (EU) N:o C(2014) 1539 6 artiklan nojalla sovellettaviin vuoden 2006 IPCC:n ohjeisiin kansallisista kasvihuonekaasuinventaarioista;
3)
’lähestymistavalla 1’ perusmenetelmää, joka sisältyy vuoden 2006 IPCC:n ohjeisiin tai vuoden 2003 IPCC:n ohjeisiin hyvistä käytännöistä;
4)
’avainluokalla’ luokkaa, jolla on huomattava vaikutus jäsenvaltion tai unionin kasvihuonekaasujen kokonaisinventaarioon päästöjen ja poistumien absoluuttisten määrien, päästöjen ja poistumien kehityssuuntausten tai päästöjen ja poistumien epävarmuuden kautta;
5)
’sektorikohtaisella laskennalla’ vuoden 2006 IPCC:n ohjeisiin sisältyvää IPCC:n sektorikohtaista laskentaa.
II LUKU
JÄSENVALTIOIDEN RAPORTOINTI
3 artikla
Kasvihuonekaasuinventaarioiden raportointia koskevat yleiset säännöt
1. Kunkin jäsenvaltion on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1-5 kohdassa tarkoitetut tiedot komissiolle - ja toimitettava raportista jäljennös Euroopan ympäristökeskukselle - täyttämällä delegoidun asetuksen (EU) N:o C(2014) 1539 6 artiklan ja tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen mukaisesti
a)
määrämuotoiset raportointitaulukot, joihin sisältyvät kaikki laskentataulukot tai XML-tiedostot riippuen siitä, mikä ohjelmisto on käytettävissä, ja jotka kattavat asianomaisen jäsenvaltion asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisen maantieteellisen soveltamisalan;
b)
Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin hyväksymän vakioidun sähköisen muodon, joka koskee Kioton pöytäkirjassa tarkoitettujen päästöyksiköiden ilmoittamista, noudattaen asiaan liittyviä raportointiohjeita;
c)
tämän asetuksen liitteet I-VIII ja X-XV.
2. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kattava kansallinen inventaarioraportti on laadittava päätöksen 24/CP.19 liitteeseen I sisältyvien vuosittaisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden lisäyksessä esitetyn rakenteen pohjalta noudattaen tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä.
4 artikla
Raportointi kansallisessa inventaarioraportissa tai kansallisen inventaarioraportin liitteessä
1. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä 6, 7 ja 9-16 artiklassa edellytetyt tiedot ja taulukkomuodot kansalliseen inventaarioraporttiin tai sen erilliseen liitteeseen, kuten liitteessä I on täsmennetty.
2. Jos jäsenvaltiot saavat valita, toimittavatko ne raportoitavat tiedot ja taulukkomuodot kansallisessa inventaarioraportissa vai sen erillisessä liitteessä, niiden on täytettävä liite I, jotta on selvää, missä tiedot esitetään.
5 artikla
Raportointimenettely
Jäsenvaltioiden on käytettävä asetuksen (EU) N:o 525/2013/EY 4, 5, 7, 8 ja 12-17 artiklan mukaisten tietojen toimittamiseen Euroopan ympäristökeskuksen ReportNet-sovelluksia, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 401/2009 (9).
6 artikla
Raportointi kansallisista inventaariojärjestelmistä
1. Kunkin jäsenvaltion on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot kansallisesta inventaariojärjestelmästään tekstimuodossa ja täsmennettävä
a)
jäsenvaltion kansallisesta inventaariosta kokonaisvastuussa olevan kansallisen yksikön nimi ja yhteystiedot;
b)
eri viranomaisten ja laitosten roolit ja vastuualueet inventaarioiden suunnittelu-, laatimis- ja hallinnointiprosessissa sekä institutionaaliset, oikeudelliset ja menettelylliset järjestelyt inventaarion laatimiseksi;
c)
kuvaus menettelystä, jolla kerätään toimintotiedot, valitaan päästökertoimet ja menetelmät sekä laaditaan päästöarviot;
d)
kuvaus käytetyistä lähestymistavoista ja avainluokkien tunnistamisen tuloksista;
e)
kuvaus menettelyistä, joilla määritetään, missä tapauksissa on suoritettava aiemmin toimitettujen inventaariotietojen uudelleenlaskenta;
f)
kuvaus laadunvarmistus- ja laaduntarkastussuunnitelmasta, sen toteuttamisesta ja asetetuista laatutavoitteista sekä tiedot sisäisistä ja ulkoisista arviointi- ja tarkastusmenettelyistä ja niiden tuloksista Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksen 19/CMP.1 liitteessä esitettyjen kansallisia järjestelmiä koskevien ohjeiden mukaisesti;
g)
kuvaus menettelyistä, jotka koskevat inventaarion virallista tarkastelua ja hyväksymistä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kuvaus järjestelyistä, joilla varmistetaan, että toimivaltaisilla inventaarioviranomaisilla on pääsy asetuksen (EU) N:o 525/2013 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin, mukaan lukien tiedot organisaatioista, jotka toimittavat kyseiset tiedot, aikataulu säännöllisestä tietoihin pääsystä sekä saataville annettavien tietojen jaottelun ja kattavuuden taso.
