EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 526/2013
af 21. maj 2013
om Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA) og om ophævelse af forordning (EF) nr. 460/2004
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Elektronisk kommunikation og infrastruktur samt elektroniske tjenester er både direkte og indirekte afgørende faktorer i den økonomiske og samfundsmæssige udvikling. De elektroniske kommunikationssystemer spiller en central rolle i samfundet og er i sig selv blevet en alment tilgængelig ressource på lige fod med elektricitet og vand, ligesom de udgør vitale faktorer i leveringen af elektricitet, vand og andre vigtige tjenesteydelser. Kommunikationsnettene fungerer som katalysatorer i social og innovationsmæssig henseende, forøger teknologiens indvirkning og former forbrugeradfærd, forretningsmodeller, industrier samt borgernes deltagelse i det politiske liv. Sammenbrud i systemerne kan få alvorlige fysiske, sociale og økonomiske konsekvenser, og derfor er det særlig vigtigt at tage skridt til at beskytte systemerne bedre og gøre dem mere robuste for at sikre vigtige tjenesteydelsers kontinuitet. De sikkerhedsmæssige udfordringer i forbindelse med elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester, særlig systemernes integritet, disponibilitet og fortrolighed, vokser hele tiden, bl.a. med hensyn til de enkelte komponenter i kommunikationsinfrastrukturen og den software, der kontrollerer disse komponenter, infrastrukturen som helhed og de tjenester, der leveres via denne infrastruktur. Dette er et anliggende af stigende betydning for samfundet, ikke mindst på grund af risikoen for problemer som følge af systemernes kompleksitet, fejlfunktioner, systemfejl, uheld, fejl og angreb, der kan få konsekvenser for den elektroniske og fysiske infrastruktur, som sikrer tjenesteydelser af stor betydning for EU-borgernes trivsel.
(2)
Der opstår hele tiden nye risici, og sikkerhedsproblemer kan skade brugernes tillid til teknologi, net og tjenester og derved påvirke deres mulighed for at udnytte det indre markeds fulde potentiale og udbredt anvendelse af informations- og kommunikationsteknologi (ikt).
(3)
Det er derfor vigtigt for politikere, erhvervslivet og brugere, at der jævnligt foretages en vurdering af net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen på grundlag af pålidelige EU-data samt systematiske prognoser over fremtidige udviklinger, udfordringer og trusler, både på EU-plan og globalt plan.
(4)
Ved afgørelse 2004/97/EF, Euratom (3), vedtaget på Det Europæiske Råds møde den 13. december 2003, besluttede repræsentanterne for medlemsstaterne, at Det Europæiske Agentur for Net- og Informationssikkerhed (ENISA), der skulle oprettes på grundlag af Kommissionens forslag, skulle have sit sæde i en by i Grækenland, som skulle fastlægges nærmere af den græske regering. Efter nævnte afgørelse bestemte den græske regering, at ENISA skulle have sit sæde i Heraklion på Kreta.
(5)
Den 1. april 2005 blev der indgået en hjemstedsaftale mellem agenturet og værtsmedlemsstaten.
(6)
Agenturets værtsmedlemsstat bør sikre de bedst mulige betingelser for, at agenturet kan fungere problemfrit og effektivt. For at agenturet korrekt og effektivt kan udføre sine opgaver og rekruttere og fastholde personale samt øge effektiviteten af netværksaktiviteter, er det afgørende, at agenturet er placeret på et passende sted, hvor der bl.a. er passende transportforbindelser og faciliteter for ægtefæller og børn, som følger med agenturets personale. De nødvendige foranstaltninger bør fastlægges i en aftale, som efter godkendelse af agenturets bestyrelse indgås mellem agenturet og værtsmedlemsstaten.
(7)
For at forbedre sin operationelle effektivitet har agenturet derfor oprettet et filialkontor i Athens storbyområde, som bør opretholdes efter aftale med og med støtte fra værtsmedlemsstaten, og agenturets operationelle personale bør være baseret der. Personale, der hovedsagelig beskæftiger sig med agenturets administration (herunder den administrerende direktør), økonomi, skrivebordsundersøgelse og -analyse, IT og facility management, menneskelige ressourcer, uddannelse, kommunikation og pr, bør være baseret i Heraklion.
(8)
Agenturet har ret til at bestemme sin egen organisation med henblik på at sikre en korrekt og effektiv udførelse af sine opgaver, samtidig med at bestemmelserne fastsat i denne forordning om hjemstedet og Athen-filialkontoret overholdes. Navnlig med henblik på udførelse af opgaver, der kræver samspil med centrale interessenter, som f.eks. EU-institutionerne, bør agenturet træffe de nødvendige praktiske foranstaltninger for at øge en sådan operationel effektivitet.
(9)
I 2004 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EF) nr. 460/2004 (4) om oprettelse af ENISA med det formål at bidrage til målet om at sikre et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen og udvikle en net- og informationssikkerhedskultur til gavn for borgerne, forbrugerne, virksomhederne og de offentlige administrationer. I 2008 vedtog Europa-Parlamentet og Rådet forordning (EF) nr. 1007/2008 (5) om forlængelse af agenturets mandat frem til marts 2012. Ved forordning (EU) nr. 580/2011 (6) forlænges agenturets mandat frem til den 13. september 2013.
(10)
Agenturet bør afløse ENISA som oprettet ved forordning (EF) nr. 460/2004. Inden for rammerne af den afgørelse, som repræsentanterne for medlemsstaterne, forsamlet i Det Europæiske Råd den 13. december 2003, har truffet, bør værtsmedlemsstaten opretholde og videreudvikle de nuværende praktiske foranstaltninger for at sikre, at agenturet, herunder Athen-filialkontoret, kan fungere problemfrit og effektivt, og lette rekruttering og fastholdelse af højt kvalificeret personale.
(11)
Siden ENISA blev oprettet, har udfordringerne i forbindelse med net- og informationssikkerhed udviklet sig i takt med den teknologiske, markedsmæssige og samfundsøkonomiske udvikling, og de har været genstand for yderligere overvejelser og debat. Som reaktion herpå har Unionen ajourført sine mål for net- og informationssikkerhedspolitikken. Denne forordning har som mål at styrke agenturet, så det kan bidrage effektivt til EU-institutionernes og medlemsstaternes bestræbelser på at udvikle et europæisk beredskab til at håndtere net- og informationssikkerhedsproblemer.
(12)
Foranstaltninger for det indre marked, der vedrører sikkerhed i forbindelse med elektronisk kommunikation og mere generelt net- og informationssikkerhed, kræver, at EU-institutionerne og medlemsstaterne iværksætter forskellige tekniske og organisatoriske tiltag. En uensartet anvendelse af disse krav kan føre til ineffektivitet og skabe hindringer for det indre marked. Dette gør det nødvendigt med et ekspertisecenter på EU-plan, der kan yde vejledning, rådgive og yde bistand i spørgsmål om net- og informationssikkerhed, og som EU-institutionerne og medlemsstaterne kan støtte sig til. Agenturet kan opfylde disse behov ved at udvikle og opretholde et højt ekspertiseniveau og bistå EU-institutionerne, medlemsstaterne og erhvervslivet med at opfylde de retlige og reguleringsmæssige krav vedrørende net- og informationssikkerhed samt fastlægge og behandle net- og informationssikkerhedsspørgsmål og således bidrage til et velfungerende indre marked.
(13)
Agenturet bør udføre de opgaver, det pålægges i kraft af EU-retsakter inden for elektronisk kommunikation, og bidrage generelt til øget sikkerhed inden for elektronisk kommunikation samt beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger ved blandt andet at yde ekspertbistand og rådgivning samt ved at fremme udveksling af bedste praksis og tilbyde politikforslag.
(14)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/21/EF af 7. marts 2002 om fælles rammebestemmelser for elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (rammedirektivet) (7) kræver, at udbydere af offentlige elektroniske kommunikationsnet eller offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester træffer passende foranstaltninger for at beskytte nettenes og tjenesternes integritet og sikkerhed, og direktivet indfører en forpligtelse for de nationale tilsynsmyndigheder til, når det er relevant, at underrette bl.a. agenturet om brud på sikkerheden og tab af integritet, hvis dette har en væsentlig indvirkning på driften af net eller tjenester, og til en gang om året at forelægge agenturet en sammenfattende rapport om de indberetninger, de har modtaget, og de foranstaltninger, der er truffet. I henhold til direktiv 2002/21/EF bør agenturet, ved at afgive udtalelser, desuden bidrage til at harmonisere relevante tekniske og organisatoriske sikkerhedsforanstaltninger.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/58/EF af 12. juli 2002 om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor (direktiv om databeskyttelse inden for elektronisk kommunikation) (8) kræver, at udbydere af offentligt tilgængelige elektroniske kommunikationstjenester træffer passende tekniske og organisatoriske foranstaltninger til at beskytte deres tjenester, og det stiller desuden krav om at kommunikationshemmeligheden, for så vidt angår både selve kommunikationen og de dermed forbundne trafikdata, opretholdes. Direktiv 2002/58/EF indfører informations- og underretningskrav over for udbydere af elektroniske kommunikationstjenester i forbindelse med brud på persondatasikkerheden. Det kræver endvidere, at Kommissionen rådfører sig med agenturet, inden den vedtager tekniske gennemførelsesforanstaltninger om, under hvilke omstændigheder informations- og underretningskravene gælder, samt hvilke former og procedurer der skal anvendes. Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (9) skal medlemsstaterne kræve, at den registeransvarlige iværksætter de fornødne tekniske og organisatoriske foranstaltninger til at beskytte personoplysninger mod hændelig eller ulovlig tilintetgørelse, hændeligt tab, forringelse, ubeføjet udbredelse eller ikke-autoriseret adgang, navnlig hvis behandlingen omfatter fremsendelse af oplysninger i et net, samt mod enhver anden ulovlig form for behandling.
(16)
Agenturet bør bidrage til et højt net- og informationssikkerhedsniveau, til bedre beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger og til at tilvejebringe og fremme en net- og informationssikkerhedskultur til gavn for borgere, forbrugere, virksomheder og den offentlige sektors organisationer i Unionen og således bidrage til et velfungerende indre marked. Med henblik herpå bør agenturet tildeles de nødvendige budgetmidler.
(17)
I betragtning af den voksende betydning af de elektroniske kommunikationsnet, som nu udgør rygraden i den europæiske økonomi, og af den digitale økonomis aktuelle størrelse bør de finansielle og menneskelige ressourcer, der tildeles agenturet, forøges i overensstemmelse med dettes udvidede rolle og opgaver og afgørende placering i forbindelse med forsvaret af det europæiske digitale økosystem.
(18)
Agenturet bør fungere som et referencepunkt og skabe tillid i kraft af sin uafhængighed, kvaliteten af den rådgivning, det yder, og af de informationer, det videregiver, samt i kraft af den åbenhed, der er forbundet med dets procedurer og drift, og dets omhu ved udførelsen af sine opgaver. Agenturet bør bygge på medlemsstaternes og Unionens indsats og derfor udføre sine opgaver i fuldt samarbejde med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne og være åbent for forbindelser med erhvervslivet og andre relevante interessenter. Desuden bør det bygge på bidrag fra og samarbejde med den private sektor, der spiller en vigtig rolle i indsatsen for at gøre elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester sikre.
(19)
Som grundlag for, hvordan agenturet skal nå sine mål, bør der opstilles et sæt opgaver, der samtidig giver agenturet fleksibilitet i dets aktiviteter. Agenturets opgaver bør omfatte indsamling af information og data, der er nødvendige for at gennemføre analyser af de risici, der er for sikkerheden og robustheden i elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester, og for at agenturet i samarbejde med medlemsstaterne, Kommissionen og, i givet fald de relevante interessenter, kan vurdere net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen. Agenturet bør koordinere sin indsats og samarbejde med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne og styrke samarbejdet mellem interessenter i Europa, navnlig ved at inddrage de kompetente nationale organer og EU-organer og net- og informationssikkerhedseksperter på højt niveau fra den private sektor med kompetence på de relevante områder i aktiviteterne, navnlig udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, netværksudstyrsfabrikanter og softwareleverandører, under hensyntagen til, at net- og informationssystemer omfatter kombinationer af hardware, software og tjenester. Agenturet bør bistå EU-institutionerne og medlemsstaterne i deres dialog med erhvervslivet med henblik på at imødegå sikkerhedsrelaterede problemer i hardware- og softwareprodukter og derved bidrage til en samordnet tilgang til net- og informationssikkerhed.
(20)
Agenturet bør modtage net- og informationssikkerhedsstrategier, der offentliggøres af en af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer eller af en medlemsstat, til orientering, og for at undgå dobbeltarbejde. Agenturet bør analysere strategierne og fremme deres præsentation i et format, der letter sammenligneligheden. Det bør gøre strategierne og sine analyser tilgængelige for offentligheden via elektroniske medier.
(21)
Agenturet bør bistå Kommissionen ved at yde rådgivning og i form af udtalelser og analyser om EU-spørgsmål vedrørende politikudvikling på net- og informationssikkerhedsområdet, herunder beskyttelse af kritisk informationsinfrastruktur og robusthed. Agenturet bør også bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og, hvor det er relevant, medlemsstaterne, hvis de anmoder herom, med at udvikle deres politik og kompetence inden for net- og informationssikkerhed.
