EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 235/2014
af 11. marts 2014
om oprettelse af et finansieringsinstrument for demokrati og menneskerettigheder på verdensplan
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og 212,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Denne forordning udgør et af de instrumenter, hvormed der ydes direkte støtte til Unionens eksterne politikker, og erstatter Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1889/2006 (4). Den opretter et finansieringsinstrument til fremme af og støtte til demokrati og menneskerettigheder på verdensplan, der gør det muligt at yde støtte, uafhængigt af om de pågældende tredjelandes regeringer og offentlige myndigheder giver deres samtykke.
(2)
I artikel 2 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) fastsættes det, at Unionen bygger på værdierne respekt for den menneskelige værdighed, frihed, demokrati, ligestilling, retsstaten og respekt for menneskerettighederne, herunder rettigheder for personer, der tilhører mindretal. Dette er medlemsstaternes fælles værdigrundlag i et samfund præget af pluralisme, ikke-forskelsbehandling, tolerance, retfærdighed, solidaritet og ligestilling mellem kvinder og mænd.
(3)
I henhold til artikel 2 og artikel 3, stk. 3, i TEU samt artikel 8 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), er ligestilling mellem kvinder og mænd en grundlæggende værdi og et mål for Unionen, og Unionen skal fremme og integrere ligestilling i alle sine aktiviteter.
(4)
I henhold til artikel 21 i TEU skal Unionens optræden udadtil bygge på de principper, der har ligget til grund for dens egen oprettelse, nemlig demokrati, retsstatsprincippet, menneskerettighedernes og de grundlæggende frihedsrettigheders universalitet og udelelighed, respekt for den menneskelige værdighed, principperne om lighed og solidaritet samt respekt for grundsætningerne i De Forenede Nationers pagt og folkeretten.
(5)
Inden for rammerne af principperne og målene for Unionens optræden udadtil udgør fremme af menneskerettigheder, demokrati, retsstatsprincippet og god regeringsførelse og af en inklusiv og bæredygtig vækst to grundpiller i Unionens udviklingspolitik. En forpligtelse til at respektere samt fremme og beskytte menneskerettigheder og demokratiske principper er et væsentligt element i forbindelse med Unionens indgåelse af aftaler med tredjelande.
(6)
Den fælles meddelelse fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen af 12. december 2011 med titlen »Menneskerettigheder og demokrati i centrum for EU's optræden udadtil - en mere effektiv tilgang« foreslog særlige foranstaltninger med henblik på at øge effektiviteten og sammenhængen af Unionens tilgang til menneskerettigheder og demokrati.
(7)
Det instrument, der herved etableres, bør bidrage til at realisere målene for Unionens optræden udadtil, herunder målene for Unionens udviklingspolitik, især målene fastlagt i fælleserklæringen fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om den Europæiske Unions udviklingspolitik med titlen »Den europæiske konsensus« og Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen »Forbedring af virkningen af EU's udviklingspolitik: En dagsorden for forandring« samt de af Unionens politikker, der har indvirkning på menneskerettighederne, herunder målene skitseret i EU's strategiske ramme og handlingsplan for menneskerettigheder og demokrati, der blev vedtaget af Rådet den 25. juni 2012.
(8)
I overensstemmelse med EU's strategiske ramme og handlingsplan for menneskerettigheder og demokrati, med henblik på at integrere menneskerettighedsprincipperne i gennemførelsen af denne forordning, bør Unionen anvende en rettighedsbaseret tilgang, der omfatter alle menneskerettighederne, det være sig borgerlige, politiske, økonomiske, sociale eller kulturelle.
(9)
Unionens bidrag til demokrati og retsstatsprincippet samt fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder tager udgangspunkt i verdenserklæringen om menneskerettigheder, den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder og den internationale konvention om økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder og andre menneskerettighedsinstrumenter vedtaget inden for rammerne af De Forenede Nationer (FN) samt relevante regionale menneskerettighedsinstrumenter.
(10)
Ligestilling mellem kønnene, kvinders rettigheder, herunder styrkelse af kvinders indflydelse og status, og ikke-forskelsbehandling er grundlæggende menneskerettigheder og er væsentlige for social retfærdighed såvel som for bekæmpelse af uligheder. Fremme heraf bør være en tværgående prioritet i denne forordning.
(11)
Som fastslået i Rådets konklusioner af 18. november 2009 om demokratistøtte i EU's eksterne forbindelser hænger demokrati og menneskerettigheder uløseligt sammen og er gensidigt forstærkende. De grundlæggende frihedsrettigheder tænke-, samvittigheds- og religions- eller trosfrihed, ytringsfrihed samt forenings- og forsamlingsfrihed er nødvendige forudsætninger for politisk pluralisme, den demokratiske proces og et åbent samfund, mens demokratisk kontrol, national ansvarliggørelse og magtens deling er en forudsætning for at kunne opretholde et uafhængigt retsvæsen og retsstatsprincippet, hvilket igen er nødvendigt for at kunne beskytte menneskerettighederne effektivt.
(12)
Indsatsen for at opbygge og opretholde en menneskerettighedskultur og støtte et uafhængigt civilsamfunds opståen, herunder ved at styrke et sådant samfunds rolle i de relevante lande og få demokratiet til at fungere for alle, udgør, selv om den er særlig vigtig og vanskelig i spæde demokratier, en fortsat udfordring, som i første række skal løftes af befolkningerne i de pågældende lande, men som på ingen måde reducerer det internationale samfunds forpligtelser. Den kræver en række institutioner, herunder nationale demokratiske parlamenter og lokale folkevalgte forsamlinger, der sikrer deltagelse, repræsentation, lydhørhed og ansvarlighed. Opmærksomheden bør i denne sammenhæng især rettes mod lande i en overgangsfase samt mod skrøbelige situationer eller postkonfliktsituationer. Der bør tages hensyn til de indhøstede erfaringer og erfaringerne fra overgangen til demokrati inden for rammen af Unionens udvidelses- og naboskabspolitikker.
(13)
Efter udløbet af forordning (EF) nr. 1889/2006 er der for at kunne sætte effektivt, gennemsigtigt, rettidigt og fleksibelt ind på disse områder fortsat behov for særlige finansielle ressourcer og et separat finansieringsinstrument, der fortsat kan fungere uafhængigt.
(14)
EU-bistand, der ydes i henhold til denne forordning, bør udformes på en sådan måde, at den supplerer forskellige andre redskaber for gennemførelse af EU-politikker vedrørende demokrati og menneskerettigheder. Disse redskaber spænder fra politisk dialog og diplomatiske tiltag til forskellige instrumenter for finansielt og teknisk samarbejde, herunder både geografiske og tematiske programmer. EU-bistanden bør desuden være et supplement til de mere kriseorienterede foranstaltninger under stabilitetsinstrumentet, oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 230/2014 (5) herunder hastende foranstaltninger, der er nødvendige i den første fase af overgangsprocessen.
(15)
Inden for rammerne af nærværende forordning skal Unionen yde bistand til fremme af menneskerettigheder og demokrati på globalt, regionalt, nationalt og lokalt plan i partnerskab med civilsamfundet. Civilsamfundet skal i denne sammenhæng forstås som omfattende alle former for samfundsindsats, der gøres af enkeltpersoner eller grupper, som er uafhængige af staten, og hvis arbejde bidrager til at fremme menneskerettigheder og demokrati, herunder menneskerettighedsforkæmpere som defineret i FN's erklæring om individers, gruppers og samfundsgruppers ret og ansvar for at fremme og beskytte universelt anerkendte menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (erklæringen om menneskerettighedsforkæmpere). I forbindelse med gennemførelsen af denne forordning bør der tages behørigt hensyn til Unionens lokale landestrategier for menneskerettigheder.