7 artikla
Raportointi ilman epäpuhtauksia koskevien raportointitietojen yhdenmukaisuudesta
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava tekstimuotoiset tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan m alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten tuloksista ja tietojen yhdenmukaisuudesta asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, mukaan lukien
a)
suppea arvio siitä, ovatko hiilimonoksidin (CO), rikkidioksidin (SO2), typpioksidien (NOx) ja haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöarviot inventaarioissa, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/81/EY (10) ja ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) yleissopimuksen nojalla, yhdenmukaiset asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa esitettyjen vastaavien päästöarvioiden kanssa;
b)
niiden direktiivin 2001/81/EY ja valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan UNECE:n yleissopimuksen mukaisten raporttien toimitusajankohdat, joita verrattiin asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisesti toimitettuun inventaarioon.
2. Jos tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tuloksena todetaan suurempi kuin +/-5 prosentin ero tietyn ilman epäpuhtauden kokonaispäästöjen välillä, jotka on raportoitu asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja direktiivin 2001/81/EY mukaisesti tai valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan UNECE:n yleissopimuksen mukaisesti vuodelta X-2, lukuun ottamatta maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta, jäljempänä ’LULUCF’, asianomaisen jäsenvaltion on tämän artiklan 1 kohdan mukaisen tekstimuodon lisäksi täytettävä tämän asetuksen liitteessä II mainittu taulukkomuoto kyseisen ilman epäpuhtauden osalta.
3. Jäsenvaltiot voivat toimittaa tiedot pelkästään tekstimuodossa, jos 2 kohdassa tarkoitettu suurempi kuin +/-5 prosentin ero johtuu virheellisten tietojen korjaamisesta taikka eroista asiaa koskevien säädösten maantieteellisessä kattavuudessa tai soveltamisalassa.
8 artikla
Raportointi uudelleenlaskennoista
Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun vertailuvuoden tai -kauden ja vuoden X-3 uudelleenlaskennan syy tämän asetuksen liitteessä III mainitussa taulukkomuodossa.
9 artikla
Raportointi suositusten ja muutosten toteuttamisesta
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on raportoitava kunkin UNFCCC:n viimeiseksi julkaisemassa yksittäisessä tarkastusraportissa mainitun muutoksen ja suosituksen täytäntöönpanon tila, mukaan lukien syyt, joiden takia kyseessä olevaa suositusta ei ole pantu täytäntöön, tämän asetuksen liitteessä IV esitetyssä taulukkomuodossa.
2. Jäsenvaltioiden on raportoitava kunkin viimeksi julkaistussa tarkastusraportissa 35 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitetun suosituksen täytäntöönpanon tila liitteessä IV esitetyssä taulukkomuodossa.
10 artikla
Raportointi ilmoitettujen päästöjen yhdenmukaisuudesta päästökauppajärjestelmän tietojen kanssa
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan k alakohdassa tarkoitetut tiedot tämän asetuksen liitteessä V mainitussa taulukkomuodossa.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan l alakohdan mukaisesti suoritettujen tarkastusten tuloksia koskevat tiedot tekstimuodossa.
11 artikla
Raportointi fluoratuista kasvihuonekaasuista toimitettujen tietojen yhdenmukaisuudesta
Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan m alakohdan ii alakohdassa tarkoitettujen tarkistusten tuloksia koskevat tiedot tekstimuodossa, mukaan lukien
a)
kuvaus jäsenvaltioiden tekemien tarkistusten yksityiskohtaisuuden tasosta, tietokokonaisuuksista ja verratuista tiedoista;
b)
kuvaus tarkistusten tärkeimmistä tuloksista ja selitykset suurimmille epäjohdonmukaisuuksille;
c)
tieto siitä, onko toiminnanharjoittajien asetuksen (EY) N:o 842/2006 (11) 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti keräämiä tietoja hyödynnetty, ja jos on, miten;
d)
jos tarkistuksia ei ole tehty, selitys siitä, miksi niiden tekemistä ei pidetty tarkoituksenmukaisena.
12 artikla
Raportointi yhdenmukaisuudesta energiatietojen kanssa
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan m alakohdan iii alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava tekstimuodossa tiedot vertailusta, joka on tehty kasvihuonekaasuinventaarion sisältämien tietojen perusteella tehdyn vertailulaskennan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1099/2008 (12) 4 artiklan ja kyseisen asetuksen liitteen B mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella tehdyn vertailulaskennan välillä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava määrälliset tiedot ja selitykset suuremmista kuin +/- 2 prosentin eroista todettavissa olevassa kansallisessa fossiilisen polttoaineen kokonaiskulutuksessa yhdistetyllä tasolla kaikkien fossiilisten polttoaineluokkien osalta vuodelta X-2 liitteessä VI esitetyssä taulukkomuodossa.
13 artikla
Raportointi kansallisten inventaariojärjestelmien tai rekistereiden kuvauksiin tehtävistä muutoksista
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava selvästi kansallisen inventaarioraportin asiaa koskevissa luvuissa, ettei niiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan n ja o alakohdassa tarkoitettujen kansallisten inventaariojärjestelmien tai kansallisten rekistereiden kuvauksessa ole tapahtunut muutoksia edellisen kansallisen inventaarioraportin toimittamisen jälkeen.