(22)
Agenturet bør tage fuldt hensyn til igangværende forsknings-, udviklings- og teknologivurderingsaktiviteter, navnlig aktiviteter, der gennemføres som led i de forskellige EU-forskningsinitiativer, for at rådgive Unionen og, hvor det er relevant, medlemsstaterne, hvis de anmoder herom, om forskningsbehov inden for net- og informationssikkerhed.
(23)
Agenturet bør bistå såvel Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer som medlemsstaterne med at opbygge og forbedre deres kompetence og beredskab på tværs af grænserne til at forebygge, opdage og imødegå sikkerhedsproblemer og sikkerhedsrelaterede hændelser i net og informationssystemer. I den forbindelse bør agenturet lette samarbejdet mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem Kommissionen og andre af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne. Med henblik herpå bør agenturet støtte medlemsstaterne i deres vedvarende indsats for at forbedre deres beredskab og for at tilrettelægge og gennemføre europæiske øvelser om sikkerhedsrelaterede hændelser og, efter anmodning fra en medlemsstat, nationale øvelser.
(24)
For bedre at forstå udfordringerne på net- og informationssikkerhedsområdet er det nødvendigt, at agenturet analyserer både eksisterende risici og nye risici, der dukker op. Med henblik herpå bør agenturet i samarbejde med medlemsstaterne og, alt efter hvad der er relevant, med statistiske organer og andre indsamle relevante oplysninger. Desuden bør agenturet bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at indsamle, analysere og formidle oplysninger om net- og informationssikkerhed. Indsamlingen af statistiske oplysninger og data, der er nødvendige for at gennemføre analyser af de risici, der er for sikkerheden og robustheden i elektronisk kommunikation og infrastruktur og elektroniske tjenester, bør ske på grundlag af oplysningerne fra medlemsstaterne og agenturets indsigt i EU-institutionernes ikt-infrastrukturer i henhold til EU-bestemmelserne og nationale bestemmelser, der er i overensstemmelse med EU-retten. På grundlag af disse oplysninger bør agenturet fastholde opmærksomheden på den seneste status for net- og informationssikkerhed og tilknyttede tendenser i Unionen til gavn for Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne.
(25)
Agenturet bør under udførelsen af sine opgaver lette samarbejdet mellem Unionen og medlemsstaterne for at forbedre bevidstheden om net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen.
(26)
Agenturet bør lette samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente uafhængige tilsynsmyndigheder, især ved at støtte udvikling, fremme og udveksling af bedste praksis og standarder for uddannelsesprogrammer og bevidstgørelsestiltag. Øget informationsudveksling mellem medlemsstaterne vil fremme sådanne foranstaltninger. Agenturet bør bidrage til at bevidstgøre de enkelte brugere af elektroniske kommunikationsmidler, infrastrukturer og tjenester, herunder ved at bistå medlemsstater, der har valgt at anvende platformen for almennyttig information, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7. marts 2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (forsyningspligtdirektivet) (10), med at udarbejde relevant almennyttig information vedrørende net- og informationssikkerhed samt ved at bistå med udarbejdelsen af en sådan information, som skal indgå i leveringen af nyt udstyr til brug i offentlige kommunikationsnet. Agenturet bør også støtte samarbejdet mellem interessenter på EU-plan, blandt andet ved at fremme informationsudveksling, bevidstgørelseskampagner og programmer for almen og erhvervsfaglig uddannelse.
(27)
Agenturet bør bl.a. bistå Unionens relevante institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i oplysningskampagner for slutbrugere med sigte på at fremme en mere sikker individuel adfærd på nettet og øge bevidstheden om de potentielle farer på internettet, navnlig internetkriminalitet, såsom phishingangreb, botnet, økonomisk svig og banksvindel, samt fremme af grundlæggende autentificerings- og databeskyttelsesrådgivning.
(28)
For fuldt ud at opfylde sine mål bør agenturet arbejde sammen med relevante organer, herunder dem, der arbejder med internetkriminalitet, som f.eks. Europol, og myndigheder med ansvar for beskyttelse af privatlivets fred, for at udveksle knowhow og bedste praksis og yde rådgivning om aspekter af net- og informationssikkerhed, der kan have indflydelse på deres arbejde. Agenturet bør sigte mod at opnå synergi mellem disse organers bestræbelser og dets egne bestræbelser på at fremme forbedret net- og informationssikkerhed. Repræsentanter for de myndigheder på nationalt og EU-plan, der har ansvar for retshåndhævelse og beskyttelse af privatlivets fred, bør kunne være repræsenteret i agenturets stående gruppe af interessenter. I sine kontakter med retshåndhævende myndigheder vedrørende aspekter af net- og informationssikkerhed, der kan have indflydelse på disse myndigheders arbejde, bør agenturet respektere de eksisterende informationskanaler og etablerede net.
(29)
Kommissionen har lanceret et europæisk offentlig-privat partnerskab for en robust ikt-infrastruktur som en fleksibel EU-dækkende samarbejdsplatform, der bringer interessenter sammen, så de kan drøfte forvaltningspolitiske mål og økonomiske og markedsmæssige aspekter af udfordringerne og tiltagene for at gøre ikt-infrastrukturen mere robust; agenturet bør spille en formidlende rolle i denne forbindelse.
(30)
For at fremme net- og informationssikkerhed og dens synlighed bør agenturet lette samarbejdet mellem medlemsstaternes kompetente offentlige organer, især ved at støtte udvikling og udveksling af bedste praksis og bevidstgørelsestiltag og ved at styrke deres outreach-aktiviteter. Agenturet bør også støtte samarbejdet mellem interessenter og EU-institutionerne, bl.a. ved at fremme informationsudveksling og bevidstgørelsesaktiviteter.
(31)
For at fremme et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen bør agenturet fremme samarbejde og udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem relevante organisationer, som f.eks. enheder, der håndterer it-sikkerhedshændelser (CSIRT'er) og it-beredskabsenheder (CERT'er).
(32)
Et EU-system med velfungerende CERT'er bør udgøre hjørnestenen af Unionens net- og informationssikkerhedsinfrastruktur. Agenturet bør understøtte medlemsstaternes CERT'er og EU-CERT'en i driften af et netværk af CERT'er, herunder medlemmerne af European Governmental CERTs Group. For at sikre, at alle CERT'er har tilstrækkelig avanceret kapacitet, og at denne kapacitet så vidt muligt svarer til kapaciteten af de mest avancerede CERT'er, bør agenturet fremme oprettelsen og driften af et fagfællebedømmelsessystem. Agenturet bør endvidere fremme og støtte samarbejdet mellem de relevante CERT'er i tilfælde af hændelser, angreb på eller afbrydelser af net eller infrastruktur, der styres eller beskyttes af CERT'erne, og som berører eller vil kunne berøre mindst to CERT'er.
(33)
Effektive net- og informationssikkerhedsstrategier bør baseres på velgennemtænkte risikovurderingsmetoder, både i den offentlige og den private sektor. Der anvendes risikovurderingsmetoder og procedurer på forskellige niveauer, men der er ingen fælles praksis for, hvordan de anvendes effektivt. Ved at udvikle og fremme bedste praksis for risikovurdering og interoperable risikostyringsløsninger i den offentlige og den private sektors organisationer kan man øge sikkerhedsniveauet i nettene og informationssystemerne i Unionen. Til dette formål bør agenturet støtte samarbejdet mellem interessenter på EU-plan og lette deres bestræbelser på at etablere og indføre europæiske og internationale standarder for risikostyring og for målbar sikkerhed i elektroniske produkter, systemer, net og tjenesteydelser, som sammen med software udgør net- og informationssystemerne.
(34)
Agenturet bør, hvor det er hensigtsmæssigt for, at det kan varetage sine mål og udføre sine opgaver, udveksle erfaringer og generelle oplysninger med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, som beskæftiger sig med net- og informationssikkerhed. Agenturet bør bidrage til at identificere forskningsprioriteringerne på EU-plan på områderne netværkers modstandsdygtighed og net- og informationssikkerhed samt tilbyde viden om industriens behov til relevante forskningsinstitutioner.
(35)
Agenturet bør tilskynde medlemsstaterne og serviceydere til at hæve deres generelle sikkerhedsstandarder, så alle internetbrugere tager de nødvendige skridt til at sikre deres egen personlige internetsikkerhed.
(36)
Net- og informationssikkerhedsproblemer er af global karakter. Der er behov for et tættere internationalt samarbejde for at forbedre sikkerhedsstandarderne, herunder definitionen af fælles adfærdsnormer og adfærdskodekser, og informationsudveksling, hvilket vil fremme hurtigere internationalt samarbejde om samt en fælles global tilgang til net- og informationssikkerhedsspørgsmål. Agenturet bør derfor støtte et fortsat EU-engagement og samarbejde med tredjelande og internationale organisationer, ved, hvor det er relevant, at yde den nødvendige ekspertise og analyse til Unionens relevante institutioner, organer, kontorer og agenturer.
(37)
Agenturet bør varetage sine opgaver i overensstemmelse med nærhedsprincippet, idet det sikrer en passende grad af koordinering mellem medlemsstaterne i spørgsmål om net- og informationssikkerhed og forbedrer de nationale politikkers effektivitet og dermed tilføjer dem merværdi, og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, idet det ikke går ud over, hvad der er nødvendigt for at nå målene i denne forordning. Udførelsen af agenturets opgaver bør styrke, men ikke gribe ind i eller træde i stedet for, hindre eller overlappe de relevante beføjelser og opgaver, der er tildelt nationale tilsynsmyndigheder i overensstemmelse med direktiverne om elektroniske kommunikationsnet og -tjenester, samt de beføjelser og opgaver, der er tillagt sammenslutningen af Europæiske Tilsynsmyndigheder inden for Elektronisk Kommunikation (BEREC), der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1211/2009 (11), Kommunikationsudvalget, som er omhandlet i direktiv 2002/21/EF, de europæiske standardiseringsorganisationer, de nationale standardiseringsorganisationer og det stående udvalg, jf. direktiv 98/34/EF (12), samt medlemsstaternes uafhængige tilsynsmyndigheder som fastlagt i direktiv 95/46/EF.
(38)
Det er nødvendigt at gennemføre visse principper om agenturets forvaltning for at overholde den fælles erklæring og fælles tilgang, som den interinstitutionelle arbejdsgruppe om EU's decentrale agenturer nåede til enighed om i juli 2012, og som har til formål at strømline agenturernes aktiviteter og forbedre deres resultater.
(39)
Den fælles erklæring og fælles tilgang bør, alt efter hvad der er relevant, også afspejles i agenturets arbejdsprogrammer, agenturets evalueringer og agenturets rapporterings- og administrationspraksis.
(40)
For at agenturet kan fungere korrekt, bør Kommissionen og medlemsstaterne sikre, at personer, der udpeges til bestyrelsen, har en hensigtsmæssig faglig ekspertise. Kommissionen og medlemsstaterne bør også gøre en indsats for at begrænse udskiftningen af deres respektive repræsentanter i bestyrelsen, så der sikres kontinuitet i bestyrelsens arbejde.
(41)
Det er afgørende, at agenturet skaber og vedligeholder et ry for upartiskhed, integritet og høje faglige standarder. Bestyrelsen bør derfor vedtage omfattende regler, der omfatter hele agenturet, for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter.
(42)
I betragtning af agenturets særlige forhold og de vanskelige udfordringer, det står over for, bør agenturets organisatoriske struktur forenkles og styrkes for at sikre større effektivitet. Der bør derfor bl.a. nedsættes et forretningsudvalg, således at bestyrelsen kan fokusere på spørgsmål af strategisk betydning.
(43)
Bestyrelsen bør udnævne en regnskabsfører i overensstemmelse med regler vedtaget i henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (13) (finansforordningen).
(44)
For at sikre, at agenturet fungerer effektivt, bør medlemsstaterne og Kommissionen være repræsenteret i bestyrelsen, der bør fastlægge de overordnede retningslinjer for agenturets drift og sikre, at agenturet udfører sine opgaver i overensstemmelse med denne forordning. Bestyrelsen bør have de beføjelser, der er nødvendige, til at fastlægge budgettet, kontrollere dets gennemførelse, vedtage passende finansielle bestemmelser, fastlægge transparente arbejdsprocedurer for agenturets beslutningstagning, vedtage agenturets arbejdsprogram, vedtage sin egen forretningsorden og agenturets interne forretningsgange, udnævne den administrerende direktør og træffe afgørelse om at forlænge den administrerende direktørs mandatperiode efter at have indhentet en udtalelse fra Europa-Parlamentet eller bringe den til ophør. Bestyrelsen bør nedsætte et forretningsudvalg, der kan bistå den i udførelsen af dens administrative og budgetmæssige opgaver
(45)
Et velfungerende agentur kræver, at den administrerende direktør udnævnes på grundlag af kvalifikationer og dokumenterede administrative og ledelsesmæssige færdigheder samt kvalifikationer og erfaring, der er relevante for net- og informationssikkerhed, og at den administrerende direktørs opgaver med hensyn til tilrettelæggelsen af agenturets interne opgaver udføres i fuld uafhængighed. Med henblik herpå bør den administrerende direktør efter høring af Kommissionen udarbejde et forslag til agenturets arbejdsprogram og træffe alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at arbejdsprogrammet gennemføres korrekt. Den administrerende direktør bør hvert år udarbejde en årsberetning, der skal forelægges for bestyrelsen, udfærdige et udkast til overslag over agenturets indtægter og udgifter samt gennemføre budgettet.