(16)
Mens målene vedrørende demokrati og menneskerettigheder i stadig højere grad skal integreres i alle instrumenter til finansiering af Unionens optræden udadtil, bør den EU-bistand, der ydes i henhold til denne forordning, ydermere spille en særlig komplementær og supplerende rolle, dels på grund af sin globale karakter, dels fordi indsatsen ikke er afhængig af samtykke fra de pågældende tredjelandes regeringer og andre offentlige myndigheder. Denne rolle bør åbne mulighed for at samarbejde og indgå partnerskaber med civilsamfundet om følsomme spørgsmål vedrørende menneskerettigheder og demokrati, såsom migranters udøvelse af menneskerettigheder og rettigheder for asylansøgere og internt fordrevne, således at bistanden bliver fleksibel og har den fornødne reaktivitet til at kunne tilpasses skiftende omstændigheder eller modtagernes behov eller kriseperioder. Denne forordning bør desuden give Unionen få mulighed for at formulere og støtte særlige mål og foranstaltninger på internationalt plan, der hverken er geografisk betingede eller foranlediget af kriser, og som kræver en tværnational tilgang eller omfatter en indsats i både Unionen og en række tredjelande. Denne forordning bør endvidere skabe de nødvendige rammer for tiltag såsom støtte til uafhængige valgobservationsmissioner udført af Unionen (EU-valgobservationsmissioner), der kræver politikkohærens, sammenhængende forvaltning og fælles standarder for gennemførelse.
(17)
Udviklingen og konsolideringen af demokratiet i henhold til denne forordning kan muligvis omfatte ydelse af strategisk støtte til nationale demokratiske parlamenter og forfatningsgivende forsamlinger, navnlig for at fremme deres kapacitet til at støtte og fremskynde demokratiske reformprocesser.
(18)
Unionen bør lægge særlig vægt på de lande og krisesituationer, hvor menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder er mest truet, og hvor manglende respekt for disse rettigheder er mest udtalt og systematisk. I sådanne tilfælde bør de overordnede politiske mål være at fremme respekten for den relevante internationale ret, yde konkret støtte til civilsamfundet, forbedre dets muligheder for at handle og bidrage til dets arbejde, der udføres under meget vanskelige forhold. I sådanne lande eller situationer og for at kunne imødekomme presserende behov for at beskytte menneskerettighedsforkæmpere og demokratiforkæmpere bør Unionen være i stand til at reagere fleksibelt og rettidigt gennem anvendelse af hurtigere og mere fleksible administrative procedurer og ved hjælp af en række finansieringsmekanismer. Det bør især være tilfældet, hvor valget af proceduremæssige ordninger kan få direkte indvirkning på foranstaltningernes effektivitet eller udsætte modtagerne for alvorlig intimidering, gengældelse eller andre risici.
(19)
I konfliktsituationer bør Unionen søge at fremme alle konfliktparters overholdelse af deres retlige forpligtelser i henhold til den humanitære folkeret i overensstemmelse med de relevante EU-retningslinjer. I lande, der befinder sig i en overgangsfase, bør EU-bistanden i henhold til denne forordning endvidere støtte et hensigtsmæssigt miljø, der gør det muligt for politiske aktører, der går ind for et demokratisk pluralistisk flerpartisystem, at komme frem. Denne forordning bør også sigte mod at fremme demokratiske strukturer, magtdeling og ansvarlige offentlige myndigheder.
(20)
EU-valgobservationsmissioner yder et betydeligt og effektivt bidrag til demokratiske processer i tredjelande. Fremme af og støtte til demokrati rækker imidlertid langt ud over selve valgprocessen, og derfor bør der tages hensyn til alle stadier af valgperioden. Udgifterne til EU-valgobservationsmissioner bør derfor ikke tegne sig for en uforholdsmæssigt stor del af de samlede midler, der er til rådighed i henhold til denne forordning.
(21)
Betydningen af oprettelsen af en stilling som EU's særlige repræsentant for menneskerettigheder (EUSR) bør understreges. EUSR bør bidrage til, at Unionens indsats og menneskerettighedspolitik fremtræder som en helhed, er sammenhængende og effektiv, og bør medvirke til at sikre sammenhæng i anvendelsen af alle Unionens instrumenter og medlemsstaternes indsats med henblik på at nå Unionens politikmål.
(22)
Unionen bør tilstræbe den mest effektive anvendelse af de ressourcer, der er til rådighed, for at optimere virkningen af sin optræden udadtil. Dette bør nås ved hjælp af sammenhæng og komplementaritet mellem Unionens instrumenter for optræden udadtil samt skabelse af synergier mellem denne forordning, andre EU-instrumenter til finansiering af optræden udadtil og andre af Unionens politikker. Dette bør endvidere føre til gensidig styrkelse af de programmer, der iværksættes i henhold til instrumenterne til finansiering af optræden udadtil.
(23)
Unionen og medlemsstaterne bør tilstræbe regelmæssig udveksling af oplysninger og rådføre sig med hinanden på et tidligt stadium i programmeringsprocessen for at fremme komplementariteten i deres respektive aktiviteter. Unionen bør også rådføre sig med andre donorer og relevante aktører.
(24)
Alt efter omstændighederne bør Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil regelmæssigt og hyppigt udveksle synspunkter og oplysninger med Europa-Parlamentet. Herudover bør Europa-Parlamentet og Rådet gives adgang til dokumenter for at sikre, at de kan udøve deres ret til indsigelse i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (6) på et informeret grundlag. Foranstaltninger, der træffes i henhold til denne forordning, bør tage behørigt hensyn til Europa-Parlamentets og Rådets synspunkter.
(25)
Unionen, herunder i relevant omfang via delegationerne, bør tilstræbe regelmæssig udveksling af oplysninger og rådføre sig med civilsamfundet på alle niveauer, herunder i tredjelande, så tidligt som muligt i programmeringsprocessen for at gøre det lettere for civilsamfundet at yde et bidrag og sikre, at det spiller en væsentlig rolle i disse procedurer.
(26)
For at tilpasse forordningens anvendelsesområde til den rivende udvikling i tredjelande bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår de prioriteter, der er defineret i bilaget til nærværende forordning. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(27)
Gennemførelsesbeføjelserne til programmering og finansiering af de foranstaltninger, der støttes inden for rammerne af denne forordning, bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. Under hensyntagen til disse gennemførelsesretsakters karakter, især deres politisk retningsgivende karakter og deres finansielle virkninger, bør de i princippet vedtages efter undersøgelsesproceduren, undtagen hvor der er tale om tekniske gennemførelsesbestemmelser uden større finansielle virkninger.
(28)
Der er fastsat fælles regler og procedurer for gennemførelse af instrumenterne til finansiering af Unionens optræden udadtil i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014 (7).
(29)
Nærværende forordning fastlægger en finansieringsramme for hele dens anvendelsesperiode, der skal udgøre det primære referencebeløb for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (8).
(30)
De nærmere regler for, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere, er fastlagt i Rådets afgørelse 2010/427/EU (9).
(31)
Målene for denne forordning, nemlig at fremme demokrati og menneskerettigheder på verdensplan, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af dens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(32)
Det er hensigtsmæssigt at sikre en glidende overgang uden afbrydelser mellem forordning (EF) nr. 1889/2006 og nærværende forordning og at afstemme anvendelsesperioden for nærværende forordning med anvendelsesperioden for Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (10) Nærværende forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar2014 indtil den 31. december 2020 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og formål
Ved denne forordning oprettes et europæisk instrument for demokrati og menneskerettigheder (EIDHR) for perioden 2014-2020, i henhold til hvilket Unionen yder bistand til udvikling og konsolidering af demokrati og retsstatsprincippet samt af respekten for alle menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder.