14 artikla
Raportointi epävarmuudesta ja kattavuudesta
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan p alakohdassa tarkoitetusta epävarmuudesta raportoimiseksi jäsenvaltioiden on toimitettava lähestymistavan 1 mukaiset epävarmuusarviot seuraavista:
a)
päästötasot ja päästöjen kehityssuuntaukset; sekä
b)
toimintotiedot ja päästökertoimet tai muut asianomaisen luokan tasolla käytettävät arviointiparametrit tämän asetuksen liitteessä VII esitetyssä taulukkomuodossa.
2. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan p alakohdassa tarkoitettu yleinen arvio kattavuudesta sisältää seuraavat:
a)
yleiskatsaus luokkiin, joita raportin mukaan ei ole arvioitu (NE-merkintä) päätöksen 24/CP.19 liitteeseen I sisältyvien vuosittaisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden mukaisesti, ja yksityiskohtaiset selitykset kyseisen merkinnän käytöstä erityisesti tapauksissa, joissa vuoden 2006 IPCC:n ohjeissa kasvihuonekaasuinventaarioita varten on annettu kasvihuonekaasujen arviointimenetelmiä;
b)
kuvaus kasvihuonekaasuinventaarion maantieteellisestä kattavuudesta.
3. Jos jäsenvaltio toimittaa eri maantieteellisiä alueita koskevia inventaarioita UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla, kyseisen jäsenvaltion on laadittava lyhyt kuvaus, minkä periaatteiden ja menetelmien mukaan se erottaa unionin alueen osalta ilmoitetut päästöt ja poistumat unionin ulkopuolisten alueiden osalta ilmoitetuista päästöistä ja poistumista laatiessaan kansallista inventaariota unioniin kuuluvan alueen osalta.
15 artikla
Raportointi muista unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimiseen liittyvistä tiedoista
1. Jotta asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan p alakohdassa tarkoitetun unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatiminen olisi mahdollista, jäsenvaltioiden on ilmoitettava tiedot unionin avainluokiksi määriteltyjen luokkien osalta käytetyistä menetelmistä ja päästökertoimista asiaa koskevissa XML-tiedostoissa ja määrämuotoisissa raportointitaulukoissa.
2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi komissio toimittaa luettelon unionin uusimmista avainluokista inventaarion toimittamista edeltävän vuoden lokakuun 31 päivään mennessä.
3. Jäsenvaltioiden on selitettävä ja tulkittava kunkin sektorin kasvihuonekaasupäästöjen tähänastisia kehityssuuntauksia ja vuotuisia muutoksia yhdistetyllä tasolla sekä mainittava tärkeimmät tekijät, joilla on todettu olevan merkittävä vaikutus kehityssuuntiin. Selityksissä painotetaan viimeisimpänä inventaariovuonna tapahtuneita muutoksia verrattuina vuoteen 1990 sekä merkittäviä vuotuisia muutoksia viimeisimpien raportointivuosien osalta, erityisesti vuodesta X-3 vuoteen X-2.
16 artikla
Raportointi menetelmäkuvauksiin tehdyistä merkittävistä muutoksista
Kunkin vuoden maaliskuun 15 päivään mennessä jäsenvaltioiden on raportoitava liitteessä VIII esitetyssä taulukkomuodossa merkittävistä muutoksista, joita kansallisen inventaarioraportin menetelmäkuvauksiin on tehty sen jälkeen, kun raportti toimitettiin edeltävän vuoden huhtikuun 15 päivänä.
17 artikla
Raportointi kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedoista
1. Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedot määrämuotoisessa raportointitaulukossa - Yhteenvetotaulukko 2, seuraavasti:
a)
lähdeluokat jaotellaan tasolla, joka kuvastaa käytettävissä olevia toimintotietoja ja menetelmiä vuotta X-1 koskevien arvioiden laatimista varten;
b)
LULUCF-sektorilta peräisin olevien päästöjen ja poistumien kokonaismäärää vastaavat hiilidioksidimäärät jätetään raportoinnin ulkopuolelle;
c)
lisätään kaksi saraketta, joissa raportoidaan lähdeluokittain erikseen päästöistä, jotka kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY (13) perustetun unionin päästökauppajärjestelmän alaan, ja päästöistä, jotka kuuluvat päätöksen 406/2009/EY soveltamisalaan, jos tiedot ovat saatavilla.
2. Jäsenvaltioiden on annettava selityksiä muun muassa yhteenvetotaulukossa 2 raportoitujen päästöjen kehityssuuntauksiin vaikuttavista tärkeimmistä tekijöistä jo toimitettuun inventaarioon verrattuna. Tällaisessa selityksessä on otettava huomioon vain vuotta X-1 koskevien arvioiden laadintaa varten käytettävissä olevat tiedot.
18 artikla
Yhteistyön ja koordinoinnin aikataulut unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laadinnan yhteydessä
Jäsenvaltiot ja komissio tekevät yhteistyötä ja koordinoivat toimintaansa laatiessaan unionin kasvihuonekaasuinventaariota ja inventaarioraporttia sekä noudattavat liitteessä IX asetettuja määräaikoja.
19 artikla
Raportointi sallittujen päästömäärien määrittämisestä
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle raportti, jossa on tarvittavat tiedot Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 7 a, 8 ja 8 a kohdan mukaisen yhteisen sallitun päästömäärän ja unionin sallitun päästömäärän laskemisen helpottamiseksi toisen velvoitekauden osalta, kyseistä raporttia koskevan päätöksen 2/CMP.8 liitteen I mukaisesti kolme kuukautta ennen määräaikaa, johon mennessä raportti on toimitettava UNFCCC:lle.