(46)
Den administrerende direktør bør kunne nedsætte ad hoc-arbejdsgrupper til at behandle specifikke spørgsmål, særlig af videnskabelig, teknisk, retlig eller samfundsøkonomisk art. Ved nedsættelsen af ad hoc-arbejdsgrupper bør den administrerende direktør trække på den relevante eksterne ekspertise, der er nødvendig, for at agenturet kan få adgang til de seneste nye oplysninger om de sikkerhedsudfordringer, der følger med et informationssamfund i stadig udvikling. Den administrerende direktør bør sikre, at medlemmerne af ad hoc-arbejdsgrupperne udvælges på grundlag af den højeste ekspertisestandard, og tage skridt til at sikre en passende repræsentativ balance, afhængigt af de specifikke spørgsmål, mellem medlemsstaternes offentlige administrationer, EU-institutionerne og den private sektor, herunder erhvervslivet, brugerne og akademiske eksperter i net- og informationssikkerhed. Den administrerende direktør bør, alt efter hvad der er relevant, og fra sag til sag kunne invitere eksperter, der er anerkendt som kompetente på det pågældende område, til at deltage i arbejdsgruppernes arbejde. Deres udgifter bør afholdes af agenturet i overensstemmelse med dets interne regler og i overensstemmelse med regler vedtaget i henhold til finansforordningen.
(47)
Agenturet bør have en stående gruppe af interessenter som et rådgivende organ, der kan sikre en løbende dialog med den private sektor, forbrugerorganisationerne og andre relevante interessenter. Den stående gruppe af interessenter, der nedsættes af bestyrelsen på forslag af den administrerende direktør, bør koncentrere sig om spørgsmål, der er relevante for interessenter, og forelægge dem for agenturet. Den administrerende direktør bør, når det er relevant og under hensyn til dagsordenen for møderne, kunne invitere repræsentanter for Europa-Parlamentet og andre relevante organer til at deltage i gruppens møder.
(48)
Da der er tilstrækkelig repræsentation af interessenter i den stående gruppe af interessenter, og denne gruppe navnlig skal høres vedrørende udkastet til arbejdsprogram, er der ikke længere noget behov for repræsentation af interessenter i bestyrelsen.
(49)
Agenturet bør følge de relevante EU-bestemmelser om aktindsigt som fastlagt i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 (14). De oplysninger, som agenturet behandler i forbindelse med sit interne arbejde, og de oplysninger, som det behandler under udførelsen af dets opgaver, bør være omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (15).
(50)
Agenturet bør overholde de bestemmelser, der gælder for EU-institutionerne samt national lovgivning vedrørende behandling af følsomme dokumenter.
(51)
For at agenturet kan sikres fuld selvstændighed og uafhængighed og for at sætte det i stand til at udføre supplerende og nye opgaver, herunder uforudsete hasteopgaver, bør agenturet råde over et tilstrækkeligt og selvstændigt budget, hvortil indtægterne hovedsagelig kommer fra et bidrag fra Unionen og fra bidrag fra tredjelande, der deltager i agenturets arbejde. Størstedelen af agenturets ansatte bør være direkte involveret i den operationelle gennemførelse af agenturets mandat. Værtsmedlemsstaten og enhver anden medlemsstat bør kunne yde frivillige bidrag til agenturets indtægter. Unionens budgetprocedure bør finde anvendelse på ethvert bidrag, som kommer fra Den Europæiske Unions almindelige budget. Desuden bør revisionen af agenturets regnskaber forestås af Revisionsretten for at sikre gennemsigtighed og ansvarlighed.
(52)
I betragtning af det stadigt skiftende trusselsbillede og udviklingen af Unionens politik for net- og informationssikkerhed, og for at tilpasse sig til den flerårige finansielle ramme, bør agenturets mandatperiode fastsættes for en begrænset periode på syv år med mulighed for en forlængelse af perioden.
(53)
Der bør foretages en uafhængig evaluering af agenturets arbejde. Evalueringen bør tage stilling til, om agenturets mål opfyldes effektivt, om arbejdsmetoderne er effektive, og om dets opgaver er relevante, for at det kan afgøres, om målene stadig er gyldige, og på grundlag heraf, om agenturets mandat bør forlænges og i bekræftende fald for hvilken periode.
(54)
Såfremt Kommissionen hen imod udløbet af agenturets mandatperiode ikke har fremlagt et forslag til en forlængelse af mandatet, bør agenturet og Kommissionen træffe de relevante foranstaltninger, især om spørgsmål i forbindelse med ansættelseskontrakter og budget arrangementer.
(55)
Målet for denne forordning, nemlig at oprette Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed med henblik på at bidrage til et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen og for at hæve oplysningsniveauet om informationssikkerhed og for at udvikle og fremme en net- og informationssikkerhedskultur i samfundet til gavn for borgerne, forbrugerne, virksomhederne og den offentlige sektors organisationer i Unionen og således bidrage til gennemførelsen af et velfungerende indre marked, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål.
(56)
Forordning (EF) nr. 460/2004 bør ophæves.
(57)
Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse er blevet hørt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 2, i forordning (EF) nr. 45/2001 og vedtog sin udtalelse den 20. december 2010 (16) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT 1
ANVENDELSESOMRÅDE, MÅL OG OPGAVER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning oprettes Den Europæiske Unions Agentur for Net- og Informationssikkerhed (i det følgende benævnt »agenturet«), som skal udføre de opgaver, det tildeles med det formål at bidrage til et højt net- og informationssikkerhedsniveau i Unionen og for at hæve oplysningsniveauet om net- og informationssikkerhed og for at udvikle og fremme en net- og informationssikkerhedskultur i samfundet til gavn for borgerne, forbrugerne, virksomhederne og den offentlige sektors organisationer i Den Europæiske Union og således bidrage til gennemførelsen af et velfungerende indre marked.
2. Agenturets mål og opgaver berører ikke medlemsstaternes beføjelser med hensyn til net- og informationssikkerhed og berører under ingen omstændigheder aktiviteter vedrørende offentlig sikkerhed, forsvar, statens sikkerhed (herunder statens økonomiske velfærd for så vidt angår aspekter, der vedrører statens sikkerhed) og statens aktiviteter på det strafferetlige område.
3. I denne forordning forstås ved »net- og informationssikkerhed«: et nets eller et informationssystems evne til, på et givet tillidsniveau, at modstå uheld, ulovlige og ondsindede handlinger, der er til skade for tilgængeligheden, autenticiteten, integriteten og fortroligheden i forbindelse med data, der opbevares eller overføres, og de dermed forbundne tjenester, der tilbydes i eller er tilgængelige via disse net og systemer.
Artikel 2
Mål
1. Agenturet skal udvikle og opretholde et højt ekspertiseniveau.
2. Agenturet skal bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer med at udarbejde de nødvendige politikker for net- og informationssikkerhed.
3. Agenturet skal bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne med at gennemføre de politikker, der er nødvendige for at opfylde de retlige og reguleringsmæssige krav vedrørende net- og informationssikkerhed i henhold til eksisterende og fremtidige EU-retsakter og dermed bidrage til et velfungerende indre marked.
4. Agenturet skal bistå Unionen og medlemsstaterne med at øge og styrke deres kapacitet og beredskab til at forebygge, opdage og imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer og -hændelser.
5. Agenturet skal bruge sin ekspertise til at fremme et bredt samarbejde mellem aktører fra både den offentlige og den private sektor.
Artikel 3
Opgaver
1. Med det formål, der er fastsat i artikel, og for at nå de mål, der er fastsat i artikel 2, samt under overholdelse af artikel 1, stk. 2, skal agenturet udføre følgende opgaver:
a)
støtte udviklingen af Unionens politik og lovgivning ved at:
i)
bistå og rådgive i alle spørgsmål vedrørende Unionens politik og lovgivning om net- og informationssikkerhed
ii)
foretage forberedende arbejde, rådgivning og analyser vedrørende udviklingen og ajourføringen af Unionens politik og lovgivning om net- og informationssikkerhed
iii)
analysere offentligt tilgængelige net- og informationssikkerhedsstrategier og fremme offentliggørelse heraf
b)
støtte kapacitetsopbygningen ved at:
i)
støtte medlemsstaterne, på deres anmodning, i deres bestræbelser på at udvikle og forbedre forebyggelse, opdagelse og analyse af og kapaciteten til at imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer og -hændelser, og give dem den nødvendige viden
ii)
fremme og lette frivilligt samarbejde mellem medlemsstaterne indbyrdes og mellem Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at forebygge, opdage og imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer og -hændelser, når disse har en virkning på tværs af grænserne
iii)
bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer i deres bestræbelser på at udvikle forebyggelse, opdagelse og analyse af og kapaciteten til at imødegå net- og informationssikkerhedsproblemer, navnlig ved at støtte driften af en it-beredskabsenhed (CERT) for dem
iv)
støtte en forøgelse af kapaciteten i nationale og statslige CERT'er og EU-CERT'en, herunder ved at fremme dialog og udveksling af oplysninger for at sikre, at hver CERT opfylder et fælles sæt af minimumskrav med hensyn til det aktuelle tekniske niveau og opererer i overensstemmelse med bedste praksis
v)
støtte tilrettelæggelsen og gennemførelsen af EU-øvelser vedrørende net- og informationssikkerhed og rådgive medlemsstaterne, efter deres anmodning, om nationale øvelser
vi)
bistå Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne i deres bestræbelser på at indsamle, analysere og i overensstemmelse med medlemsstaternes sikkerhedskrav formidle oplysninger om net- og informationssikkerhed; og på grundlag af de oplysninger, som fremsendes af Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og af medlemsstaterne i overensstemmelse med bestemmelser i EU-retten og nationale bestemmelser under overholdelse af EU-retten, holde Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaterne ajour med den seneste udvikling i net- og informationssikkerhedssituationen i Unionen til gavn for dem
vii)
støtte udviklingen af en EU-mekanisme for tidlig varsling, der kan supplere medlemsstaternes mekanismer
viii)
tilbyde uddannelse inden for net- og informationssikkerhed til relevante offentlige organer, eventuelt i samarbejde med interessenter
c)
støtte frivilligt samarbejde mellem de kompetente offentlige organer og mellem interessenter, herunder universiteter og forskningscentre i Unionen, og støtte bevidstgørelse ved bl.a. at:
i)
fremme samarbejdet mellem nationale og statslige CERT'er eller enheder, der håndterer it-sikkerhedshændelser (CSIRT'er), herunder CERT'en for Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer
ii)
fremme udvikling og udveksling af bedste praksis med henblik på at nå et højt net- og informationssikkerhedsniveau
iii)
lette dialogen og bestræbelserne på at udvikle og udveksle bedste praksis
iv)
fremme bedste praksis inden for udveksling af oplysninger og bevidstgørelse
v)
støtte Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og, efter deres anmodning, medlemsstaterne og deres relevante organer med at arrangere bevidstgørelsesaktiviteter, herunder på enkeltbrugerniveau, og andre opsøgende aktiviteter for at øge net- og informationssikkerheden og dens synlighed ved at udarbejde bedste praksis og retningslinjer
d)
støtte forskning og udvikling samt standardisering ved at:
i)
lette etableringen og indførelsen af europæiske og internationale standarder for risikostyring og for sikkerhed i elektroniske produkter, net og tjenesteydelser
ii)
rådgive Unionen og medlemsstaterne om forskningsbehov på området net- og informationssikkerhed med henblik på at gøre det muligt effektivt at imødegå nuværende og kommende net- og informationssikkerhedsrisici og -trusler, herunder hvad angår nye og kommende informations- og kommunikationsteknologier, og effektivt bruge teknologier til risikoforebyggelse
e)
samarbejde med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer, herunder dem, der beskæftiger sig med internetkriminalitet og beskyttelse af privatlivets fred og personoplysninger, med henblik på at behandle spørgsmål af fælles interesse, ved bl.a. at:
i)
udveksle viden og bedste praksis
ii)
yde rådgivning om relevante net- og informationssikkerhedsaspekter for at udvikle synergier
f)
bidrage til Unionens indsats for at samarbejde med tredjelande og internationale organisationer for at fremme internationalt samarbejde om net- og informationssikkerhedsforhold, herunder ved at:
i)
deltage, hvor det er relevant, som observatør og i tilrettelæggelsen af internationale øvelser, og analysere og rapportere om resultatet af sådanne øvelser
ii)
lette udvekslingen af bedste praksis mellem relevante organisationer
iii)
yde ekspertise til EU-institutioner.
2. Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer og medlemsstaternes organer kan anmode om rådgivning fra agenturet i tilfælde af brud på sikkerheden eller tab af integritet, der har en betydelig indvirkning på driften af net og tjenester.
3. Agenturet udfører opgaver, som det pålægges ved EU-retsakter.
4. Agenturet fremsætter uafhængigt sine egne konklusioner, retningslinjer og udtalelser i forbindelse med spørgsmål, der ligger inden for denne forordnings anvendelsesområde og mål.
AFSNIT 2
ORGANISATION
Artikel 4
Agenturets sammensætning
1. Agenturet består af:
a)
en bestyrelse
b)
en administrerende direktør, personale, samt
c)
en stående gruppe af interessenter.
2. Med henblik på at øge effektiviteten af agenturets drift nedsætter bestyrelsen et forretningsudvalg.
Artikel 5
Bestyrelsen
1. Bestyrelsen fastlægger de overordnede retningslinjer for agenturets drift og sikrer, at agenturet udfører sine opgaver i overensstemmelse med de regler og principper, der fastlægges i denne forordning. Den sikrer endvidere, at der er sammenhæng mellem agenturets arbejde og aktiviteter, der udføres af medlemsstaterne og på EU-plan.
2. Bestyrelsen vedtager agenturets årlige arbejdsprogram og det flerårige arbejdsprogram.
3. Bestyrelsen vedtager en årsberetning om agenturets virksomhed og sender den senest den 1. juli i det følgende år til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten. Årsberetningen skal indeholde regnskaberne og beskrive, i hvilket omfang agenturet har opfyldt sine præstationsindikatorer. Årsberetningen offentliggøres.
4. Bestyrelsen vedtager en strategi til bekæmpelse af svig, der skal stå i forhold til risikoen for svig under hensyntagen til en cost-benefit analyse af de påtænkte foranstaltninger.
5. Bestyrelsen sikrer en behørig opfølgning af resultaterne og henstillingerne fra undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), og de forskellige interne og eksterne revisionsberetninger og evalueringer.
6. Bestyrelsen vedtager regler for forebyggelse og håndtering af interessekonflikter.
7. Bestyrelsen udøver over for agenturets ansatte de beføjelser, som vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i Den Europæiske Union (»vedtægten for tjenestemænd« og »ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte«), som fastlagt i forordning (EØF, Euratom, EKSF) nr. 259/68 (17), tillægger henholdsvis ansættelsesmyndigheden og den myndighed, der er beføjet til at indgå ansættelseskontrakter.
Bestyrelsen vedtager i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd en afgørelse baseret på artikel 2, stk. 1, i vedtægten for tjenestemænd og artikel 6 i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte, der tillægger den administrerende direktør de relevante ansættelsesmyndighedsbeføjelser. Den administrerende direktør kan uddelegere disse beføjelser.
Under helt særlige omstændigheder kan bestyrelsen tilbagekalde delegationen af ansættelsesmyndighedens beføjelser til den administrerende direktør og de beføjelser, denne måtte have uddelegeret. I sådanne tilfælde kan bestyrelsen for en begrænset periode uddelegere dem til et af sine medlemmer eller til en anden medarbejder end den administrerende direktør.
8. Bestyrelsen vedtager regler for anvendelsen af vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte i overensstemmelse med artikel 110 i vedtægten for tjenestemænd.
9. Bestyrelsen udnævner den administrerende direktør og kan forlænge dennes mandatperiode eller afskedige vedkommende i overensstemmelse med artikel 24 i denne forordning.
10. Bestyrelsen fastsætter sin og forretningsudvalgets forretningsorden efter høring af Kommissionen. Forretningsordenen skal give mulighed for at fremskynde beslutningstagningen, enten ved en skriftlig procedure eller afholdelse af fjernmøder.
11. Bestyrelsen vedtager agenturets interne forretningsgange efter høring af Kommissionen. Disse forretningsgange offentliggøres.
12. Bestyrelsen vedtager de finansielle bestemmelser for agenturet. De må ikke afvige fra Kommissionens forordning (EF, Euratom) nr. 2343/2002 af 19. november 2002 om rammefinansforordningen for de organer, der er omhandlet i artikel 185 i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (18), medmindre dette er strengt nødvendigt af hensyn til agenturets drift, og Kommissionen forudgående har givet sit samtykke.
13. Bestyrelsen vedtager en flerårig plan for personalepolitikken efter at have hørt Kommissionens tjenestegrene og underrettet Europa-Parlamentet og Rådet.
Artikel 6
Bestyrelsens sammensætning
1. Bestyrelsen består af en repræsentant for hver medlemsstat og to repræsentanter, der udnævnes af Kommissionen. Alle repræsentanter har stemmeret.
2. Hvert medlem af bestyrelsen skal have en suppleant, der repræsenterer medlemmet, når det ikke er til stede.
3. Medlemmer af bestyrelsen og deres suppleanter udpeges på baggrund af deres kendskab til agenturets opgaver og mål under hensyntagen til ledelsesmæssige, administrative og budgetmæssige kompetencer, der er relevante for at udføre de opgaver, der er nævnt i artikel 5. Kommissionen og medlemsstaterne bør bestræbe sig på at begrænse udskiftningen af deres repræsentanter i bestyrelsen med henblik på at sikre kontinuiteten i bestyrelsens arbejde. Kommissionen og medlemsstaterne tilstræber at opnå en ligelig repræsentation af mænd og kvinder i bestyrelsen.
4. Mandatperioden for medlemmer af bestyrelsen og deres suppleanter er fire år. Perioden kan forlænges.
Artikel 7
Bestyrelsens formand
1. Bestyrelsen vælger blandt sine medlemmer en formand og en næstformand for en periode på tre år, der kan fornyes. Næstformanden træder uden videre i stedet for formanden, hvis denne er forhindret i at udøve sit hverv.
2. Formanden kan indbydes til at give en redegørelse over for Europa-Parlamentets relevante udvalg og besvare spørgsmål fra medlemmerne.
Artikel 8
Møder
1. Formanden indkalder til bestyrelsesmøder.
2. Bestyrelsen afholder ordinært møde mindst én gang om året. Den afholder endvidere ekstraordinære møder efter anmodning fra formanden eller mindst en tredjedel af medlemmerne.
3. Den administrerende direktør deltager uden stemmeret i bestyrelsens møder.
Artikel 9
Afstemning
1. Bestyrelsen træffer afgørelse med absolut flertal blandt sine medlemmer.
2. Der kræves et flertal på to tredjedele af bestyrelsens medlemmer for at vedtage bestyrelsens forretningsorden og agenturets interne forretningsgange, budgettet og det årlige og flerårige arbejdsprogram, for at udnævne og afskedige den administrerende direktør eller forlænge dennes mandatperiode og for at udpege formanden for bestyrelsen.
Artikel 10
Forretningsudvalget
1. Bestyrelsen bistås af et forretningsudvalg.
2. Forretningsudvalget forbereder udelukkende afgørelser om administrative og budgetmæssige spørgsmål, der skal vedtages af bestyrelsen.
I samarbejde med bestyrelsen sikrer forretningsudvalget passende opfølgning på de resultater og henstillinger, der stammer fra undersøgelser foretaget af OLAF og fra forskellige interne eller eksterne audit- og evalueringsrapporter.
Uden at det berører den administrerende direktørs ansvar, jf. artikel 11, bistår forretningsudvalget den administrerende direktør i gennemførelsen af bestyrelsens afgørelser vedrørende administrative og budgetmæssige spørgsmål.
3. Forretningsudvalget består af fem medlemmer, der udpeges blandt medlemmerne af bestyrelsen, heriblandt formanden for bestyrelsen, der også kan være formand for forretningsudvalget, og en af repræsentanterne for Kommissionen.
4. Mandatperioden for medlemmerne af forretningsudvalget er den samme som den i artikel 6, stk. 4, fastsatte for medlemmerne af bestyrelsen.
5. Forretningsudvalget mødes mindst én gang hver tredje måned. Formanden for forretningsudvalget indkalder til yderligere møder efter anmodning fra udvalgets medlemmer.
Artikel 11
Den administrerende direktørs opgaver
1. Agenturet ledes af den administrerende direktør, som varetager sit hverv i uafhængighed.
2. Den administrerende direktør er ansvarlig for:
a)
den daglige ledelse af agenturet
b)
gennemførelse af de beslutninger, der træffes af bestyrelsen
c)
udarbejdelse, efter samråd med bestyrelsen, af det årlige arbejdsprogram og det flerårige arbejdsprogram og forelæggelse heraf for bestyrelsen efter høring af Kommissionen
d)
gennemførelse af det årlige arbejdsprogram og det flerårige arbejdsprogram og aflæggelse af rapport til bestyrelsen om gennemførelsen heraf
e)
udarbejdelse af årsberetningen om agenturets virksomhed og forelæggelse heraf for bestyrelsen til godkendelse
f)
udarbejdelse af en handlingsplan til opfølgning af konklusionerne fra efterfølgende evalueringer og aflæggelse af en statusrapport til Kommissionen hvert andet år
g)
beskyttelse af Unionens finansielle interesser gennem forholdsregler til forebyggelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, gennem effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb, og om nødvendigt gennem administrative og finansielle sanktioner, der er effektive og forholdsmæssige og har en afskrækkende virkning
h)
udarbejdelse af agenturets strategi for bekæmpelse af svig og forelæggelse heraf for bestyrelsen til godkendelse
i)
sikring af, at agenturet gennemfører sine aktiviteter i overensstemmelse med brugernes krav, navnlig med hensyn til ydelsernes tilstrækkelighed
j)
etablering og opretholdelse af forbindelser med Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer
k)
etablering og opretholdelse af kontakt med erhvervslivet og forbrugerorganisationer med henblik på at sikre en løbende dialog med de relevante interessenter
l)
andre opgaver, som den administrerende direktør pålægges ved denne forordning.
3. Er det nødvendigt og i overensstemmelse med agenturets formål og opgaver, kan den administrerende direktør nedsætte ad hoc-arbejdsgrupper bestående af eksperter, bl.a. fra medlemsstaternes kompetente myndigheder. Bestyrelsen underrettes på forhånd herom. Procedurerne vedrørende især sammensætning, den administrerende direktørs udnævnelse af eksperterne og ad hoc-arbejdsgruppernes virke fastsættes i agenturets interne forretningsgange.
4. Den administrerende direktør stiller administrativt personale og andre ressourcer til rådighed for bestyrelsen og forretningsudvalget, hvor det er nødvendigt.
Artikel 12
Den stående gruppe af interessenter
1. På forslag af den administrerende direktør nedsætter bestyrelsen en stående gruppe af interessenter bestående af anerkendte eksperter, der repræsenterer de relevante interessenter såsom ikt-industrien, udbydere af elektroniske kommunikationsnet og -tjenester til offentligheden, forbrugergrupper, akademiske eksperter i net- og informationssikkerhed og repræsentanter for de nationale tilsynsmyndigheder, der er givet meddelelse om i henhold til direktiv 2002/21/EF, samt myndigheder med ansvar for retshåndhævelse og beskyttelse af privatlivets fred.
2. Procedurerne vedrørende især antal og sammensætning samt bestyrelsens udnævnelse af medlemmerne af den stående gruppe af interessenter, den administrerende direktørs forslag samt arbejdsgangen i gruppen fastlægges i agenturets interne forretningsgange og offentliggøres.
3. Den stående gruppe af interessenter ledes af den administrerende direktør eller af en person udpeget af den administrerende direktør på enkeltsagsbasis.
4. Mandatperioden for medlemmerne af den stående gruppe af interessenter er to et halvt år. Medlemmer af bestyrelsen kan ikke være medlemmer af den stående gruppe af interessenter. Eksperter fra Kommissionen og medlemsstaterne har ret til at være til stede på møderne og deltage i arbejdet i den stående gruppe af interessenter. Repræsentanter for andre organer, som den administrerende direktør skønner er relevante, og som ikke er medlemmer af den stående gruppe af interessenter, kan indbydes til at være til stede på møderne og deltage i arbejdet i den stående gruppe af interessenter.
5. Den stående gruppe af interessenter rådgiver agenturet med hensyn til udførelsen af dets aktiviteter. Den rådgiver navnlig den administrerende direktør om udarbejdelsen af forslag til agenturets arbejdsprogram samt om varetagelse af kommunikation med de relevante interessenter om alle spørgsmål, der vedrører arbejdsprogrammet.
AFSNIT 3
DRIFT
Artikel 13
Arbejdsprogram
1. Agenturet udfører sine aktiviteter i overensstemmelse med det årlige og det flerårige arbejdsprogram, der skal indeholde alle planlagte aktiviteter.
2. Arbejdsprogrammet skal indeholde skræddersyede præstationsindikatorer, der muliggør en effektiv evaluering af de resultater, der opnås i forhold til målene.
3. Den administrerende direktør er ansvarlig for udarbejdelsen af agenturets arbejdsprogram efter forudgående samråd med Kommissionens tjenestegrene. Senest den 15. marts hvert år forelægger den administrerende direktør et udkast til det følgende års arbejdsprogram for bestyrelsen.