Formålet med denne bistand er navnlig at:
a)
støtte, udvikle og konsolidere demokratiet i tredjelande ved at fremme participatorisk og repræsentativt demokrati, styrke den samlede demokratiske proces, navnlig ved at styrke en aktiv rolle for civilsamfundet i denne proces og retsstatsprincippet samt forbedre valghandlingers troværdighed, især gennem EU-valgobservationsmissioner
b)
øge respekten for og overholdelsen af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, som er stadfæstet i FN's verdenserklæring om menneskerettighederne og andre internationale og regionale menneskerettighedsinstrumenter, og styrke beskyttelse, fremme, gennemførelse og overvågning af disse rettigheder, især gennem støtte til relevante civilsamfundsorganisationer, menneskerettighedsforkæmpere og ofre for undertrykkelse og overgreb
Artikel 2
Anvendelsesområde
1. EU-bistand skal fokusere på følgende:
a)
fremme og styrkelse af et participatorisk og repræsentativt demokrati i overensstemmelse med retningslinjerne for den samlede demokratiske proces, herunder parlamentarisk demokrati, og af demokratiseringsprocesser, særlig gennem civilsamfundsorganisationer på lokalt, nationalt og internationalt plan, bl.a. ved at:
i)
fremme forenings- og forsamlingsfrihed, uhindret bevægelighed for personer, menings- og ytringsfrihed, herunder politisk, kunstnerisk og kulturel udtryksfrihed, uhindret adgang til information, en fri presse og uafhængige pluralistiske medier, både traditionelle og ikt-baserede medier, internetfrihed og foranstaltninger til bekæmpelse af administrative hindringer for udøvelsen af disse frihedsrettigheder, herunder bekæmpelse af censur, navnlig ved vedtagelse og gennemførelse af relevant lovgivning
ii)
styrke retsstatsprincippet, fremme den dømmende og den lovgivende magts uafhængighed, støtte og evaluere retlige og institutionelle reformer, herunder deres gennemførelse, fremme domstolsadgang og støtte nationale menneskerettighedsinstitutioner
iii)
fremme og styrke Den Internationale Straffedomstol, internationale ad hoc-straffedomstole og retsopgør efter regimeskift samt sandheds- og forsoningsmekanismer
iv)
støtte overgangen til demokrati og reformer med henblik på at sikre en effektiv og gennemsigtig demokratisk og national ansvarliggørelse og nationalt tilsyn, herunder i sikkerhedssektoren og retsvæsenet, og styrke bekæmpelsen af korruption
v)
fremme politisk pluralisme og demokratisk politisk repræsentation og tilskynde til kvinders og mænds og især medlemmer af marginaliserede og sårbare gruppers politiske deltagelse, både som vælgere og som kandidater, i demokratiske reformprocesser på lokalt, regionalt og nationalt plan
vi)
styrke demokratiet på lokalplan ved at sikre et bedre samarbejde mellem civilsamfundsorganisationer og lokale myndigheder og således konsolidere den politiske repræsentation på det niveau, som er tættest på borgerne
vii)
fremme kvinders og mænds lige deltagelse i det sociale, økonomiske og politiske liv og støtte ligestilling mellem kønnene, kvinders deltagelse i beslutningsprocesser og kvinders politiske repræsentation, især i politiske overgangsprocesser, demokratisering og statsopbygning
viii)
fremme handicappedes lige deltagelse i det sociale, økonomiske og politiske liv, herunder foranstaltninger, som skal lette deres udøvelse af hertil knyttede frihedsrettigheder, og støtte lige muligheder, ikkeforskelsbehandling og politisk repræsentation
ix)
støtte foranstaltninger, der letter fredelig forsoning mellem segmenter i samfundene, herunder ved at støtte tillidsskabende foranstaltninger i forbindelse med menneskerettigheder og demokratisering
b)
fremme og beskyttelse af menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, der er stadfæstet i FN's verdenserklæring om menneskerettighederne og andre internationale og regionale instrumenter på området for borgerlige, politiske, økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, hovedsagelig gennem civilsamfundsorganisationer, bl.a. på følgende områder:
i)
afskaffelse af dødsstraffen og oprettelse af moratorier med henblik på dens afskaffelse, og, hvor dødsstraffen stadig findes, fremme af dens afskaffelse og overholdelse af internationale minimumsstandarder
ii)
forebyggelse af tortur, mishandling og anden grusom, umenneskelig og nedværdigende behandling eller straf samt tvungne forsvindinger og rehabilitering af ofre for tortur
iii)
støtte til, beskyttelse af og bistand til menneskerettighedsforkæmpere, herunder imødekommelse af deres presserende behov for beskyttelse i overensstemmelse med artikel 1 i FN-erklæringen om menneskerettighedsforkæmpere; disse mål, herunder langsigtet bistand og adgang til husly, kunne være omfattet af en mekanisme til beskyttelse af menneskerettighedsforkæmpere
iv)
bekæmpelse af racisme og fremmedhad samt diskrimination på grund af køn, race, farve, kaste, etnisk eller social oprindelse, genetiske træk, sprog, religion eller tro, politisk eller anden overbevisning, tilhørsforhold til et nationalt mindretal, formueforhold, fødsel, handicap, alder, seksuel orientering, kønsidentitet eller ethvert andet forhold
v)
retten til at tænke frit, samvittighedsfrihed og religions- eller trosfrihed, bl.a. ved hjælp af foranstaltninger til bekæmpelse af alle former for had, intolerance og diskrimination, der er begrundet i religion eller tro, og ved at fremme tolerance og respekt for religiøs og kulturel mangfoldighed i og mellem samfundene
vi)
oprindelige folks rettigheder, som bl.a. stadfæstet i FN-erklæringen om oprindelige folks rettigheder, idet der fokuseres på vigtigheden af deres involvering i udviklingen af projekter, der vedrører dem, og ved at yde støtte med henblik på fremme af deres inddragelse og deltagelse i internationale mekanismer
vii)
rettigheder for personer, der tilhører nationale eller etniske, religiøse og sproglige mindretal, som stadfæstet i FN-erklæringen vedrørende rettigheder for personer, der tilhører nationale eller etniske, religiøse og sproglige minoriteter
viii)
rettigheder for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interkønnede (LGBTI), herunder foranstaltninger til at afkriminalisere homoseksualitet, bekæmpe homofobisk og transfobisk vold og forfølgelse og fremme forsamlingsfriheden, foreningsfriheden og ytringsfriheden for lesbiske, bøsser, biseksuelle, transpersoner og interkønnede
ix)
kvinders rettigheder, som fastlagt i FN-konventionen om afskaffelse af alle former for diskrimination imod kvinder og den valgfrie protokol hertil, herunder foranstaltninger til bekæmpelse af alle former for vold mod kvinder og piger, navnlig omskæring af kvinder, tvangsægteskaber og arrangerede ægteskaber, æresforbrydelser, vold i hjemmet eller seksuel vold samt handel med kvinder og piger
x)
børns rettigheder, som fastlagt i FN-konventionen om barnets rettigheder og de valgfrie protokoller hertil, herunder bekæmpelse af børnearbejde, handel med børn og børneprostitution, rekruttering og brug af børnesoldater og beskyttelse af børn mod forskelsbehandling uanset deres race, farve, køn, sprog, religion eller tro, politisk eller anden overbevisning, national, etnisk eller social oprindelse, formueforhold, handicap, fødsel eller ethvert andet forhold
xi)
handicappedes rettigheder som fastlagt i FN-konventionen om rettigheder for personer med handicap
xii)
økonomiske, sociale og kulturelle rettigheder, herunder retten til en tilstrækkelig levestandard, og grundlæggende arbejdsnormer
xiii)
virksomheders sociale ansvar, navnlig via gennemførelsen af FN's vejledende principper om erhvervslivet og menneskerettigheder, og friheden til at oprette egen virksomhed, som fastlagt i artikel 16 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
xiv)
uddannelse og erhvervsuddannelse samt overvågning inden for menneskerettigheder og demokrati
xv)
støtte til lokale, regionale, nationale og internationale civilsamfundsorganisationer, der arbejder på at beskytte, fremme eller forsvare menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder
xvi)
fremme af forbedrede vilkår og overholdelsen af standarder i fængsler i overensstemmelse med den menneskelige værdighed og de grundlæggende rettigheder
c)
styrkelse af de internationale rammer for beskyttelse af menneskerettighederne, retfærdighed, ligestilling mellem kønnene, retsstatsprincippet og demokratiet samt for fremme af den internationale humanitære folkeret, navnlig ved at:
i)
yde støtte til internationale og regionale instrumenter og organer på området for menneskerettigheder, retfærdighed, retsstatsprincippet og demokrati
ii)
fremme civilsamfundets samarbejde med internationale og regionale mellemstatslige organisationer og støtte civilsamfundsaktiviteter, herunder ikke-statslige organisationers kapacitetsopbygning, der tager sigte på at fremme og overvåge gennemførelsen af internationale og regionale instrumenter vedrørende menneskerettigheder, retfærdighed, retsstatsprincippet og demokrati
iii)
give uddannelse i og udbrede oplysninger om humanitær folkeret og yde støtte til dens håndhævelse
d)
opbyggelse af tillid til demokratiske valgprocesser og institutioner samt styrkelse af deres troværdighed og gennemsigtighed på alle stadier af valgperioden, navnlig gennem:
i)
udsendelse af EU-valgobservationsmissioner og andre foranstaltninger til overvågning af valgprocesser
ii)
bidrag til udvikling af nationale civilsamfundsorganisationers valgobservationskapacitet på regionalt og lokalt plan og støtte til deres initiativer til fremme af større deltagelse i og opfølgning af valgprocessen
iii)
støtte til foranstaltninger, der tager sigte på en sammenhængende integrering af valghandlinger i den demokratiske proces, formidling af oplysninger og gennemførelse af henstillinger fra EU-valgobservationsmissioner, navnlig i samarbejde med civilsamfundsorganisationer og relevante offentlige myndigheder, herunder parlamenter og regeringer, i overensstemmelse med denne forordning
iv)
fremme af fredelige udfald udførelse af valgprocesser, nedbringelse af valgrelateret vold og alle samfundssegmenters anerkendelse af troværdige resultater.