20 artikla
Raportointi politiikkojen ja toimien sekä ennusteiden kansallisista järjestelmistä
Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 13 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista politiikkojen, toimien ja ennusteiden kansallisista järjestelmistä, mukaan lukien
a)
tiedot asiaa koskevista institutionaalisista, oikeudellisista ja menettelyllisistä järjestelyistä, myös sen asiaankuuluvan kansallisen yksikön tai niiden asiaankuuluvien kansallisten yksiköiden nimeäminen, jolle tai joille on annettu kokonaisvastuu kyseessä olevan jäsenvaltion politiikan arvioinnista ja ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä koskevista ennusteista;
b)
kuvaus asiaa koskevista institutionaalisista, oikeudellisista ja menettelyllisistä järjestelyistä, jotka jäsenvaltioissa on otettu käyttöön politiikan arvioimiseksi sekä ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevien ennusteiden laatimiseksi;
c)
kuvaus asiaa koskevista menettelyllisistä järjestelyistä ja määräajoista, joilla varmistetaan politiikoista, toimenpiteistä ja ennusteista toimitettujen tietojen oikea-aikaisuus, läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus;
d)
kuvaus tietojen keräämistä ja käyttöä koskevasta yleisestä menettelystä sekä arvio siitä, perustuvatko politiikkojen ja toimenpiteiden arviointi sekä ennusteiden laatiminen tietojen keräämistä ja käyttöä koskeviin yhdenmukaisiin menettelyihin, mukaan lukien eri sektorit, joille ennusteita laaditaan;
e)
kuvaus politiikan arviointia koskevien oletusten, menetelmien ja mallien valintaprosessista sekä ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasupäästöjä koskevien ennusteiden laatimisesta;
f)
kuvaus laadunvarmistus- ja laaduntarkistustoimista sekä tehtyjen ennusteiden herkkyysanalyysistä.
21 artikla
Raportointi jäsenvaltioiden vähähiilistä kehitystä koskevien strategioiden päivityksistä
Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista vähähiilistä kehitystä koskevien strategioiden päivityksistä ja mukaan lukien
a)
objektiivinen ja lyhyt kuvaus tehdystä päivityksestä;
b)
vähähiilistä kehitystä koskevan strategian ja sen päivityksen oikeudellinen asema;
c)
päivityksen aiheuttamat muutokset ja sen odotetut vaikutukset vähähiilistä kehitystä koskevan strategian toteuttamiseen;
d)
vähähiilistä kehitystä koskevan strategian ja sen päivityksen aikataulu ja edistyminen sekä arvio päivitykseen liittyvistä ennakoiduista kustannuksista ja hyödyistä, jos sellainen on saatavana;
e)
tapa, jolla tiedot saatetaan yleisön saataville asetuksen (EU) N:o 525/2013 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
22 artikla
Raportointi politiikoista ja toimista
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 13 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdassa tarkoitetut politiikkoja ja toimia koskevat tiedot tämän asetuksen liitteessä XI esitetyissä taulukkomuodoissa sekä annettua raportointimallia ja komission ilmoittamaa toimittamistapaa käyttäen.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdan mukaisesti ilmoitetut laadulliset tiedot erilaisten politiikkojen ja toimien välisistä yhteyksistä ja siitä, miten kyseiset politiikat ja toimet vaikuttavat erilaisiin ennusteskenaarioihin, sekä arvio näiden politiikkojen ja toimien vaikutuksesta vähähiilistä kehitystä koskevien strategioiden toteuttamiseen 1 kohdassa tarkoitetun taulukkomuodon lisäksi tekstimuodossa.
23 artikla
Raportointi ennusteista
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 14 artiklassa tarkoitettuja ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevista ennusteista tämän asetuksen liitteessä XII esitetyissä taulukkomuodoissa sekä annettua raportointimallia ja komission ilmoittamia toimittamistapoja käyttäen.
2. Jäsenvaltioiden on annettava tekstimuodossa lisätietoja seuraavista seikoista:
a)
raportoituja kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjä koskevan herkkyysanalyysin tulokset sekä lyhyt selitys siitä, mitkä muuttujat vaihtelivat ja millä tavoin;
b)
herkkyysanalyysin tulokset eriteltyinä päätöksen N:o 406/2009/EY soveltamisalaan kuuluvien kokonaispäästöjen, direktiivillä 2003/87/EY perustetun unionin päästökauppajärjestelmän alaan kuuluvien kokonaispäästöjen ja LULUCF-sektorin kokonaispäästöjen mukaan, jos tällaiset tiedot ovat saatavana;
c)
ennusteiden lähtökohtana käytettävä inventaariotietojen vuosi (vertailuvuosi) ja inventaarioraportin vuosi;
d)
ennusteissa käytettävät menetelmät sekä lyhyt kuvaus käytettävistä malleista ja niiden alakohtaisesta, maantieteellisestä ja ajallisesta kattavuudesta, malleja koskevien lisätietojen viitteet sekä tiedot tärkeimmistä ulkoisiin seikkoihin perustuvista oletuksista ja käytetyistä muuttujista.