4. Senest den 30. november hvert år vedtager bestyrelsen efter at have modtaget Kommissionens udtalelse agenturets arbejdsprogram for det følgende år. Arbejdsprogrammet skal omfatte et flerårigt perspektiv. Bestyrelsen sikrer, at arbejdsprogrammet er i overensstemmelse med agenturets formål og med Unionens lovgivningsmæssige og politiske prioriteter på området net- og informationssikkerhed.
5. Arbejdsprogrammet tilrettelægges i overensstemmelse med princippet om aktivitetsbaseret forvaltning. Det skal være i overensstemmelse med overslaget over agenturets indtægter og udgifter og agenturets budget for samme regnskabsår.
6. Den administrerende direktør fremsender efter bestyrelsens vedtagelse arbejdsprogrammet til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og medlemsstaterne og offentliggør det. Efter indbydelse fra Europa-Parlamentets relevante udvalg skal den administrerende direktør forelægge og drøfte det vedtagne årlige arbejdsprogram.
Artikel 14
Anmodninger til agenturet
1. Anmodninger om rådgivning og bistand, der ligger inden for agenturets formål og opgaver, rettes til den administrerende direktør og ledsages af baggrundsoplysninger om det emne, der skal behandles. Den administrerende direktør underretter bestyrelsen og forretningsudvalget om de modtagne anmodninger, de potentielle ressourcemæssige konsekvenser og efterfølgende om, hvordan der er fulgt op på anmodningerne. Afviser agenturet en anmodning, skal det begrunde afvisningen.
2. Anmodninger i henhold til stk. 1 kan fremsættes af:
a)
Europa-Parlamentet
b)
Rådet
c)
Kommissionen
d)
ethvert kompetent organ udpeget af en medlemsstat såsom en national tilsynsmyndighed som defineret i artikel 2 i direktiv 2002/21/EF.
3. Bestemmelser for anvendelsen af stk. 1 og 2 i praksis vedrørende navnlig forelæggelse, prioritering og opfølgning af anmodninger til agenturet samt orientering af bestyrelsen og forretningsudvalget fastsættes af bestyrelsen i agenturets interne forretningsgange.
Artikel 15
Interesseerklæring
1. Medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør samt embedsmænd, der midlertidigt er stillet til rådighed af medlemsstaterne, afgiver hver især en loyalitetserklæring og en erklæring, hvori de anfører, hvorvidt der foreligger direkte eller indirekte interesser, der kan anses for at berøre deres uafhængighed. Erklæringerne skal være præcise og fuldstændige og afgives skriftligt hvert år og ajourføres, når det er nødvendigt.
2. Medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør og eksterne eksperter, der deltager i ad hoc-arbejdsgrupper, skal hver især på præcis og fyldestgørende vis senest på hvert møde gøre opmærksom på eventuelle interesser, som kan anses for at berøre deres uafhængighed med hensyn til de punkter, der er på dagsordenen, og skal afholde sig fra at deltage i drøftelserne af og afstemningen om de pågældende punkter.
3. Agenturet fastsætter i sine interne forretningsgange bestemmelser om, hvordan de i stk. 1 og 2 omhandlede regler om interesseerklæringer gennemføres i praksis.
Artikel 16
Åbenhed
1. Agenturet gennemfører sine aktiviteter med en høj grad af åbenhed og i overensstemmelse med artikel 17 og 18.
2. Agenturet sikrer, at offentligheden og eventuelle interesserede parter får passende, objektive, pålidelige og let tilgængelige oplysninger, især vedrørende resultaterne af dets arbejde. Det offentliggør også interesseerklæringer afgivet i overensstemmelse med artikel 15.
3. Bestyrelsen kan på forslag af den administrerende direktør give interesserede parter tilladelse til at følge procedurerne i forbindelse med nogle af agenturets aktiviteter.
4. Agenturet fastsætter i sine interne forretningsgange bestemmelser om, hvordan de i stk. 1 og 2 omhandlede regler om åbenhed gennemføres i praksis.
Artikel 17
Fortrolighed
1. Med forbehold af artikel 18 må agenturet ikke til tredjemand videregive oplysninger, som det behandler eller modtager, og for hvilke der foreligger en begrundet begæring om, at de holdes helt eller delvist fortrolige.
2. Medlemmerne af bestyrelsen, den administrerende direktør, medlemmerne af den stående gruppe af interessenter, eksterne eksperter, der deltager i ad hoc-arbejdsgrupperne, samt agenturets personale, herunder embedsmænd, der midlertidigt er stillet til rådighed af medlemsstaterne, skal, selv efter at deres hverv er ophørt, overholde forpligtelsen til fortrolighed som fastsat i artikel 339 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
3. Agenturet fastsætter i sine interne forretningsgange bestemmelser om, hvordan de i stk. 1 og 2 omhandlede regler om fortrolighed gennemføres i praksis.
4. Bestyrelse beslutter, såfremt det er nødvendigt for udførelsen af agenturets opgaver, at tillade agenturet at behandle klassificerede oplysninger. I så fald vedtager bestyrelsen efter aftale med Kommissionens tjenestegrene interne forretningsgange baseret på sikkerhedsprincipperne i Kommissionens afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom af 29. november 2001 om ændring af dens forretningsorden (19). Disse forretningsgange skal blandt andet indeholde bestemmelser om udveksling, behandling og opbevaring af klassificerede oplysninger.
Artikel 18
Aktindsigt
1. Forordning (EF) nr. 1049/2001 finder anvendelse på agenturets dokumenter.
2. Bestyrelsen vedtager de praktiske gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1049/2001 senest seks måneder efter, at agenturet er oprettet.
3. De beslutninger, som agenturet træffer efter artikel 8 i forordning (EF) nr. 1049/2001, kan gøres til genstand for en klage til ombudsmanden i henhold til artikel 228 i TEUF eller en klage indbragt for Den Europæiske Unions Domstol i henhold til artikel 263 i TEUF.
AFSNIT 4
FINANSIELLE BESTEMMELSER
Artikel 19
Vedtagelse af budgettet
1. Agenturets indtægter består af et bidrag fra Unionens budget, bidrag fra tredjelande, der deltager i agenturets arbejde i henhold til artikel 30, og frivillige bidrag fra medlemsstaterne i form af pengebeløb eller naturalier. Medlemsstater, der yder frivillige bidrag, kan ikke påberåbe sig nogen specifikke rettigheder eller tjenester som et resultat heraf.
2. Agenturets udgifter omfatter udgifter til personale, administrativ og teknisk bistand, infrastruktur og driftsudgifter, samt udgifter som følge af kontrakter, der er indgået med tredjemand.
3. Senest den 1. marts hvert år udarbejder den administrerende direktør et udkast til overslag over agenturets indtægter og udgifter for det følgende regnskabsår og forelægger det for bestyrelsen, ledsaget af et udkast til stillingsfortegnelse.
4. Indtægter og udgifter skal balancere.
5. Hvert år vedtager bestyrelsen på grundlag af udkastet til overslag over indtægter og udgifter fra den administrerende direktør et overslag over agenturets indtægter og udgifter for det kommende regnskabsår.
6. Bestyrelsen fremsender senest den 31. marts hvert år dette overslag, der indeholder et udkast til stillingsfortegnelse og et udkast til arbejdsprogram, til Kommissionen og de tredjelande, som Unionen har indgået aftaler med i overensstemmelse med artikel 30.
7. Kommissionen sender overslaget til Europa-Parlamentet og Rådet sammen med forslaget til Unionens almindelige budget.
8. På grundlag af dette overslag opfører Kommissionen i forslaget til Unionens budget de overslag, den skønner nødvendige for stillingsfortegnelsen, og de tilskud, der ydes over det almindelige budget, og fremsender forslaget til Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med artikel 314 i TEUF.
9. Europa-Parlamentet og Rådet godkender bevillingerne til tilskuddet til agenturet.
10. Europa-Parlamentet og Rådet vedtager agenturets stillingsfortegnelse.
11. Bestyrelsen vedtager agenturets budget sammen med arbejdsprogrammet. Budgettet bliver endeligt efter den endelige vedtagelse af Unionens almindelige budget. Om nødvendigt afpasser bestyrelsen agenturets budget og dets arbejdsprogram i overensstemmelse med Unionens almindelige budget. Bestyrelsen sender straks budgettet til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen.
Artikel 20
Bekæmpelse af svig
1. For at lette bekæmpelsen af svig, korruption og andre retsstridige handlinger i henhold til forordning (EF) nr. 1073/1999 (20) tiltræder agenturet, senest seks måneder fra den dag, det bliver operationelt, den interinstitutionelle aftale af 25. maj 1999 om de interne undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (21), og vedtager de nødvendige bestemmelser, som skal finde anvendelse på agenturets medarbejdere, ved anvendelse af den model, der findes i bilaget til nævnte aftale.
2. Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler fra agenturet.
3. OLAF kan efter bestemmelserne og procedurerne i forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (22) foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet, med henblik på at fastslå, om der er begået svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med tilskud eller en kontrakt, der er finansieret af agenturet.
4. Med forbehold af stk. 1, 2 og 3 skal samarbejdsaftaler med tredjelande og med internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne kontrol og undersøgelse i overensstemmelse med deres respektive beføjelser.
Artikel 21
Gennemførelse af budgettet
1. Den administrerende direktør er ansvarlig for gennemførelsen af agenturets budget.
2. Kommissionens interne revisor varetager i forhold til agenturet de samme funktioner, som er tildelt denne i forhold til Kommissionens tjenestegrene.
3. Senest den 1. marts efter hvert afsluttet regnskabsår (1. marts år N + 1) sender agenturets regnskabsfører det foreløbige årsregnskab ledsaget af en beretning om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Kommissionens regnskabsfører. Kommissionens regnskabsfører konsoliderer de foreløbige årsregnskaber for institutionerne og de decentraliserede organer i overensstemmelse med artikel 147 i finansforordningen.
4. Senest den 31. marts år N + 1 sender Kommissionens regnskabsfører agenturets foreløbige årsregnskab ledsaget af beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning i regnskabsåret til Revisionsretten. Beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning fremsendes ligeledes til Europa-Parlamentet og Rådet.
5. Ved modtagelsen af Revisionsrettens bemærkninger om agenturets foreløbige årsregnskab opstiller den administrerende direktør, i henhold til artikel 148 i finansforordningen, på eget ansvar agenturets endelige årsregnskab og sender det til bestyrelsen med henblik på udtalelse.
6. Bestyrelsen afgiver udtalelse om agenturets endelige årsregnskab.
7. Den administrerende direktør sender senest den 1. juli år N + 1 det endelige årsregnskab, herunder beretningen om budgetforvaltningen og den økonomiske forvaltning og Revisionsrettens bemærkninger, ledsaget af bestyrelsens udtalelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen og Revisionsretten.
8. Den administrerende direktør offentliggør det endelige årsregnskab.
9. Den administrerende direktør sender senest den 30. september år N + 1 Revisionsretten et svar på rettens bemærkninger og sender ligeledes en kopi af svaret til bestyrelsen.
10. Den administrerende direktør forelægger alle de oplysninger, der er nødvendige for, at dechargeproceduren for det pågældende regnskabsår kan forløbe tilfredsstillende, for Europa-Parlamentet på dettes anmodning, jf. artikel 165, stk. 3, i finansforordningen.
11. Efter henstilling fra Rådet meddeler Europa-Parlamentet inden den 15. maj i år N + 2 den administrerende direktør decharge for gennemførelsen af budgettet for regnskabsåret N.
AFSNIT 5
PERSONALE
Artikel 22
Generelle bestemmelser
Vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte og de regler, som EU-institutionerne i fællesskab har vedtaget for anvendelsen af denne vedtægt og disse ansættelsesvilkår, gælder for agenturets personale.
Artikel 23
Privilegier og immuniteter
Protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter, der er vedhæftet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til TEUF, gælder for agenturet og dets personale.
Artikel 24
Den administrerende direktør
1. Den administrerende direktør ansættes i en stilling som midlertidigt ansat ved agenturet i henhold til artikel 2, litra a), i ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte.
2. Den administrerende direktør udnævnes af bestyrelsen på grundlag af en liste over kandidater, som Kommissionen foreslår, efter en åben og gennemsigtig udvælgelsesprocedure.
Med henblik på indgåelsen af kontrakten med den administrerende direktør repræsenteres agenturet af formanden for bestyrelsen.
Før udnævnelsen indbydes den ansøger, bestyrelsen har valgt, til at afgive en redegørelse for Europa-Parlamentets relevante udvalg og besvare spørgsmål fra medlemmerne.
3. Den administrerende direktørs mandatperiode er fem år. Ved udgangen af denne periode foretager Kommissionen en vurdering, der tager evalueringen af den administrerende direktørs resultater og agenturets fremtidige opgaver og udfordringer i betragtning.
4. Bestyrelsen kan efter indstilling fra Kommissionen, der tager hensyn til den i stk. 3 omhandlede vurdering, og efter at have indhentet Europa-Parlamentets synspunkter forlænge den administrerende direktørs mandatperiode med højst fem år.