2. Hvor det er relevant, tages der i alle de foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning, hensyn til principperne om bekæmpelse af enhver form for forskelsbehandling, integration af kønsaspektet, deltagelse, øget indflydelse samt ansvarliggørelse, åbenhed og gennemsigtighed.
3. Alle foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning, gennemføres på tredjelandes område eller skal være direkte forbundet med situationer i tredjelande eller med globale eller regionale tiltag.
4. Alle foranstaltninger, der er omhandlet i denne forordning, skal tilgodese de særlige aspekter ved krise- eller nødsituationer og lande eller situationer, hvor der er alvorlige problemer med grundlæggende frihedsrettigheder, hvor menneskers sikkerhed er mest truet, eller hvor menneskerettighedsorganisationer og menneskerettighedsforkæmpere arbejder under de vanskeligste vilkår.
Artikel 3
Koordinering, sammenhæng og komplementaritet i EU-bistand
1. EU-bistand i henhold til denne forordning skal være i overensstemmelse med de overordnede rammer for Unionens optræden udadtil og komplementær i forhold til den bistand, der ydes af andre instrumenter eller aftaler om ekstern bistand.
2. For at øge effektiviteten, sammenhængen og ensartetheden i Unionens optræden udadtil tilstræber Unionen og medlemsstaterne regelmæssig udveksling af oplysninger og rådfører sig med hinanden på et tidligt stadium i programmeringsprocessen for at fremme komplementariteten og sammenhængen i deres respektive aktiviteter både på beslutningsplan og på stedet. Sådanne konsultationer kan føre til fælles programmering og fælles aktiviteter mellem Unionen og medlemsstaterne. Unionen rådfører sig også med andre donorer og aktører.
3. Alt efter omstændighederne udveksler Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil regelmæssigt synspunkter og oplysninger med Europa-Parlamentet.
4. Unionen tilstræber regelmæssig udveksling af oplysninger og rådfører sig med civilsamfundet på alle niveauer, herunder i tredjelande. Navnlig yder Unionen overalt, hvor det er muligt, og i overensstemmelse med de relevant procedurer teknisk vejledning og støtte i forbindelse med ansøgningsproceduren.
Artikel 4
Generelle rammer for programmering og gennemførelse
1. EU-bistand, der ydes i henhold til denne forordning, gennemføres i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 236/2014 og ved hjælp af følgende foranstaltninger:
a)
strategidokumenter, jf. artikel 5, og ændringer heraf i relevant omfang
b)
årlige handlingsprogrammer, individuelle foranstaltninger og støtteforanstaltninger i henhold til artikel 2 og 3 i forordning (EU) nr. 236/2014
c)
særlige foranstaltninger i henhold til artikel 2 i forordning (EU) nr. 236/2014
2. Enhver programmering eller revision af programmer, der finder sted efter offentliggørelsen af den midtvejsevalueringsrapport, der er nævnt i artikel 17 i forordning (EU) nr. 236/2014 (»midtvejsevalueringsrapporten«), skal tage hensyn til den pågældende rapports resultater og konklusioner.
Artikel 5
Strategidokumenter
1. Unionens strategi for dens bistand i henhold til denne forordning fastlægges i strategidokumenter på grundlag af Unionens prioriteringer, den internationale situation og de vigtigste partneres aktiviteter. De skal være i overensstemmelse med denne forordnings overordnede formål, mål, anvendelsesområde og principper.
2. I strategidokumenterne fastlægges de prioriterede områder, der udvælges til EU-finansiering i denne forordnings gyldighedsperiode, de specifikke mål, de forventede resultater og resultatindikatorerne. De skal ligeledes angive den vejledende finansielle tildeling, både de samlede beløb og beløbet for hvert prioriteret område, eventuelt i form af et beløbsinterval.
3. Strategidokumenterne godkendes efter undersøgelsesproceduren i artikel 16, stk. 3, i forordning (EU) nr. 236/2014. Hvor det er nødvendigt på grund af væsentlige ændringer i omstændigheder eller politik, opdateres strategidokumenterne efter samme procedure.
Artikel 6
Tematiske prioriteter og delegation af beføjelser
De specifikke mål og prioriteter for Unionens bistand i henhold til denne forordning er anført i bilaget.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter for at ændre de tematiske prioriteter, der er fastlagt i bilaget. Efter offentliggørelsen af midtvejsevalueringsrapporten og baseret på anbefalingerne deri skal Kommissionen navnlig vedtage en delegeret retsakt om ændring af bilaget senest den 31. marts 2018.
Artikel 7
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 6, tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 6, tillægges Kommissionen i denne forordnings gyldighedsperiode.
3. Den i artikel 6 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 6 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 8
Udvalg
Kommissionen bistås af et udvalg for demokrati og menneskerettigheder. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
Artikel 9
Adgang til dokumenter
For at sikre, at Europa-Parlamentet og Rådet kan udøve deres ret til indsigelse på et informeret grundlag, skal de have adgang til alle EIDHR-dokumenter, som er relevante i forbindelse hermed, i overensstemmelse med de gældende regler.
Artikel 10
Finansieringsramme
Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne forordning i perioden 2014-2020 fastsættes til 1 332 752 000 EUR.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme.
Artikel 11
Tjenesten for EU's Optræden Udadtil
Denne forordning anvendes i overensstemmelse med afgørelse 2010/427/EU.
Artikel 12
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 235/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 ja 212 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Tämä asetus kuuluu unionin ulkoisia politiikkoja suoraan tukeviin välineisiin, ja se korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1889/2006 (4). Sillä perustetaan demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä ja tukemista koskeva rahoitusväline, joka mahdollistaa avun antamisen riippumatta kyseisen kolmannen maan hallituksen tai julkisten viranomaisten suostumuksesta.
(2)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaan unionin perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, demokratia, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina. Nämä ovat jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.
(3)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan ja 3 artiklan 3 kohdan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesti naisten ja miesten tasa-arvo on unionin perustana oleva arvo ja sen päämäärä, ja unioni edistää sukupuolten tasa-arvoa ja ottaa sen huomioon kaikessa toiminnassaan.
(4)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määrätään, että unionin ulkoinen toiminta perustuu sen perustamisen johtoajatuksena oleviin periaatteisiin, jotka ovat demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen.
(5)
Ihmisoikeuksien, demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallintotavan edistäminen sekä osallistavan ja kestävän kasvun edistäminen muodostavat unionin kehityspolitiikan kaksi peruspilaria unionin ulkoisen toiminnan periaatteiden ja tavoitteiden puitteissa. Sitoutuminen ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden kunnioittamiseen, edistämiseen ja suojelemiseen on unionin ja kolmansien maiden sopimussuhteiden olennainen osa.
(6)
Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission joulukuussa 2011 antamassa yhteisessä tiedonannossa ”Ihmisoikeudet ja demokratia keskeisenä osana EU:n ulkoisia toimia - kohti tehokkaampaa lähestymistapaa” esitettiin erityisiä toimenpiteitä unionin ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan lähestymistavan tehokkuuden ja yhtenäisyyden lisäämiseksi.