3. Yhdeksän kuukautta ennen asetuksen (EU) N:o 525/2013 14 artiklan 1 kohdan mukaisen ennusteita koskevan raportin toimittamisen määräaikaa ja jäsenvaltioita kuullen komissio antaa tärkeimpien kansainvälisesti määriteltyjen muuttujien arvojen yhdenmukaistamisesta suosituksia, jotka koskevat esimerkiksi hiilidioksidin hintaa päästökauppajärjestelmässä sekä öljyn ja hiilen kansainvälisiä vientihintoja ja joilla on tarkoitus varmistaa unionin kokonaisennusteiden johdonmukaisuus.
24 artikla
Raportointi huutokauppatulojen käytöstä
Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 17 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa ja 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen huutokauppatulojen käytöstä tämän asetuksen liitteessä XIII esitetyissä taulukkomuodoissa.
25 artikla
Raportointi päätöksen N:o 406/2009/EY noudattamiseen käytettävistä hankeperäisistä hyvityksistä
Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 17 artiklan 1 kohdan a ja d alakohdassa tarkoitetuista päätöksen N:o 406/2009/EY noudattamiseen käytettävistä hankehyvityksistä tämän asetuksen liitteessä XIV esitetyssä taulukkomuodossa.
26 artikla
Raportointi tehtyjä siirtoja koskevista yhteenvetotiedoista
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti tehtyjä siirtoja koskevat yhteenvetotiedot tämän asetuksen liitteessä XV esitetyssä taulukkomuodossa.
2. Komission yksiköt kokoavat ja asettavat saataville sähköisessä muodossa yhteenvetokertomuksen jäsenvaltioiden vuosittain toimittamista tiedoista. Kyseisessä kertomuksessa esitetään vain yhteenvetotiedot, eikä siinä ilmoiteta yksittäisiltä jäsenvaltioilta vuotuisten päästökiintiöiden yksikköhinnoista saatuja tietoja.
III LUKU
UNIONIN ASIANTUNTIJOIDEN SUORITTAMA KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN TARKASTUS
27 artikla
Tarkastusten järjestäminen
1. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus saavat asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten suorittamiseen tukea teknisistä asiantuntijoista koostuvalta tarkastusryhmältä.
2. Euroopan ympäristökeskus toimii tarkastusten sihteeristönä.
3. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus valitsevat tarkastuksia varten riittävän määrän asianomaisten inventaarioalojen asiantuntijoita varmistaakseen kyseessä olevien kasvihuonekaasuinventaarioiden asianmukaisen tarkastuksen käytettävissä olevassa määräajassa.
4. Edellä 3 kohdan mukaisesti valituilla tarkastusasiantuntijoilla on oltava kokemusta kasvihuonekaasuinventaarioiden laatimisesta, ja mieluiten heidän olisi jo toimittava kasvihuonekaasujen tarkastamisen alalla.
5. Teknisten asiantuntijoiden muodostaman tarkastusryhmän jäsen, joka on osallistunut jonkin jäsenvaltion kasvihuonekaasuinventaarion laatimiseen tai joka on sen jäsenvaltion kansalainen, jonka inventaario on kyseessä, ei osallistu kyseisen inventaarion tarkastamiseen.
6. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus pyrkivät huolehtimaan siitä, että kasvihuonekaasuinventaarioiden tarkastus tehdään kaikissa jäsenvaltioissa yhdenmukaisesti ja puolueettomasti, jotta taataan tulokseksi saatavien teknisten arviointien korkea laatu.
7. Tarkastukset suoritetaan asiakirjatarkastuksina tai keskitetysti.
8. Sihteeristö voi päättää järjestää
a)
asiakirjatarkastuksen ja keskitetyn tarkastuksen samana vuonna;
b)
asiakirjatarkastusten tai keskitettyjen tarkastusten lisäksi vierailun asianomaiseen maahan teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän suosituksesta ja asianomaista jäsenvaltiota kuullen.
28 artikla
Sihteeristön tehtävät
Tämän asetuksen 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sihteeristön tehtäviin kuuluvat
a)
työsuunnitelman laatiminen tarkastusta varten;
b)
teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän työssä tarvittavien tietojen kerääminen ja toimittaminen tarkastusryhmälle;
c)
tässä asetuksessa säädettyjen tarkastustoimien koordinointi, mukaan lukien tietojenvaihto teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän ja tarkastuksen kohteena olevan jäsenvaltion nimeämän yhteyshenkilön tai nimeämien yhteyshenkilöiden välillä sekä muut käytännön järjestelyt;
d)
komissiota kuullen niiden tapausten vahvistaminen, joissa jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioissa ilmenee 31 artiklassa tarkoitettuja merkittäviä ongelmia;
e)
lopullisten tarkastusraporttien ja välitarkastusraporttien kokoaminen ja laatiminen sekä niiden toimittaminen kyseessä olevalle jäsenvaltiolle ja komissiolle.