5. Bestyrelsen underretter Europa-Parlamentet, hvis den har til hensigt at forlænge den administrerende direktørs mandatperiode. Inden for tre måneder inden forlængelsen af mandatperioden afgiver den administrerende direktør, såfremt denne indbydes hertil, en redegørelse for Europa-Parlamentets relevante udvalg og besvarer spørgsmål.
6. En administrerende direktør, hvis mandatperiode er blevet forlænget, kan ikke deltage i endnu en udvælgelsesprocedure til den samme stilling.
7. Den administrerende direktør kan kun afskediges i henhold til en afgørelse truffet af bestyrelsen.
Artikel 25
Udstationerede nationale eksperter og andet personale
1. Agenturet kan gøre brug af udstationerede nationale eksperter og andet personale, der ikke er ansat af agenturet. Vedtægten for tjenestemænd og ansættelsesvilkårene for øvrige ansatte gælder ikke for sådanne ansatte.
2. Bestyrelsen vedtager en afgørelse, der fastlægger regler for udstationering af nationale eksperter til agenturet.
AFSNIT 6
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 26
Retlig status
1. Agenturet er et EU-organ. Det har status som juridisk person.
2. Agenturet har i hver medlemsstat den videstgående rets- og handleevne, som vedkommende stats lovgivning tillægger juridiske personer. Det kan i særdeleshed erhverve og afhænde fast ejendom og løsøre og optræde som part i retssager.
3. Agenturet repræsenteres af sin administrerende direktør.
4. For at forbedre agenturets operationelle effektivitet opretholdes der et filialkontor, som er etableret i Athens storbyområde.
Artikel 27
Erstatningsansvar
1. Agenturets ansvar i kontraktforhold bestemmes efter den lovgivning, der finder anvendelse på den pågældende kontrakt.
Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsbestemmelse i en kontrakt, som agenturet har indgået.
2. For så vidt angår ansvar uden for kontraktforhold, skal agenturet i overensstemmelse med de almindelige retsgrundsætninger, der er fælles for medlemsstaternes retssystemer, erstatte skader, der er forvoldt af agenturet eller af dets ansatte under udøvelsen af deres hverv.
Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende sådanne skadeserstatninger.
3. De ansattes personlige ansvar over for agenturet fastsættes i de ansættelsesvilkår, der gælder for agenturets personale.
Artikel 28
Sprog
1. Forordning nr. 1 af 15. april 1958 om den ordning, der gælder for Det Europæiske Økonomiske Fællesskab på det sproglige område (23), gælder for agenturet. Medlemsstaterne og andre organer, der er udpeget af dem, kan henvende sig til agenturet og modtage svar på det af EU-institutionernes officielle sprog, de ønsker.
2. De oversættelsesopgaver, der er påkrævet i forbindelse med agenturets virksomhed, udføres af Oversættelsescentret for Den Europæiske Unions Organer.
Artikel 29
Beskyttelse af personoplysninger
1. For så vidt angår agenturets behandling af oplysninger vedrørende enkeltpersoner skal agenturet, navnlig når det udfører sine opgaver, overholde principperne om beskyttelse af personoplysninger og være underlagt bestemmelserne i forordning (EF) nr. 45/2001.
2. Bestyrelsen vedtager gennemførelsesbestemmelser, som omhandlet i artikel 24, stk. 8, i forordning (EF) nr. 45/2001. Bestyrelsen kan vedtage supplerende foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på agenturets anvendelse af forordning (EF) nr. 45/2001.
Artikel 30
Tredjelandes deltagelse
1. Tredjelande, som har indgået aftaler med Den Europæiske Union, der indebærer, at de har indført og anvender EU-retsakter på de områder, der omfattes af denne forordning, kan deltage i agenturet.
2. I de relevante bestemmelser i sådanne aftaler fastsættes de nærmere bestemmelser om bl.a. karakteren, omfanget og udformningen af disse landes deltagelse i agenturets arbejde, herunder bestemmelser om deltagelse i initiativer, der iværksættes af agenturet, samt med hensyn til finansielle bidrag og personale.
Artikel 31
Sikkerhedsregler for beskyttelse af klassificerede oplysninger
Agenturet anvender de sikkerhedsprincipper, der er indeholdt i Kommissionens sikkerhedsforskrifter til beskyttelse af EU-klassificerede oplysninger (EUCI) og følsomme ikke-klassificerede oplysninger, som fastsat i bilaget til afgørelse 2001/844/EF, EKSF, Euratom. Dette omfatter blandt andet bestemmelser om udveksling, behandling og opbevaring af sådanne oplysninger.
AFSNIT 7
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 32
Evaluering og revision
1. Senest den 20. juni 2018 bestiller Kommissionen en evaluering for navnlig at vurdere virkningen, effektiviteten og produktiviteten af agenturets arbejde og dets arbejdsmetoder. Der skal ved evalueringen endvidere tages stilling til et eventuelt behov for at ændre agenturets mandat og de finansielle virkninger af en sådan ændring.
2. Evalueringen i stk. 1 skal tage hensyn til enhver tilbagemelding til agenturet som reaktion på dets aktiviteter.
3. Kommissionen sender evalueringsrapporten og dens konklusioner til Europa-Parlamentet, Rådet og bestyrelsen. Resultaterne af evalueringen offentliggøres.
4. Som en del af evalueringen skal der desuden foretages en vurdering af de resultater, som agenturet har opnået, set i lyset af dets formål, mandat og opgaver. Såfremt Kommissionen finder, at videreførelse af agenturet er begrundet under hensyntagen til dets mål, mandat og opgaver, kan den foreslå, at agenturets mandatperiode i henhold til artikel 36 forlænges.
Artikel 33
Værtsmedlemsstatens samarbejde
Agenturets værtsmedlemsstat sikrer de bedst mulige betingelser for, at agenturet kan fungere efter hensigten, herunder stedets tilgængelighed, tilbud om tilstrækkelige uddannelsesfaciliteter for personalets børn, tilstrækkelig adgang til arbejdsmarkedet, social sikring og lægebehandling for såvel børn som ægtefæller.
Artikel 34
Administrativ kontrol
Agenturets virke er underlagt ombudsmandens tilsyn i overensstemmelse med artikel 228 i TEUF.
Artikel 35
Ophævelse og afløsning
1. Forordning (EF) nr. 460/2004 ophæves.
Henvisninger til forordning (EF) nr. 460/2004 og til ENISA betragtes som henvisninger til nærværende forordning og til agenturet.
2. Agenturet afløser det agentur, der blev oprettet ved forordning (EF) nr. 460/2004, med hensyn til ethvert ejendomsforhold, enhver aftale, enhver retlig forpligtelse, enhver ansættelseskontrakt, enhver økonomisk forpligtelse og ethvert økonomisk ansvar.
Artikel 36
Varighed
Agenturet oprettes for en periode på syv år fra den 19. juni 2013.
Artikel 37
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 21. maj 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 526/2013,
annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirastosta (ENISA) ja asetuksen (EY) N:o 460/2004 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Sähköinen viestintä ja sähköiset infrastruktuurit ja palvelut ovat sekä suorasti että epäsuorasti taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen olennaisia tekijöitä. Niillä on yhteiskunnassa elintärkeä rooli, niistä itsestään on tullut sähkö- ja vesihuollon lailla kaikkialla läsnä olevia hyödykkeitä, ja ne ovat myös keskeisellä sijalla sähkön, veden ja muiden kriittisten palveluiden toimittamisessa. Viestintäverkot toimivat sosiaalisten muutosten ja innovaatioiden käynnistäjinä, ja ne moninkertaistavat teknologian vaikutusta ja muokkaavat kuluttajien käyttäytymistä, liiketoimintamalleja, teollisuuden aloja sekä kansalaisuutta ja poliittista osallistumista. Viestintäverkkojen häiriöt voivat aiheuttaa huomattavaa fyysistä, yhteiskunnallista ja taloudellista haittaa, mikä entisestään korostaa tarvetta toimille, joilla parannetaan niiden suojaa ja häiriönsietokykyä ja pyritään varmistamaan kriittisten palvelujen tarjonnan jatkuvuus. Sähköisen viestinnän ja sähköisten infrastruktuurien ja palvelujen tietoturvaan ja erityisesti niiden eheyteen, käytettävyyteen ja luottamuksellisuuteen kohdistuu alati kasvavia haasteita, jotka liittyvät muun muassa viestintäinfrastruktuurin yksittäisiin osiin sekä näitä osia ohjaaviin ohjelmistoihin, infrastruktuuriin kokonaisuutena sekä infrastruktuurin avulla tarjottaviin palveluihin. Tämä on yhteiskunnallisesti yhä suurempi huolenaihe, eikä vähiten siksi, että järjestelmien monimutkaisuuden, toiminta- ja järjestelmähäiriöiden, onnettomuuksien, inhimillisten virheiden ja vihamielisten hyökkäysten vuoksi saattaa aiheutua ongelmia, joilla voi olla vaikutuksia sähköiseen ja fyysiseen infrastruktuuriin, joka tuottaa Euroopan kansalaisten hyvinvoinnin kannalta kriittisiä palveluja.
(2)
Uhkakuvat muuttuvat jatkuvasti, ja turvallisuushäiriöt saattavat heikentää käyttäjien luottamusta teknologiaan, verkkoihin ja palveluihin, mikä vaikuttaa heidän mahdollisuuksiinsa hyödyntää sisämarkkinoiden ja tieto- ja viestintätekniikan laajamittaisen käytön koko potentiaalia.
(3)
Näin ollen politiikan laatijoille, elinkeinoelämälle ja käyttäjille on tärkeää, että verkko- ja tietoturvan tilaa unionissa arvioidaan säännöllisesti luotettavan unionin tiedon pohjalta ja että laaditaan järjestelmällisesti ennusteita tulevista kehityskuluista, haasteista ja uhkista sekä unionin tasolla että maailmanlaajuisesti.
(4)
Eurooppa-neuvostossa 13 päivänä joulukuuta 2003 kokoontuneet jäsenvaltioiden edustajat hyväksyivät päätöksen 2004/97/EY, Euratom (3), jonka mukaan komission ehdotuksen pohjalta perustettavan Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston (ENISA) toimipaikka sijaitsisi jossain Kreikan kaupungissa, jonka Kreikan hallitus valitsee. Tämän päätöksen mukaisesti Kreikan hallitus päätti, että ENISAn toimipaikka sijaitsee Heraklionissa Kreetalla.
(5)
Viraston ja isäntäjäsenvaltion välillä tehtiin toimipaikkasopimus 1 päivänä huhtikuuta 2005.
(6)
Viraston isäntäjäsenvaltion olisi huolehdittava siitä, että virastolla on parhaat mahdolliset toimintaedellytykset. Viraston tehtävien moitteettoman ja tehokkaan suorittamisen, henkilöstön palvelukseenoton ja sitouttamisen sekä verkostoitumisen tehokkuuden kannalta viraston on sijaittava soveltuvassa paikassa, jossa on muun muassa toimivat liikenneyhteydet ja palveluja viraston henkilöstön mukana tuleville puolisoille ja lapsille. Tarvittavat järjestelyt olisi vahvistettava viraston ja isäntäjäsenvaltion välisessä sopimuksessa, joka tehdään sen jälkeen kun viraston johtokunta on antanut hyväksyntänsä.
(7)
Viraston toimintatehokkuuden parantamiseksi virasto on perustanut sivutoimiston Ateenan suurkaupunkialueelle; tämä sivutoimisto olisi pidettävä toiminnassa isäntäjäsenvaltion suostumuksella ja tuella, ja viraston operatiivinen henkilöstö olisi sijoitettava sinne. Henkilöstö, joka vastaa ensisijaisesti viraston hallintotehtävistä (pääjohtaja mukaan lukien), rahoitusasioista, aineistotutkimuksesta ja analysoinnista, tietotekniikan ja laitteistojen hallinnasta sekä henkilöstöhallinnosta, koulutuksesta, viestinnästä ja tiedotuksesta, olisi sijoitettava Heraklioniin.
(8)
Jotta varmistetaan, että virasto voi suorittaa tehtävänsä asianmukaisesti ja tehokkaasti, sillä on oikeus määrittää oma organisaationsa noudattaen tämän asetuksen säännöksiä toimipaikasta ja Ateenan sivutoimistosta. Viraston olisi tehtävä tarvittavat käytännön järjestelyt toimintatehokkuuden parantamiseksi, jotta se voi erityisesti huolehtia tehtävistä, joihin sisältyy vuorovaikutusta keskeisten sidosryhmien, kuten unionin toimielinten, kanssa.
(9)
Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat vuonna 2004 ENISAn perustamisesta asetuksen (EY) N:o 460/2004 (4), jolla pyrittiin osaltaan varmistamaan korkeatasoinen verkko- ja tietoturva unionissa ja luomaan erityinen verkko- ja tietoturvakulttuuri, josta on hyötyä kansalaisille, kuluttajille, yrityksille ja julkishallinnoille. Vuonna 2008 Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat asetuksen (EY) N:o 1007/2008 (5), jolla viraston toimikautta jatkettiin maaliskuuhun 2012. Asetuksella (EY) N:o 580/2011 (6) viraston toimikautta jatkettiin 13 päivään syyskuuta 2013.