(7)
Tällä välineellä olisi edistettävä unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden, mukaan lukien sen kehityspolitiikan tavoitteiden, saavuttamista; näitä ovat erityisesti neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteisessä julkilausumassa Euroopan unionin kehityspolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus” sekä 13 päivänä lokakuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma” esitetyt tavoitteet sekä ihmisoikeuksiin vaikuttavien unionin politiikkojen tavoitteet, mukaan lukien neuvoston 25 päivänä kesäkuuta 2012 hyväksymissä ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa EU:n strategiakehyksessä ja ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa pääpiirteissään esitetyt tavoitteet.
(8)
Ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategiakehyksen mukaisesti ja ihmisoikeusperiaatteiden ottamiseksi huomioon tämän asetuksen täytäntöönpanossa, unionin olisi noudatettava oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa, joka kattaa kaikki ihmisoikeudet, niin kansalaisoikeudet kuin poliittiset, taloudelliset, sosiaaliset tai sivistykselliset oikeudet.
(9)
Unionin panos demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämiseen ja suojelemiseen perustuu ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen ja taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen ja muihin Yhdistyneiden kansakuntien (YK) puitteissa hyväksyttyihin ihmisoikeusvälineisiin sekä asiaankuuluviin alueellisiin ihmisoikeusvälineisiin.
(10)
Sukupuolten tasa-arvo, naisten oikeudet, naisten vaikutusvallan lisääminen mukaan luettuna, ja syrjimättömyys kuuluvat ihmisen perusoikeuksiin, ja ne ovat olennainen osa sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja eriarvoisuuden torjumista. Niiden edistämisen olisi oltava tämän asetuksen monialainen tavoite.
(11)
Demokratia ja ihmisoikeudet liittyvät erottamattomasti toisiinsa ja vahvistavat toisiaan, kuten neuvoston 18 päivänä marraskuuta 2009 antamissa päätelmissä demokratian tukemisesta EU:n ulkosuhteissa muistutettiin. Perusvapauksiin kuuluvat ajatuksen, omantunnon ja uskonnon tai vakaumuksen vapaus, sananvapaus sekä kokoontumis- ja yhdistymisvapaus ovat poliittisen moniarvoisuuden, demokratiaprosessin ja avoimen yhteiskunnan edellytyksiä. Demokraattinen valvonta, kansallinen vastuu ja vallanjako ovat olennaisia riippumattoman oikeuslaitoksen ja oikeusvaltioperiaatteen kannalta, joita puolestaan tarvitaan ihmisoikeuksien suojelemiseksi tehokkaalla tavalla.
(12)
Vaikka ihmisoikeuksien kunnioittamiseen perustuvan kulttuurin luominen ja säilyttäminen ja riippumattoman kansalaisyhteiskunnan muodostumisen tukeminen - myös vahvistamalla tällaisen kansalaisyhteiskunnan roolia asianomaisissa maissa ja kehittämällä kaikkien kannalta toimiva demokratia - on erityisen tärkeää ja vaikeaa demokratiakehityksen alkuvaiheessa olevissa maissa, kyseessä on olennaiselta osin jatkuva haaste, johon ennen kaikkea asianomaisen maan väestön on vastattava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansainvälisen yhteisön osallistumisen merkitystä. Se edellyttää useita instituutioita, demokraattiset kansalliset parlamentit ja paikallisesti valitut edustuselimet mukaan luettuina, joiden olisi varmistettava osallistuminen, edustus, reagointivalmius ja vastuullisuus. Erityistä huomiota olisi tässä yhteydessä kiinnitettävä siirtymävaiheessa oleviin maihin sekä epävakaisiin tai konfliktin jälkeisiin tilanteisiin. Demokratiaa kohti siirtymisestä unionin laajentumis- ja naapuruuspolitiikan yhteydessä saadut kokemukset olisi otettava huomioon.
(13)
Kyseisten kysymysten ratkaisemiseksi tehokkaalla, avoimella, oikea-aikaisella ja joustavalla tavalla asetuksen (EY) N:o 1889/2006 voimassaolon päättymisen jälkeen tarvitaan jatkuvasti erityisiä taloudellisia resursseja ja erillinen rahoitusväline, joka voi jatkaa toimintaansa itsenäisesti.
(14)
Tämän asetuksen nojalla annettavan unionin avun olisi osaltaan täydennettävä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevien unionin politiikkojen täytäntöönpanossa käytettäviä muita välineitä. Näitä välineitä ovat muun muassa poliittinen vuoropuhelu ja viralliset diplomaattiset yhteydenotot sekä erilaiset rahoitusyhteistyön ja teknisen yhteistyön välineet, myös maantieteelliset ja temaattiset ohjelmat. Unionin avun olisi myös täydennettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 (5) perustetun vakautta ja rauhaa edistävän välineen puitteissa toteutettavia kriisipainotteisempia toimia, mukaan luettuina kiireelliset toimet, joita tarvitaan siirtymisprosessin ensimmäisissä vaiheissa.
(15)
Tämän asetuksen mukaisesti unioni antaa apua maailmanlaajuisten, alueellisten, kansallisten ja paikallisten ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä koskevien kysymysten ratkaisemiseksi yhdessä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa. Tässä yhteydessä kansalaisyhteiskunnan katsotaan kattavan kaikenlaiset sosiaaliset toimet, joita toteuttavat sellaiset valtiosta riippumattomat yksilöt tai ryhmät, jotka edistävät toiminnallaan ihmisoikeuksia ja demokratiaa, yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntaelinten oikeudesta ja velvollisuudesta edistää ja suojella yleismaailmallisesti tunnustettuja ihmisoikeuksia ja perusvapauksia annetussa YK:n julistuksessa (ihmisoikeuksien puolustajista annettu julistus) määritellyt ihmisoikeuksien puolustajat mukaan luettuina. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa olisi otettava asianmukaisesti huomioon unionin paikalliset maakohtaiset ihmisoikeusstrategiat.
(16)
Vaikka demokratiaan ja ihmisoikeuksiin liittyvät tavoitteet on otettava yhä laajemmin huomioon kaikissa ulkoisen avun rahoitusvälineissä, tämän asetuksen nojalla annettavalla unionin avulla olisi oltava erityinen täydentävä asema ja erillinen merkitys maailmanlaajuisen luonteensa vuoksi ja siksi, että se ei ole riippuvaista kolmansien maiden hallitusten ja julkisten viranomaisten suostumuksesta. Tämä asema mahdollistaa yhteistyön ja kumppanuuden kansalaisyhteiskunnan kanssa arkaluonteisissa ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksissä, kuten muuttajien ihmisoikeudet sekä turvapaikanhakijoiden ja maan sisällä siirtymään joutuneiden ihmisten oikeudet, ja tarjoaa joustovaraa ja tarvittavan reagointikyvyn, joiden turvin kyetään vastaamaan muuttuviin olosuhteisiin tai edunsaajien tarpeisiin taikka kriisitilanteisiin. Tämän asetuksen olisi myös annettava unionille mahdollisuus laatia ja tukea sellaisia erityisiä tavoitteita ja toimenpiteitä kansainvälisellä tasolla, jotka eivät liity mihinkään tiettyyn maantieteelliseen alueeseen tai kriisiin ja jotka edellyttävät valtioiden rajat ylittävää toimintaa tai kattavat operaatioita sekä unionissa että joissakin kolmansissa maissa. Lisäksi tämän asetuksen olisi tarjottava tarvittavat puitteet unionin johtamien riippumattomien vaalitarkkailuvaltuuskuntien tukemisen kaltaiselle toiminnalle, joka edellyttää johdonmukaista toimintapolitiikkaa, yhtenäistä hallinnointijärjestelmää ja yhteisiä toimintaperiaatteita.
(17)
Tämän asetuksen mukainen demokratian kehittäminen ja vakiinnuttaminen voi mahdollisesti käsittää kansallisille demokraattisille parlamenteille ja kansanedustuslaitoksille annettavan strategisen tuen, jolla erityisesti vahvistetaan niiden valmiuksia tukea ja edistää demokraattisia uudistusprosesseja.