29 artikla
Vuosittaisen tarkastuksen ensimmäinen vaihe
Tarkastuksiin, joilla varmistetaan asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimitettujen tietojen läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus, voi sisältyä
a)
arvio siitä, onko kaikki asetuksen (EU) N:o 525/2013 säännöksissä edellytetyt päästölähteiden luokat ja kaasut ilmoitettu;
b)
arvio siitä, ovatko päästötietoja koskevat aikasarjat johdonmukaisia;
c)
arvio siitä, ovatko eri jäsenvaltioiden suuntaa-antavat päästökertoimet vertailukelpoisia, kun otetaan huomioon erilaisia kansallisia olosuhteita koskevat IPCC:n oletuspäästökertoimet;
d)
arvio NE-merkintöjen (”Not Estimated”) käytöstä silloin, kun IPCC:n tason 1 menetelmiä on olemassa ja kun merkinnän käyttö ei ole perusteltua päätöksen 24/CP.19 liitteeseen I sisältyvien vuosittaisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden 37 kohdan mukaisesti;
e)
analyysi inventaarion toimittamista varten tehdyistä uudelleenlaskennoista, erityisesti jos uudelleenlaskennat perustuvat menetelmien muutoksiin;
f)
unionin päästökauppajärjestelmän mukaisesti raportoitujen todennettujen päästöjen vertailu asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan mukaisesti raportoituihin kasvihuonekaasupäästöihin sellaisten alojen määrittämiseksi, joilla tarkastuksen kohteena olevan jäsenvaltion toimittamat päästötiedot ja päästöjen kehityssuuntaukset poikkeavat merkittävästi muiden jäsenvaltioiden päästötiedoista ja kehityssuuntauksista;
g)
Eurostatin vertailulaskennan tulosten vertaaminen jäsenvaltioiden vertailulaskennan tuloksiin;
h)
Eurostatin sektorikohtaisen laskennan tulosten vertaaminen jäsenvaltioiden sektorikohtaisen laskennan tuloksiin;
i)
arvio siitä, voivatko unionin tai UNFCCC:n aiemmissa tarkastuksissa antamat suositukset, joita jäsenvaltio ei ole pannut täytäntöön, johtaa teknisiin korjauksiin;
j)
arvio siitä, onko jäsenvaltion inventaariossa mahdollisesti tehty johonkin avainluokkaan liittyviä yli- tai aliarviointeja.
30 artikla
Vuosittaisen tarkastuksen toisen vaiheen käynnistäminen
Osana vuosittaista tarkastusta toteutetaan 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet, jos 29 artiklan mukaisissa tarkastuksissa todetaan 31 artiklassa tarkoitettuja merkittäviä ongelmia, jos jäsenvaltio niin pyytää, jos inventaario toimitetaan niin myöhään, että ensimmäisen vaiheen tarkastuksia ei voida suorittaa liitteessä XVI esitetyssä aikataulussa, tai jos ensimmäisen vaiheen tarkastusten tuloksiin ei vastata.
31 artikla
Merkittävyyskynnys
1. Unionin tai UNFCCC:n johdolla tehdyissä aiemmissa tarkastuksissa annetut suositukset, joita ei ole pantu täytäntöön, muodostavat asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisen merkittävän ongelman, jos suositus tai kysymys koskee kasvihuonekaasuinventaarion tietoihin liittyviä yli- tai aliarviointeja, joiden perusteella voidaan tehdä tekninen korjaus, ja jos asianomainen jäsenvaltio ei ole antanut riittävää selitystä sille, miksi kyseistä suositusta ei ole pantu täytäntöön.
2. Inventaariotietojen ali- tai yliarviointia, joka tarkastuksen kohteena olevana inventaariovuonna poikkeaa alle 0,05 prosenttia jäsenvaltion kasvihuonekaasujen kansallisista kokonaispäästöistä, ilman LULUCF-sektorin päästöjä, tai on enintään 500 kilotonnia vastaavaa hiilidioksidimäärää, sen mukaan, kumpi luvuista on pienempi, ei pidetä asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna merkittävänä ongelmana.
32 artikla
Vuosittaisen tarkastuksen toinen vaihe
1. Tarkastuksiin sellaisten tapausten havaitsemiseksi, joissa asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetut inventaariotiedot on laadittu tavalla, joka ei ole UNFCCC:n ohjeasiakirjojen tai unionin sääntöjen mukainen, voi sisältyä
a)
inventaarioarvioiden yksityiskohtainen tarkastelu, mukaan lukien jäsenvaltioiden inventaarion laadinnassa käyttämät menetelmät;
b)
yksityiskohtainen analyysi niiden suositusten täytäntöönpanosta jäsenvaltiossa, joilla pyritään parantamaan inventaarioarvioita, jotka sisältyvät ennen tarkastelun kohteena olevien tietojen toimittamista jäsenvaltion saataville asetettuun uusimpaan UNFCCC:n vuosittaiseen tarkastusraporttiin tai tämän asetuksen 35 artiklan 2 kohdan mukaiseen lopulliseen tarkastusraporttiin; jos suosituksia ei ole pantu täytäntöön, yksityiskohtainen analyysi jäsenvaltion perusteista sille, miksi se ei ole pannut niitä täytäntöön;
c)
yksityiskohtainen arvio kasvihuonekaasupäästöarvioiden aikasarjojen johdonmukaisuudesta;
d)
yksityiskohtainen arvio siitä, onko uudelleenlaskennat, jotka jäsenvaltio on tehnyt tietyssä inventaariossa edelliseen inventaarioon verrattuna, raportoitu läpinäkyvästi ja IPCC:n vuonna 2006 hyväksymien kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien ohjeiden mukaisesti;
e)
jatkotoimet, jotka toteutetaan tämän asetuksen 29 artiklassa tarkoitettujen tarkastustulosten ja kaikkien niiden lisätietojen perusteella, jotka tarkastuksen kohteena oleva jäsenvaltio on toimittanut vastauksena teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän kysymyksiin, sekä muut asiaa koskevat tarkastukset.