(10)
Viraston olisi jatkettava asetuksella (EY) N:o 460/2004 perustetun ENISAn toimintaa. Isäntäjäsenvaltion olisi Eurooppa-neuvostossa 13 päivänä joulukuuta 2003 kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien päätöksen mukaisesti ylläpidettävä ja kehitettävä nykyisiä käytännön järjestelyjä viraston, myös sen Ateenan sivutoimiston, moitteettoman ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi ja helpotettava erittäin ammattitaitoisen henkilöstön palvelukseenottoa ja sitouttamista.
(11)
ENISAn perustamisen jälkeen verkko- ja tietoturvaan liittyvät haasteet ovat muuttuneet teknologian, markkinoiden ja sosioekonomisten olosuhteiden kehityksen myötä, niitä on pohdittu lisää ja niistä on käyty lisää keskustelua. Vastauksena muuttuviin haasteisiin unioni on saattanut verkko- ja tietoturvapolitiikkansa painopisteet ajan tasalle. Tämän asetuksen tavoitteena on vahvistaa virastoa, jotta se voi onnistuneesti edesauttaa unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden pyrkimyksiä kehittää Euroopan valmiuksia selviytyä verkko- ja tietoturvan haasteista.
(12)
Sisämarkkinasäännökset sähköisen viestinnän turvallisuuden ja yleisemmin verkko- ja tietoturvan alalla edellyttävät erilaisia teknisiä ja organisatorisia soveltamisen muotoja unionin toimielimiltä ja jäsenvaltioilta. Näiden vaatimusten epäyhtenäinen soveltaminen voi johtaa tehottomiin ratkaisuihin ja luoda esteitä sisämarkkinoille. Tästä syystä unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden tueksi tarvitaan unionin tasoista osaamiskeskusta antamaan ohjeistusta, neuvoa ja apua verkko- ja tietoturvaan liittyvissä kysymyksissä. Virasto voi vastata näihin tarpeisiin kehittämällä ja ylläpitämällä korkeaa osaamistasoa ja avustamalla unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita sekä elinkeinoelämää vastaamaan verkko- ja tietoturvaan liittyviin lakisääteisiin ja sääntelyllisiin vaatimuksiin, ja se voi määrittää verkko- ja tietoturvaongelmia, reagoida niihin ja edesauttaa näin sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.
(13)
Viraston olisi hoidettava sähköistä viestintää koskevissa unionin säädöksissä sille annettuja tehtäviä ja yleisemmin myötävaikutettava sähköisen viestinnän tietoturvan sekä yksityisyyden ja henkilötietojen suojan parantumiseen muun muassa tarjoamalla asiantuntemustaan ja neuvontaa, edistämällä tiedonvaihtoa parhaista käytännöistä ja antamalla toimintapolitiikkaa koskevia ehdotuksia.
(14)
Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/21/EY (puitedirektiivi) (7) edellytetään, että yleisten sähköisten viestintäverkkojen ja yleisesti saatavilla olevien sähköisen viestinnän palvelujen tarjoajat toteuttavat tarvittavat toimenpiteet taatakseen niiden eheyden ja turvallisuuden, sekä asetetaan kansallisille sääntelyviranomaisille velvoite ilmoittaa tarpeen mukaan muun muassa virastolle kaikesta sellaisesta tietoturvallisuuden tai eheyden vaarantumisesta, jolla on ollut huomattava vaikutus verkkojen tai palvelujen toimintaan, ja toimittaa komissiolle ja virastolle vuosittain tiivistelmäraportti vastaanotetuista ilmoituksista ja toteutetuista toimista. Lisäksi direktiivissä 2002/21/EY annetaan virastolle tehtäväksi osallistua tarvittavien teknisten ja organisatoristen turvallisuustoimenpiteiden yhdenmukaistamiseen antamalla asiasta lausuntoja.
(15)
Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (8) vaaditaan yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajia toteuttamaan asianmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet varmistaakseen tarjoamiensa palvelujen turvallisuuden, minkä lisäksi siinä edellytetään, että viestintä ja siihen liittyvät liikennetiedot pidetään luottamuksellisina. Direktiivillä 2002/58/EY asetetaan sähköisen viestinnän palvelujen tarjoajille vaatimuksia, jotka liittyvät henkilötietojen tietoturvaloukkauksia koskeviin tietoihin ja niistä ilmoittamiseen. Siinä edellytetään myös, että komissio kuulee virastoa kaikista teknisistä täytäntöönpanotoimenpiteistä, jotka koskevat tiedotus- ja ilmoitusvaatimuksiin sovellettavia olosuhteita, muotoa ja menettelyjä. Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (9) vaaditaan jäsenvaltioita säätämään, että rekisterinpitäjän on toteutettava tarpeelliset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet henkilötietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta, luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta, erityisesti jos käsittelyyn liittyy tietojen siirtämistä verkossa, sekä kaikelta muulta laittomalta käsittelyltä.
(16)
Viraston olisi osaltaan edistettävä korkeatasoista verkko- ja tietoturvaa, parannettava yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa sekä kehitettävä unionin kansalaisia, kuluttajia, yrityksiä ja julkisen sektorin organisaatioita hyödyttävä verkko- ja tietoturvakulttuuri ja tuettava sitä ja siten edistettävä sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Tämän saavuttamiseksi virastolle olisi myönnettävä tarvittavat määrärahat.
(17)
Koska sähköiset verkot ja sähköinen viestintä ovat yhä tärkeämpiä myös Euroopan talouden tukipilareina ja digitaalitalous on nykyisin merkittävä talouden ala, viraston määrärahoja ja henkilöresursseja olisi lisättävä siten, että ne vastaavat sen kasvanutta roolia ja uusia tehtäviä sekä sen keskeistä asemaa eurooppalaisen digitaalisen ”ekosysteemin” puolustamisessa.
(18)
Viraston olisi toimittava alan kiintopisteenä ja vahvistettava uskoa ja luottamusta riippumattomuutensa, antamiensa lausuntojen ja levittämiensä tietojen laadun, menettelyjensä ja toimintatapojensa avoimuuden sekä sen tehtäviensä suorittamisessa osoittaman huolellisuuden ansiosta. Viraston olisi hyödynnettävä kansallisia ja unionin saavutuksia ja suoritettava näin ollen tehtävänsä täydessä yhteistyössä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden kanssa, ja sen olisi oltava valmis olemaan yhteydessä elinkeinoelämään ja muihin asianomaisiin sidosryhmiin. Lisäksi viraston olisi hyödynnettävä yksityisen sektorin näkemyksiä ja sen kanssa tehtävää yhteistyötä, jotka ovat tärkeässä asemassa turvattaessa sähköistä viestintää sekä sähköisiä infrastruktuureja ja palveluja.
(19)
Viraston tehtävänannossa olisi ilmaistava, miten viraston on määrä saavuttaa tavoitteensa niin, että se pystyy toimimaan joustavasti. Viraston tehtäviin olisi kuuluttava tarvittavan tiedon keruu sähköisten viestintäjärjestelmien, infrastruktuurien ja palvelujen tietoturvaan ja häiriönsietokykyyn kohdistuvien riskien analysoimiseksi sekä verkko- ja tietoturvatilanteen arvioimiseksi unionissa yhteistyössä jäsenvaltioiden, komission ja tarvittaessa asianomaisten sidosryhmien kanssa. Viraston olisi varmistettava koordinaatio ja yhteistyö unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden kanssa ja lisättävä eri sidosryhmien yhteistyötä Euroopassa, erityisesti ottamalla toimintaansa mukaan asiaan liittyvien alojen toimivaltaisia kansallisia ja unionin elimiä sekä korkean tason asiantuntijoita yksityiseltä sektorilta, etenkin sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen tarjoajia, verkkolaitteiden valmistajia ja ohjelmistoyrityksiä, ja otettava siinä huomioon, että verkko- ja tietojärjestelmät muodostuvat laitteistojen, ohjelmistojen ja palvelujen yhdistelmistä. Viraston olisi avustettava unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita niiden yhteydenpidossa yritysmaailman edustajien kanssa laitteistojen ja ohjelmistotuotteiden tietoturvaongelmien arvioimiseksi ja edesautettava näin osaltaan yhteistoiminnallisen lähestymistavan kehittymistä verkko- ja tietoturvan alalla.
(20)
Unionin toimielimen, elimen, laitoksen tai viraston taikka jäsenvaltion julkistamat verkko- ja tietoturvastrategiat olisi annettava tiedoksi virastolle, jotta vältetään toimien päällekkäisyys. Viraston olisi analysoitava strategiat ja edistettävä niiden esittämistä vertailua helpottavassa muodossa. Sen olisi asetettava strategiat ja analyysinsa julkisesti saataville sähköisessä muodossa.
(21)
Viraston olisi avustettava komissiota antamalla neuvoja, lausuntoja ja analyysejä kaikista unionin asioista, jotka liittyvät verkko- ja tietoturva-alan toimintapolitiikan laatimiseen, mukaan lukien kriittisen tietoteknisen infrastruktuurin suojaaminen ja häiriönsietokyky. Viraston olisi avustettava myös unionin toimielimiä, elimiä, virastoja ja laitoksia sekä tarvittaessa jäsenvaltioita, näiden sitä pyytäessä, niiden pyrkimyksissä kehittää verkko- ja tietoturvapolitiikkaa ja -valmiuksia.
(22)
Viraston olisi otettava täysimääräisesti huomioon meneillään olevat tutkimus-, kehittämis- ja teknologian arvioimistoimet, erityisesti sellaiset, joita toteutetaan unionin eri tutkimusaloitteissa, antaakseen unionin toimielimille, elimille, virastoille ja laitoksille sekä tarvittaessa jäsenvaltioille, näiden sitä pyytäessä, neuvoja verkko- ja tietoturva-alan tutkimustarpeista.
(23)
Viraston olisi avustettava unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä luoda ja parantaa rajat ylittäviä valmiuksia ehkäistä ja havaita verkko- ja tietoturvaongelmia ja -uhkia sekä reagoida niihin. Viraston olisi tältä osin helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä ja komission sekä muiden unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Tätä varten viraston olisi tuettava jäsenvaltioita niiden jatkuvissa pyrkimyksissä parantaa reagointivalmiuksiaan sekä järjestettävä ja toteutettava Euroopan laajuisia tietoturvaharjoituksia sekä jäsenvaltion pyynnöstä kansallisia tietoturvaharjoituksia.
(24)
Ymmärtääkseen paremmin verkko- ja tietoturva-alan haasteita viraston on analysoitava nykyisiä ja esiin nousevia riskejä. Tätä varten viraston olisi yhteistyössä jäsenvaltioiden ja tarvittaessa tilastokeskusten ja muiden elinten kanssa kerättävä tarvittavaa tietoa. Lisäksi viraston olisi autettava unionin toimielimiä, elimiä, virastoja ja laitoksia sekä jäsenvaltioita keräämään, analysoimaan ja levittämään verkko- ja tietoturvaan liittyvää tietoa. Sähköisten viestintäjärjestelmien, infrastruktuurien ja palvelujen tietoturvallisuuteen ja häiriönsietokykyyn kohdistuvien riskien analysoimiseen tarvittavien tilastotietojen keräämisen olisi perustuttava jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin ja viraston näkemykseen unionin toimielinten tieto- ja viestintäteknisistä infrastruktuureista unionin säännösten sekä unionin lainsäädännön mukaisten kansallisten säännösten mukaisesti. Viraston olisi näiden tietojen pohjalta levitettävä tietoa unionin vallitsevasta verkko- ja tietoturvatilanteesta ja alan kehityssuuntauksista unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden hyväksi.
(25)
Viraston olisi tehtäviään suorittaessaan helpotettava unionin ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tietoisuuden lisäämiseksi unionin verkko- ja tietoturvatilanteesta.
(26)
Viraston olisi helpotettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten riippumattomien sääntelyviranomaisten yhteistyötä erityisesti tukemalla koulutusohjelmiin ja tiedotushankkeisiin liittyvien parhaiden käytäntöjen ja normien kehittämistä, niiden tunnetuksi tekemistä ja niitä koskevaa tiedonvaihtoa. Tiedonvaihdon lisääminen jäsenvaltioiden kesken helpottaa jatkossa tällaista toimintaa. Viraston olisi edistettävä sähköisten viestintäjärjestelmien, infrastruktuurien ja palvelujen yksittäisten käyttäjien tietoisuuden parantamista myös auttamalla jäsenvaltioita, jotka ovat päättäneet käyttää yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (10) tarkoitettua yleiseen etuun liittyvän tiedon mekanismia verkko- ja tietoturvaa koskevan yleiseen etuun liittyvän tiedon tuottamisessa, sekä lisäksi auttamalla sellaisten tietojen kehittämisessä, jotka toimitetaan julkisissa viestintäverkoissa käytettäviksi tarkoitettujen uusien laitteiden mukana. Viraston olisi tuettava myös sidosryhmien yhteistyötä unionin tasolla, osin edistämällä tiedonvaihtoa, tiedotuskampanjoita ja koulutusohjelmia.