(18)
Unionin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota maihin ja hätätilanteisiin, joissa ihmisoikeudet ja perusvapaudet ovat eniten vaarassa ja joissa kyseisten oikeuksien ja vapauksien rikkominen on erityisen vakavaa ja järjestelmällistä. Tällaisissa tapauksissa ensisijaisina poliittisina tavoitteina olisi oltava edistää asianmukaisten kansainvälisten välineiden noudattamista ja antaa paikalliselle kansalaisyhteiskunnalle konkreettista tukea ja toimintakeinoja sekä edistää sen toimintaa erittäin vaikeissa olosuhteissa. Jotta unioni voisi vastata ihmisoikeuksien puolustajien ja demokratia-aktivistien kiireellisiin suojelutarpeisiin, sen olisi kyettävä toimimaan joustavasti ja ajoissa mainitunlaisissa maissa tai tilanteissa noudattaen nopeampia ja joustavampia hallinnollisia menettelyjä ja käyttäen erilaisia rahoitusmekanismeja. Tämän olisi koskettava erityisesti tapauksia, joissa menettelyyn liittyvien järjestelyjen valinta voisi vaikuttaa suoraan toimenpiteiden tehokkuuteen tai altistaa edunsaajat vakavalle pelottelulle, kostotoimille tai muille riskeille.
(19)
Konfliktitilanteissa unionin olisi pyrittävä asiaa koskevien unionin suuntaviivojen mukaisesti siihen, että kaikki konfliktin osapuolet noudattavat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden mukaisia velvoitteitaan. Siirtymävaiheessa olevissa maissa tämän asetuksen mukaisella unionin avulla olisi lisäksi tuettava sellaisia asianmukaisia olosuhteita, jotka ovat omiaan nostamaan esiin demokraattiseen moniarvoiseen monipuoluejärjestelmään sitoutuneita poliittisia toimijoita. Tällä asetuksella olisi myös pyrittävä edistämään demokraattisia rakenteita, vallanjakoa ja julkisten viranomaisten vastuuvelvollisuutta.
(20)
Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskunnat voivat edistää merkittävästi ja tuloksellisesti kolmansien maiden demokratiaprosesseja. Demokratian edistäminen ja tukeminen ei kuitenkaan rajoitu yksinomaan vaaleihin, vaan huomioon olisi otettava vaalisyklin kaikki vaiheet. Siksi vaalitarkkailuvaltuuskuntien kustannukset eivät saisi viedä suhteettoman suurta osaa tämän asetuksen nojalla käytettävissä olevasta kokonaisrahoituksesta.
(21)
Ihmisoikeuksista vastaavan EU:n erityisedustajan kannan määrittämisen merkitystä olisi korostettava. Erityisedustajan olisi vastattava osaltaan unionin toiminnan ja ihmisoikeuspolitiikan yhtenäisyydestä, johdonmukaisuudesta ja tehokkuudesta ja autettava varmistamaan, että kaikkia unionin välineitä käytetään ja jäsenvaltioiden toimia toteutetaan johdonmukaisesti unionin toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
(22)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä unionin ulkoisen toiminnan välineiden välisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia tämän asetuksen, muiden unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin näihin unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineisiin perustuvat ohjelmat vahvistaisivat toisiaan.
(23)
Unioni ja jäsenvaltiot pyrkivät säännölliseen tietojen vaihtoon, ja ne kuulevat toisiaan ohjelmasuunnittelun varhaisessa vaiheessa edistääkseen toimiensa täydentävyyttä. Unionin olisi myös kuultava muita avunantajia ja asianomaisia toimijoita.
(24)
Komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ‘ulkosuhdehallinto’, tapauksen mukaan, olisi vaihdettava näkemyksiä ja tietoja Euroopan parlamentin kanssa säännöllisesti ja usein. Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi saatava tutustua asiakirjoihin, jotta ne voivat käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaista tarkistamisoikeutta tietoon perustuvasti. Tämän asetuksen nojalla toteutetuissa toimenpiteissä on otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston näkemykset.
(25)
Unionin olisi pyrittävä, tarvittaessa edustustojensa välityksellä, säännölliseen tietojen vaihtoon kansalaisyhteiskunnan kanssa ja kuulemaan sitä kaikilla tasoilla, myös kolmansissa maissa, riittävän varhaisessa ohjelmasuunnittelun vaiheessa helpottaakseen kansalaisyhteiskunnan osallistumista prosessiin ja varmistaakseen, että sillä on mielekäs rooli tässä prosessissa.
(26)
Jotta tämän asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mukauttaa tilanteen nopeisiin muutoksiin kolmansissa maissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä määriteltyjä painopistealoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(27)
Tämän asetuksen mukaisesti tuettujen toimien suunnitteluun ja rahoitukseen liittyvää täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Kun otetaan huomioon kyseisten täytäntöönpanosäädösten luonne, erityisesti niiden poliittiset linjaukset ja niiden taloudelliset vaikutukset, säädöksiä hyväksyttäessä olisi pääsääntöisesti käytettävä tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta kustannuksiltaan vähäisiä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
(28)
Unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (7).
(29)
Tällä asetuksella vahvistetaan koko sen soveltamisajaksi rahoituspuitteet, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (8) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(30)
Ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta on annettu määräykset neuvoston päätöksessä 2010/427/EU (9).
(31)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia maailmanlaajuisesti, vaan se voidaan tavoitteen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(32)
On tarkoituksenmukaista varmistaa sujuva keskeytyksetön siirtyminen asetuksen (EU) N:o 1889/2006 ja tämän asetuksen välillä sekä yhdenmukaistaa tämän asetuksen ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (10) soveltamisaika. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja tavoitteet
Tällä asetuksella perustetaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen väline (European Instrument for Democracy and Human Rights, jäljempänä ‘EIDHR’) kaudelle 2014-2020, josta unioni antaa apua demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen sekä kaikkien ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen kehittämiseksi ja vahvistamiseksi.
Tällaisen avun tarkoituksena on erityisesti:
a)
tukea, kehittää ja vakiinnuttaa demokratiaa kolmansissa maissa tehostamalla osallistuvaa ja edustuksellista demokratiaa, vahvistaa koko demokratiaprosessia lujittaen erityisesti kansalaisyhteiskunnan aktiivista roolia tässä prosessissa, vahvistaa oikeusvaltiota sekä parantaa vaalimenettelyiden luotettavuutta erityisesti vaalitarkkailutoiminnalla;
b)
edistää ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista ja noudattamista YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja muiden ihmisoikeuksia koskevien kansainvälisten ja alueellisten välineiden mukaisesti ja vahvistaa niiden suojelua, edistämistä, täytäntöönpanoa ja valvontaa pääasiassa tukemalla asianmukaisia kansalaisjärjestöjä, ihmisoikeuksien puolustajia ja sortotoimien ja väärinkäytösten uhreja.