2. Jäsenvaltion, joka pyytää saada läpikäydä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset, on ilmoitettava siitä komissiolle asianomaisen tarkastuksen suorittamista edeltävän vuoden lokakuun 31 päivään mennessä.
33 artikla
Kattava tarkastus
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun kattavaan tarkastukseen sisältyvät tämän asetuksen 29 ja 32 artiklan mukaiset tarkastukset koko inventaarion osalta.
2. Kattavaan tarkastukseen voi sisältyä tarkastuksia sen selvittämiseksi, voivatko yhdessä jäsenvaltiossa UNFCCC:n tai unionin tarkastuksissa todetut ongelmat aiheuttaa ongelmia myös muissa jäsenvaltioissa.
34 artikla
Tekniset korjaukset
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tekninen korjaus katsotaan tarpeelliseksi, jos ali- tai yliarviointi on suurempi kuin tämän asetuksen 31 artiklan mukainen merkittävyyskynnys. Tämän asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun lopulliseen tarkastusraporttiin sisällytetään vain tarpeellisiksi katsotut tekniset korjaukset ja niihin liittyvät toteen näytetyt perusteet.
2. Jos tekninen korjaus on suurempi kuin merkittävyyskynnys vähintään yhtenä tarkastuksen kohteena olevana inventaariovuonna muttei kaikkina aikasarjan vuosina, tekninen korjaus lasketaan kaikkien muiden tarkastuksen kohteena olevien vuosien osalta aikasarjan johdonmukaisuuden varmistamiseksi.
35 artikla
Tarkastusraportit
1. Vuosittaisen tarkastuksen yhteydessä sihteeristö tiedottaa asianomaiselle jäsenvaltiolle 20 päivään huhtikuuta mennessä välitarkastusraportissa kaikista 30 ja 31 artiklan mukaisista merkittävistä ongelmista. Kyseisessä raportissa käsitellään ongelmia, joista on ilmoitettu viimeistään 31 päivänä maaliskuuta.
2. Sihteeristö ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle tarkastuksen päättymisestä lopullisessa tarkastusraportissa
a)
viimeistään 20 päivänä huhtikuuta, jos jäsenvaltiolle ei ole toimitettu 1 kohdan mukaista välitarkastusraporttia;
b)
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta vuosittaisen tarkastuksen toisen vaiheen päättyessä;
c)
viimeistään 30 päivänä elokuuta kattavan tarkastuksen päättyessä.
36 artikla
Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa
1. Jäsenvaltioiden on
a)
osallistuttava tarkastuksen kaikkiin vaiheisiin liitteessä XVI esitetyn aikataulun mukaisesti;
b)
nimettävä unionin johdolla tehtävälle tarkastukselle kansallinen yhteyspiste;
c)
tarvittaessa osallistuttava maavierailun järjestämiseen ja helpotettava sitä tiiviissä yhteistyössä sihteeristön kanssa;
d)
tapauskohtaisesti vastattava kysymyksiin, annettava lisätietoja ja esitettävä tarkastusraportteja koskevia huomioita.
2. Jäsenvaltioiden pyynnöstä lopulliseen tarkastusraporttiin sisällytetään tarkastusten tuloksia koskevia huomioita.
3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän kokoonpanon.
37 artikla
Tarkastusten aikataulu
Kattavat tarkastukset ja vuosittaiset tarkastukset toteutetaan liitteessä XVI vahvistettujen aikataulujen mukaisesti.
IV LUKU
PÄÄTÖKSEN N:O 529/2013/EU MUKAINEN RAPORTOINTI
38 artikla
Raportoinnin päällekkäisyyden välttäminen
Jos jäsenvaltio sisällyttää kansalliseen inventaarioraporttiinsa tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti tietoja, joita edellytetään myös päätöksen N:o 529/2013/EU nojalla, kyseisen jäsenvaltion katsotaan noudattaneen raportointivelvoitteitaan kyseisen päätöksen nojalla.
39 artikla
Viljelysmaan ja laidunmaan hoitojärjestelmiä koskevat raportointivelvoitteet
1. Jos jäsenvaltio ei ole sisällyttänyt kansalliseen inventaarioraporttiinsa tämän asetuksen 38 artiklassa säädettyjä tietoja, sen on toimitettava tekstimuotoiset tiedot päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuista sekä käytössä että kehitteillä olevista järjestelmistä viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvien päästöjen ja poistumien arvioimiseksi, mukaan lukien
a)
kuvaus institutionaalisista, oikeudellisista ja menettelyllisistä järjestelyistä, jotka on toteutettu Kioton pöytäkirjassa kansallisille järjestelmille asetettujen edellytysten mukaisesti päätöksen 19/CMP.1 liitteessä esitetyllä tavalla ja kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevissa UNFCCC:n raportointiohjeissa kansallisille järjestelmille asetettujen edellytysten mukaisesti päätöksen 24/CP.19 liitteessä I esitetyllä tavalla;
b)
kuvaus siitä, miten käyttöön otetut järjestelmät vastaavat Kioton pöytäkirjaan perustuvia tarkistettuja täydentäviä menetelmiä ja hyviä käytäntöjä koskevista ohjeista vuonna 2013 hyväksyttyä IPCC:n raporttia (”2013 Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol”), IPCC:n vuonna 2006 kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten hyväksymiä ohjeita ja soveltuvin osin IPCC:n vuonna 2006 kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten hyväksymien ohjeiden vuodelta 2013 olevaa täydennysosaa, joka koskee kosteikkoja (”2013 Supplement to 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories”).