2 artikla
Soveltamisala
1. Unionin apu kohdistetaan erityisesti seuraaviin:
a)
osallistuvan ja edustuksellisen demokratian, myös parlamentaarisen demokratian, ja demokratiakehityksen tukeminen ja tehostaminen koko demokratiaprosessin mukaisesti pääasiassa paikallisten, kansallisten ja kansainvälisten kansalaisjärjestöjen avulla muun muassa seuraavasti:
i)
edistetään yhdistymis- ja kokoontumisvapautta, henkilöiden esteetöntä liikkuvuutta, mielipiteenvapautta ja sananvapautta, myös poliittisen, taiteellisen ja kulttuuri-ilmaisun vapautta, esteetöntä tiedonsaantia, vapaata lehdistöä ja riippumattomia moniarvoisia tiedotusvälineitä, sekä perinteisiä että tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvia tiedotusvälineitä, internetin vapautta sekä toimenpiteitä, joilla torjutaan näiden vapauksien harjoittamisen hallinnollisia esteitä, sensuurin torjunta mukaan luettuna, erityisesti hyväksymällä ja panemalla täytäntöön asiaa koskevaa lainsäädäntöä;
ii)
vahvistetaan oikeusvaltiota, edistetään oikeuslaitoksen ja lainsäädäntöelinten riippumattomuutta, tuetaan ja arvioidaan oikeudellisia ja institutionaalisia uudistuksia ja niiden täytäntöönpanoa ja edistetään oikeussuojan saatavuutta sekä tuetaan kansallisia ihmisoikeusinstituutioita;
iii)
edistetään ja vahvistetaan Kansainvälistä rikostuomioistuinta, väliaikaisia kansainvälisiä rikostuomioistuimia ja siirtymäkauden oikeusprosesseja ja totuus- ja sovittelumekanismeja;
iv)
tuetaan demokratiaan siirtymistä ja uudistuksia, joiden tavoitteena on tehokas ja avoin demokraattinen ja kansallinen vastuu ja valvonta, turvallisuus- ja oikeusalojen vastuu ja valvonta mukaan luettuna, sekä vahvistetaan toimenpiteitä korruption torjumiseksi;
v)
edistetään poliittista moniarvoisuutta ja demokraattista poliittista edustusta ja kannustetaan naisten ja miesten, erityisesti syrjäytyneiden ja heikossa asemassa olevien ryhmien jäsenten, poliittista osallistumista paikallisiin, alueellisiin ja kansallisiin demokraattisiin uudistusprosesseihin sekä äänestäjinä että ehdokkaina;
vi)
vahvistetaan paikallisdemokratiaa varmistamalla parempi yhteistyö kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten välillä ja vahvistetaan siten kansalaisia lähinnä olevaa poliittista edustusta;
vii)
edistetään naisten ja miesten tasavertaista osallistumista yhteiskunnalliseen ja poliittiseen elämään ja talouselämään sekä tuetaan sukupuolten tasa-arvoa, naisten osallistumista päätöksentekoprosesseihin ja naisten poliittista edustusta erityisesti poliittiseen muutokseen, demokratiakehitykseen ja valtion kehittämiseen liittyvissä prosesseissa;
viii)
edistetään vammaisten tasavertaista osallistumista yhteiskunnalliseen ja poliittiseen elämään ja talouselämään, myös toimenpiteillä, joilla helpotetaan asiaankuuluvien vapauksien harjoittamista, sekä tuetaan yhtäläisiä mahdollisuuksia, syrjimättömyyttä ja poliittista edustusta;
ix)
tuetaan toimenpiteitä, joiden tavoitteena on helpottaa rauhanomaista sovintoa yhteiskuntaryhmien välillä, mukaan luettuna tuki ihmisoikeuksiin ja demokratiakehitykseen liittyville luottamusta lisääville toimille;
b)
ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa ja muissa kansalaisoikeuksia sekä poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevissa kansainvälisissä maailmanlaajuisissa ja alueellisissa välineissä tarkoitettujen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistäminen ja suojeleminen ensisijaisesti kansalaisjärjestöjen avulla muun muassa seuraavissa asioissa:
i)
kuolemanrangaistuksen poistaminen siellä, missä se on edelleen käytössä, ja sen täytäntöönpanoa koskevan moratorion noudattaminen, kunnes se on poistettu, ja sen poistamisen puolustaminen sekä kansainvälisten vähimmäisvaatimusten noudattaminen;
ii)
kidutuksen, huonon kohtelun ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen ja tahdonvastaisten katoamisten ehkäiseminen sekä kidutuksen uhrien kuntoutus;
iii)
ihmisoikeuksien puolustajien tukeminen, suojeleminen ja auttaminen, mukaan luettuna vastaaminen heidän kiireellisiin suojelutarpeisiinsa YK:n ihmisoikeuksien puolustajia koskevan julistuksen 1 artiklan mukaisesti; ihmisoikeuksien puolustajia koskeva mekanismi voisi kattaa nämä tavoitteet, myös pidempiaikaisen avustamisen ja turvapaikan saamisen osalta;
iv)
rasismin ja muukalaisvihan sekä sukupuoleen, rotuun, ihonväriin, kastiin, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, geneettisiin ominaisuuksiin, kieleen, uskontoon tai vakaumukseen, poliittisiin tai muihin mielipiteisiin, kansalliseen vähemmistöön kuulumiseen, varallisuuteen, syntyperään, vammaisuuteen, ikään, seksuaaliseen suuntautumiseen tai sukupuoli-identiteettiin perustuvan ja kaikenlaisen muun syrjinnän torjunta;
v)
ajatuksen, omantunnon ja uskonnon tai vakaumuksen vapauden edistäminen muun muassa toimenpiteillä uskontoon tai vakaumukseen perustuvan vihan, suvaitsemattomuuden ja syrjinnän kaikkien muotojen poistamiseksi ja edistämällä uskonnollisen ja kulttuurien monimuotoisuuden suvaitsemista ja kunnioitusta yhteiskunnissa ja niiden välillä;
vi)
alkuperäiskansojen oikeuksista annetussa YK:n julistuksessa vahvistettujen alkuperäiskansojen oikeuksien edistäminen, myös painottamalla alkuperäiskansojen osallistumista niitä koskevien hankkeiden suunnitteluun sekä tukemalla niitä, jotta helpotetaan alkuperäiskansojen vuorovaikutusta kansainvälisten mekanismien kanssa ja osallistumista niihin;
vii)
kansallisiin tai etnisiin, uskonnollisiin ja kielellisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksista annetussa YK:n julistuksessa vahvistettujen kansallisiin, etnisiin, uskonnollisiin ja kielellisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksien edistäminen;
viii)
lesbojen, homojen, biseksuaalien, transsukupuolisten ja intersukupuolisten (HLBTI) henkilöiden oikeuksien edistäminen, mukaan luettuina toimenpiteet homoseksuaalisuuden rangaistavuuden poistamiseksi, homo- ja transfobisen väkivallan ja vainon torjumiseksi sekä HLBTI-henkilöiden kokoontumis-, yhdistymis- ja sananvapauden edistämiseksi;
ix)
kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa YK:n yleissopimuksessa ja sen valinnaisessa pöytäkirjassa tarkoitettujen naisten oikeuksien edistäminen, mukaan luettuina toimenpiteet, joiden tavoitteena on estää kaikenlainen naisiin ja tyttöihin kohdistuva väkivalta, erityisesti naisten sukuelinten silpominen, pakkoavioliitot ja järjestetyt avioliitot, kunniarikokset, perheväkivalta, seksuaalinen väkivalta ja naisten ja tyttöjen ihmiskauppa;
x)
lapsen oikeuksia koskevassa YK:n yleissopimuksessa ja sen valinnaisissa pöytäkirjoissa tarkoitettujen lapsen oikeuksien edistäminen, mukaan lukien lapsityövoiman käytön, lapsikaupan, lapsiprostituution ja lapsisotilaiden värväämisen ja käytön torjunta sekä lasten suojelu rotuun, ihonväriin, sukupuoleen, kieleen, uskontoon, poliittisiin tai muihin mielipiteisiin, kansalliseen, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, varallisuuteen, vammaisuuteen, syntyperään tai muuhun seikkaan perustuvalta erottelulta;
xi)
vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevassa YK:n yleissopimuksessa vahvistettujen vammaisten oikeuksien edistäminen;
xii)
taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien edistäminen, mukaan lukien oikeus kohtuulliseen elintasoon ja työelämän perusnormit;
xiii)
yritysten yhteiskuntavastuun, erityisesti liiketoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevien YK:n suuntaviivojen täytäntöönpanon edistäminen, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklassa tarkoitetun elinkeinovapauden edistäminen;
xiv)
ihmisoikeuksiin ja demokratiaan liittyvä koulutus ja seuranta;
xv)
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelemiseen, edistämiseen ja puolustamiseen osallistuvien paikallisten, alueellisten, kansallisten tai kansainvälisten kansalaisjärjestöjen tukeminen;
xvi)
vankilaolojen parantamisen ja vankiloita koskevien vaatimusten noudattamisen edistäminen ihmisarvon ja perusoikeuksien kunnioittamiseksi;
c)
ihmisoikeuksien suojelemiseen, oikeudenmukaisuuteen, sukupuolten tasa-arvoon, oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen ja demokratiaan sekä kansainvälisen humanitaarisen oikeuden edistämiseen tähtäävän kansainvälisen toimintakehyksen vahvistaminen erityisesti:
i)
tukemalla ihmisoikeuksia, oikeudenmukaisuutta, oikeusvaltioperiaatetta ja demokratiaa koskevia kansainvälisiä ja alueellisia välineitä ja elimiä;
ii)
edistämällä kansalaisyhteiskunnan yhteistyötä kansainvälisten ja alueellisten hallitustenvälisten järjestöjen kanssa ja tukemalla kansalaisyhteiskunnan toimia, valtioista riippumattomien järjestöjen valmiuksien kehittäminen mukaan luettuna, kun tavoitteena on edistää ja valvoa ihmisoikeuksia, oikeudenmukaisuutta, oikeusvaltioperiaatetta ja demokratiaa koskevien kansainvälisten ja alueellisten välineiden täytäntöönpanoa;
iii)
tarjoamalla kansainvälistä humanitaarista oikeutta koskevaa koulutusta, levittämällä tätä oikeutta koskevaa tietoa ja tukemalla sen soveltamista;
d)
kansalaisten demokraattisiin vaalimenettelyihin ja instituutioihin kohdistaman luottamuksen lisääminen ja vaalimenettelyjen luotettavuuden ja avoimuuden parantaminen vaalisyklin kaikkien vaiheiden aikana erityisesti:
i)
Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskuntien ja muiden vaalitarkkailuun liittyvien toimien avulla;
ii)
auttamalla kehittämään kansallisten alueellisella ja paikallisella tasolla toimivien kansalaisjärjestöjen vaalitarkkailukapasiteettia ja tukemalla niiden aloitteita vaalimenettelyihin osallistumisen ja niiden seurannan tehostamiseksi;
iii)
tukemalla toimenpiteitä, joilla vaalimenettelyt integroidaan yhdenmukaisesti demokratiaprosessiin ja joilla Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskuntien suosituksista levitetään tietoa ja niitä pannaan täytäntöön, ja tekemällä yhteistyötä erityisesti kansalaisjärjestöjen kanssa ja asianomaisten julkisten viranomaisten kanssa, parlamentit ja hallitukset mukaan luettuina, tämän asetuksen mukaisesti;
iv)
edistämällä vaalimenettelyjen rauhanomaista lopputulosta, vaaleihin liittyvien väkivaltaisuuksien vähenemistä ja uskottavien tulosten hyväksymistä kaikissa yhteiskuntaryhmissä.