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa mainitut tiedot komissiolle erillisenä raporttina seuraavan aikataulun mukaisesti:
a)
ensimmäinen raportti, joka koskee vuotta 2014 ja kaikkea kehitystä 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen, toimitetaan vuonna 2016;
b)
toinen raportti, joka koskee vuotta 2015, toimitetaan vuonna 2017;
c)
kolmas raportti, joka koskee vuotta 2016, toimitetaan vuonna 2018.
3. Jäsenvaltioiden on painotettava ensimmäisen raportin jälkeen toimitettavissa raporteissa mahdollisia muutoksia ja kehitystä, jota niiden järjestelmissä on tapahtunut edellisen raportin tietoihin verrattuna.
40 artikla
Raportointivelvoitteet, jotka koskevat vuosittaisia arvioita viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista
1. Jäsenvaltioiden, jotka Kioton pöytäkirjan yhteydessä eivät ole valinneet viljelysmaan hoitoa tai laidunmaan hoitoa, on ilmoitettava päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut alustavat ja ei-sitovat vuosittaiset arviot viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista ilmoittamalla tiedot päätöksen N:o 529/2013/EU liitteessä VI mainitulta asiaankuuluvalta perusvuodelta tai -kaudelta.
2. Ensimmäinen vuosiraportti, joka koskee vuotta 2013, on toimitettava vuonna 2015.
3. Jäsenvaltioiden, joihin sovelletaan tämän artiklan 1 kohtaa, on toimitettava lopulliset vuotuiset arviot viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan c alakohdan mukaisesti 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisen kauden kaikilta raportointivuosilta ilmoittamalla lopulliset tiedot päätöksen N:o 529/2013/EU liitteessä VI mainitulta asiaankuuluvalta perusvuodelta tai -kaudelta.
4. Toimittaessaan tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa mainittuja tietoja jäsenvaltioiden on
a)
täytettävä asianomaisen Kioton pöytäkirjaan perustuvan toimen osalta toisen velvoitekauden ajalta kaikki päätöksen 6/CMP.9 liitteeseen sisältyvät määrämuotoiset raportointitaulukot, mukaan lukien toimien kattavuutta koskevat yhteenvetotaulukot, maankäytön muutosta kuvaava matriisi ja velvoitteen laskentaa koskeva tietotaulukko;
b)
tarvittaessa annettava selittäviä tietoja kansallisessa inventaarioraportissa käytetyistä menetelmistä ja tiedoista Kioton pöytäkirjaan perustuvan päätöksen 2/CMP.8 ja sen liitteen II mukaisesti.
41 artikla
Erityiset raportointivaatimukset
1. Jos jäsenvaltio ilmoittaa Kioton pöytäkirjaan perustuvan tilinpitovelvoitteensa osalta päätöksen 2/CMP.7 liitteen 37-39 kohdassa vahvistettujen viljelysmetsiä koskevien määräysten mukaisia tietoja, sen on poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 38 artiklassa säädetään, toimitettava päätökseen N:o 529/2013/EU perustuvien velvoitteidensa soveltamiseksi metsänhoitoa ja metsänhävitystä koskevien toimien osalta erilliset määrämuotoiset raportointitaulukot soveltamatta niiden täydentämiseen päätöksen 2/CMP.7 liitteen 37-39 kohdan määräyksiä.
2. Jos jäsenvaltio, joka ei ole Kioton pöytäkirjan perusteella valinnut viljelysmaan tai laidunmaan hoitoa, ilmoittaa tilinpitovelvoitteensa osalta kosteikkojen kuivatusta ja uudelleenvettämistä koskevat tiedot kyseisen pöytäkirjan mukaisesti ja jos kyseinen jäsenvaltio soveltaa päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 3 kohtaa, sen on poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 38 artiklassa säädetään, toimitettava erilliset määrämuotoiset raportointitaulukot kyseisen päätöksen mukaisesti toteutettujen toimien osalta.
42 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Tämän asetuksen 39, 40 ja 41 artiklassa säädettyjen raportointivelvoitteiden mukaiset tiedot toimitetaan komissiolle asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna kansallisen inventaarioraportin erillisenä liitteenä.
2. Jos tämän asetuksen 38 artiklaa ei sovelleta, jäsenvaltioiden on raportoitava päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 3 artiklan 3 kohdan mukaisten raportointivelvoitteidensa osalta tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti ja sisällytettävä vastaavat tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kansallisen inventaarioraportin liitteeseen.
43 artikla
Raportointi tilinpitokauden lopussa
Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava tiedot tämän asetuksen 3 artiklan ja tässä luvussa annettujen säännösten mukaisesti.
V LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
44 artikla
Kumoamis- ja siirtymäsäännös
Kumotaan päätös N:o 2005/166/EY. Päätöksen 18, 19 ja 24 artiklan vaikutukset pysyvät voimassa.
45 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 2014.