2. Kaikissa tässä asetuksessa tarkoitetuissa toimenpiteissä on otettava tarpeen vaatiessa huomioon kaikkinaisen syrjimättömyyden, sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen, osallistumisen, vaikutusvallan lisäämisen, vastuuvelvollisuuden, avoimuuden ja läpinäkyvyyden periaatteet.
3. Tässä asetuksessa tarkoitetut toimenpiteet on toteutettava kolmansien maiden alueella, tai niiden on liityttävä suoraan kolmansissa maissa ilmeneviin tilanteisiin taikka maailmanlaajuisiin tai alueellisiin toimiin.
4. Tässä asetuksessa tarkoitetuissa toimenpiteissä on otettava huomioon kriisien tai hätätilanteiden erityisluonne ja niiden maiden tai tilanteiden erityisluonne, joissa perusvapauksien puute on vakava, joissa ihmisten turvallisuus on eniten uhattuna tai joissa ihmisoikeusjärjestöjen ja ihmisoikeuksien puolustajien toimintaolosuhteet ovat vaikeimmat.
3 artikla
Unionin avun koordinointi, johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Tämän asetuksen nojalla annettava unionin apu on unionin ulkoisen toiminnan yleisten puitteiden mukaista, ja sillä täydennetään muilla ulkoisen avun välineillä tai sopimuksilla annettavaa apua.
2. Unionin ulkoisen toiminnan tehokkuuden, yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi unioni ja sen jäsenvaltiot pyrkivät säännölliseen tietojen vaihtoon ja kuulevat toisiaan ohjelmasuunnittelun varhaisessa vaiheessa edistääkseen toimiensa täydentävyyttä ja johdonmukaisuutta sekä päätöksenteon että toteutuksen yhteydessä. Kuulemiset voivat johtaa unionin ja jäsenvaltioiden yhteiseen ohjelmasuunnitteluun ja yhteiseen toimintaan. Unioni kuulee myös muita avunantajia ja toimijoita.
3. Komissio ja ulkosuhdehallinto vaihtavat tarpeen mukaan säännöllisesti näkemyksiä ja tietoja Euroopan parlamentin kanssa.
4. Unioni pyrkii säännölliseen tietojen vaihtoon kansalaisyhteiskunnan kanssa ja kuulemaan sitä kaikilla tasoilla, myös kolmansissa maissa. Erityisesti unioni antaa mahdollisuuksien mukaan teknisiä ohjeita ja tukea soveltamismenettelyn osalta asiaankuuluvia menettelyjä noudattaen.
4 artikla
Ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon yleinen kehys
1. Tämän asetuksen nojalla annettava unionin apu pannaan täytäntöön asetuksen (EU) N:o 236/2014 mukaisesti ja seuraavien toimenpiteiden avulla:
a)
jäljempänä 5 artiklassa tarkoitetut strategia-asiakirjat ja niihin tarvittaessa tehtävät tarkistukset;
b)
asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 ja 3 artiklan mukaiset vuotuiset toimintaohjelmat, yksittäiset toimenpiteet ja tukitoimenpiteet;
c)
asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 artiklan mukaiset erityistoimenpiteet.
2. Kaikessa asetuksen (EU) N:o 236/2014 17 artiklassa tarkoitetun väliarviointikertomuksen, jäljempänä ‘väliarviointikertomus’, julkaisemisen jälkeisessä ohjelmasuunnittelussa tai ohjelmien uudelleentarkastelussa on otettava huomioon kyseisessä kertomuksessa esitetyt tulokset, havainnot ja päätelmät.
5 artikla
Strategia-asiakirjat
1. Strategia-asiakirjoissa vahvistetaan unionin painopistealoihin, kansainväliseen tilanteeseen ja tärkeimpien kumppaneiden toimintaan perustuva unionin strategia sen tämän asetuksen mukaista apua varten. Strategia-asiakirjojen on oltava yhdenmukaisia tämän asetuksen yleisen tarkoituksen, tavoitteiden, soveltamisalan ja periaatteiden kanssa.
2. Strategia-asiakirjoissa vahvistetaan unionin valitsemat rahoituksen painopistealat tämän asetuksen voimassaoloaikana, erityistavoitteet, odotetut tulokset ja tulosindikaattorit. Strategia-asiakirjoissa ilmoitetaan myös ohjeelliset määrärahat sekä kokonaisuudessaan että painopistealoittain, tarvittaessa vaihteluvälinä.
3. Strategia-asiakirjat hyväksytään asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa säädettyä tarkastelumenettelyä noudattaen. Jos olosuhteissa ja politiikassa tapahtuneet merkittävät muutokset sitä edellyttävät, strategia-asiakirjat päivitetään saman menettelyn mukaisesti.
6 artikla
Aihekohtaiset painopistealat ja säädösvallan siirto
Erityistavoitteet ja painopistealat, joita varten myönnetään tämän asetuksen mukaista unionin rahoitusta, on lueteltu liitteessä.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä liitteessä lueteltujen aihekohtaisten painopistealojen muuttamiseksi. Erityisesti välikertomuksen julkaisemisen jälkeen ja välikertomukseen sisältyvien suositusten perusteella komissio antaa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2018 delegoidun säädöksen, jolla muutetaan liitettä.
7 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa 6 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 1 päivästä tammikuuta 2014 tämän asetuksen voimassaolon ajaksi 6 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 6 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 6 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
8 artikla
Komitea
Komissiota avustaa demokratia- ja ihmisoikeuskomitea, jäljempänä ‘komitea’. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
9 artikla
Asiakirjojen saatavuus
Sen varmistamiseksi, että Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat käyttää tarkistamisoikeuttaan tietoon perustuvasti, niiden on sovellettavien sääntöjen mukaisesti saatava tutustua kaikkiin EIDHR:n asiakirjoihin, joilla on tätä varten merkitystä.
10 artikla
Rahoituspuitteet
Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten ajanjaksolla 2014-2020 ovat 1 332 752 000 euroa.
Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
11 artikla
Euroopan ulkosuhdehallinto
Tätä asetusta sovelletaan päätöksen 2010/427/EU mukaisesti.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.