(27)
Viraston olisi myös avustettava asianomaisia unionin toimielimiä, elimiä, virastoja ja laitoksia sekä jäsenvaltioita loppukäyttäjille suunnatuissa valistuskampanjoissa, joilla pyritään edistämään entistä turvallisempaa verkkokäyttäytymistä ja lisäämään tietoisuutta verkossa piilevistä mahdollisista uhista, mukaan lukien verkkourkintayritysten, bottiverkkojen sekä talous- ja pankkipetosten kaltainen tietoverkkorikollisuus, sekä edistämään yleisluonteisen neuvonnan antamista aitouden todentamista ja tietosuojaa koskevissa kysymyksissä.
(28)
Sen varmistamiseksi, että virasto saavuttaa kaikki tavoitteensa, viraston olisi oltava yhteydessä asiaankuuluviin elimiin, mukaan lukien tietoverkkorikollisuutta käsittelevät viranomaiset, kuten Europol, ja tietosuojaviranomaisiin ja vaihdettava taitotietoa ja parhaita käytäntöjä niiden kanssa sekä annettava neuvoja sellaisissa verkko- ja tietoturvakysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta niiden toimintaan. Viraston olisi pyrittävä saamaan aikaan synergiaa kyseisten elinten toimien ja sen omien verkko- ja tietoturvan edistämiseksi toteuttamien toimien välillä. Kansallisten ja unionin lainvalvontaviranomaisten sekä tietosuojaviranomaisten edustajien olisi voitava olla edustettuina viraston pysyvässä sidosryhmässä. Ollessaan yhteydessä lainvalvontaviranomaisiin sellaisissa verkko- ja tietoturvakysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta niiden toimintaan, viraston olisi käytettävä olemassa olevia tiedonvaihtokanavia ja vakiintuneita verkostoja.
(29)
Komissio on perustanut häiriönsietokykyä käsittelevän eurooppalaisen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden (European Public-Private Partnership for Resilience) joustavaksi unionin laajuiseksi yhteistyöfoorumiksi tieto- ja viestintäteknisen infrastruktuurin häiriönsietokyvyn parantamiseksi, ja viraston olisi toimittava tässä kumppanuudessa välittävässä roolissa ja saatettava yhteen sidosryhmiä keskustelemaan toimintapolitiikan painopisteistä, haasteiden taloudellisista ulottuvuuksista ja markkinaulottuvuuksista sekä toimista tieto- ja viestintätekniikan häiriönsietokyvyn parantamiseksi.
(30)
Edistääkseen verkko- ja tietoturvaa ja sen näkyvyyttä viraston olisi helpotettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten julkisten elinten yhteistyötä erityisesti tukemalla parhaiden käytäntöjen ja tiedotushankkeiden kehittämistä ja niitä koskevaa tietojenvaihtoa sekä tehostamalla kyseisten elinten tiedotustoimintaa. Viraston olisi tuettava myös sidosryhmien sekä unionin toimielinten yhteistyötä, osin edistämällä tiedonvaihtoa ja valistustoimintaa.
(31)
Nostaakseen verkko- ja tietoturvan korkeaa tasoa unionissa viraston olisi edistettävä yhteistyötä sekä tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa asiaankuuluvien organisaatioiden välillä, kuten tietoturvaloukkauksien ennaltaehkäisystä ja torjunnasta vastaavien CSIRT-toimijoiden (Computer Security Incident Response Team) ja CERT-toimijoiden (Computer Emergency Response Team) välillä.
(32)
Asianmukaisesti toimivien CERT-toimijoiden unionin laajuisen järjestelmän olisi oltava unionin verkko- ja tietoturvainfrastruktuurin kulmakivi. Viraston olisi tuettava jäsenvaltioiden ja unionin CERT-toimijoita CERT-toimijoiden verkoston toiminnassa, myös Euroopan valtiollisten CERT-toimijoiden (GovCERT) yhteenliittymän jäseniä. Jotta virasto voisi auttaa varmistamaan, että kullakin CERT-toimijalla on riittävän kehittyneet valmiudet ja että niiden valmiudet vastaavat mahdollisimman pitkälti kehittyneimpien CERT-toimijoiden valmiuksia, sen olisi edistettävä vertaisarviointijärjestelmän perustamista ja toimintaa. Viraston olisi lisäksi edistettävä ja tuettava yhteistyötä asianomaisten CERT-toimijoiden välillä tapauksissa, joissa CERT-toimijoiden hallinnoimiin tai suojaamiin verkkoihin tai infrastruktuureihin kohdistuu loukkauksia, hyökkäyksiä tai häiriöitä, jotka koskevat tai mahdollisesti koskevat vähintään kahta CERT-toimijaa.
(33)
Tehokkaan verkko- ja tietoturvapolitiikan olisi perustuttava kehittyneisiin riskinarviointimenetelmiin niin julkisella kuin yksityiselläkin sektorilla. Riskinarviointimenetelmiä ja -menettelyjä käytetään eri tasoilla vailla yhteistä tehokasta soveltamiskäytäntöä. Riskinarvioinnin ja yhteentoimivien riskinarviointiratkaisujen parhaiden käytäntöjen edistäminen ja kehittäminen julkisen ja yksityisen sektorin organisaatioissa nostaa verkkojen ja tietojärjestelmien turvallisuustasoa unionissa. Tätä varten viraston olisi tuettava sidosryhmien yhteistyötä unionin tasolla ja helpotettava niiden pyrkimyksiä laatia ja ottaa käyttöön eurooppalaisia ja kansainvälisiä normeja riskinhallintaa varten sekä niiden sähköisten tuotteiden, järjestelmien, verkkojen ja palvelujen tietoturvallisuuden mittaamista varten, jotka yhdessä ohjelmistojen kanssa muodostavat verkko- ja tietojärjestelmät.
(34)
Viraston olisi vaihdettava kokemuksia ja yleisiä tietoja verkko- ja tietoturva-alalla toimivien unionin toimielinten, elinten, virastojen ja laitosten kanssa, jos se on tarkoituksenmukaista viraston tavoitteiden ja tehtävien kannalta. Viraston olisi tuettava tutkimuspainopisteiden määrittämistä unionin tasolla verkkojen häiriönsietokyvyn sekä verkko- ja tietoturvan aloilla, ja sen olisi toimitettava tietoa elinkeinoelämän tarpeista asiaankuuluville tutkimuslaitoksille.
(35)
Viraston olisi kannustettava jäsenvaltioita ja palveluntarjoajia tiukentamaan yleisiä turvallisuusnormejaan, jotta kaikki internetin käyttäjät toteuttaisivat tarvittavat toimenpiteet oman verkkoturvallisuutensa varmistamiseksi.
(36)
Verkko- ja tietoturvaongelmat ovat maailmanlaajuisia. Tarvitaan tiiviimpää kansainvälistä yhteistyötä tietoturvanormien parantamiseksi, yhteisten käyttäytymisnormien ja käytännesääntöjen laatiminen mukaan lukien, ja tiedonvaihtoa kansainvälisen yhteistoiminnan nopeuttamiseksi verkko- ja tietoturvakysymyksissä sekä yhteistä maailmanlaajuista lähestymistapaa näihin kysymyksiin. Tätä varten viraston olisi tuettava unionin aktiivisempaa osallistumista ja unionin ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa tehtävän yhteistyön lisäämistä tarjoamalla asianomaisten unionin toimielinten, elinten, virastojen ja laitosten mahdollisesti tarvitsemaa asiantuntemusta ja analysointivalmiuksia.
(37)
Viraston olisi toiminnassaan noudatettava toissijaisuusperiaatetta varmistamalla jäsenvaltioiden välinen riittävä koordinointi verkko- ja tietoturva-asioissa sekä parantamalla kansallisten toimintapolitiikkojen tuloksellisuutta ja tuottamalla näin niille lisäarvoa, minkä lisäksi sen olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta eli oltava ylittämättä sitä, mikä on tarpeen tässä asetuksessa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. Viraston tehtävien suorittaminen ei saisi vaikuttaa seuraavien elinten toimivaltaan, vaan sen pitäisi vahvistaa sitä, eikä se saisi olla etusijalla niiden asiaa koskeviin toimivaltuuksiin ja tehtäviin nähden eikä estää näitä tai olla päällekkäistä näiden kanssa: sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluita koskevissa direktiiveissä tarkoitetut kansalliset sääntelyviranomaiset, asetuksella (EY) N:o 1211/2009 (11) perustettu Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin (BEREC), direktiivissä 2002/21/EY tarkoitettu viestintäkomitea, direktiivissä 98/34/EY (12) tarkoitetut eurooppalaiset standardointielimet, kansalliset standardointielimet ja pysyvä komitea, sekä direktiivissä 95/46/EY tarkoitetut jäsenvaltioiden riippumattomat valvontaviranomaiset.
(38)
On tarpeen panna täytäntöön tiettyjä viraston hallintoa koskevia periaatteita, jotta voidaan noudattaa EU:n erillisvirastoja käsittelevässä toimielinten välisessä työryhmässä heinäkuussa 2012 hyväksyttyä yhteistä julkilausumaa ja yhteistä lähestymistapaa, joiden tarkoituksena on tehostaa virastojen toimintaa ja parantaa niiden tuloksellisuutta.
(39)
Yhteisen julkilausuman ja yhteisen lähestymistavan olisi näyttävä asianmukaisella tavalla myös viraston työohjelmissa, viraston arvioinneissa ja viraston raportointi- ja hallintokäytännöissä.
(40)
Viraston moitteettoman toiminnan takaamiseksi komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että johtokunnan jäseniksi nimitettävillä henkilöillä on riittävä ammatillinen asiantuntemus. Johtokunnan työn jatkuvuuden varmistamiseksi komission ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä rajoittamaan johtokunnassa olevien edustajiensa vaihtuvuutta.
(41)
On olennaista, että virasto luo itselleen puolueettoman, luotettavan ja erittäin ammattitaitoisen maineen ja pitää sitä yllä. Johtokunnan olisi tätä varten hyväksyttävä koko virastoa koskevat kattavat säännöt eturistiriitojen ehkäisemisestä ja hallinnasta.
(42)
Koska viraston tilanne on ainutlaatuinen ja sitä odottavat suuret haasteet, sen organisaatiorakennetta olisi yksinkertaistettava ja vahvistettava tavalla, joka lisää sen tehokkuutta ja tuloksellisuutta. Muun muassa tämän vuoksi virastolle olisi perustettava hallitus, jotta johtokunta voi keskittyä strategisesti tärkeisiin kysymyksiin.
(43)
Johtokunnan olisi nimitettävä tilinpitäjä asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 (13), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
(44)
Viraston toiminnan tuloksellisuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden ja komission olisi oltava edustettuina johtokunnassa, jonka olisi määriteltävä viraston toiminnan yleinen suunta ja varmistettava, että se hoitaa tehtäviään tämän asetuksen mukaisesti. Johtokunnalle olisi annettava tarvittavat valtuudet hyväksyä talousarvio, valvoa sen toteuttamista, vahvistaa tarvittavat varainhoitoa koskevat säännöt, luoda avoimet menettelyt viraston päätöksentekoa varten, vahvistaa viraston työohjelma, vahvistaa työjärjestyksensä ja viraston sisäiset toimintasäännöt, nimittää pääjohtaja, päättää tämän toimikauden jatkamisesta Euroopan parlamentin näkemyksen kuultuaan ja päättää pääjohtajan toimikauden päättymisestä. Johtokunnan olisi perustettava hallitus avustamaan sitä sen hallinnollisiin asioihin ja talousarvioasioihin liittyvien tehtävien hoidossa.
(45)
Viraston moitteeton toiminta edellyttää, että sen pääjohtaja nimitetään ansioiden ja todistuksin osoitettujen hallinnollisten taitojen ja johtamistaitojen sekä verkko- ja tietoturvan kannalta merkityksellisen pätevyyden ja kokemuksen perusteella ja että pääjohtajan tehtäviä hoidetaan täysin riippumattomana viraston sisäisen toiminnan organisoinnista. Tätä varten pääjohtajan olisi laadittava ehdotus viraston työohjelmaksi kuultuaan ensin komissiota ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen viraston työohjelman asianmukaisen toteuttamisen. Pääjohtajan olisi laadittava johtokunnalle esitettävä vuosikertomus sekä esitys viraston tuloja ja menoja koskevaksi ennakkoarvioksi ja vastattava talousarvion toteuttamisesta.
(46)
Pääjohtajan olisi voitava perustaa tilapäisiä työryhmiä erityisesti tieteellisiä, teknisiä, oikeudellisia tai sosioekonomisia erityiskysymyksiä varten. Tilapäisiä työryhmiä perustaessaan pääjohtajan olisi pyrittävä hankkimaan ja käyttämään hyväkseen tarvittavaa ulkopuolista asiantuntemusta, jotta virastolla olisi käytettävissään viimeisin tieto kehittyvän tietoyhteiskunnan turvallisuushaasteista. Pääjohtajan olisi varmistettava, että tilapäisten työryhmien jäsenet valitaan huippuasiantuntemuksen perusteella ja ottaen asianmukaisesti huomioon tarvittaessa tarkasteltavan kysymyksen edellyttämällä tavalla edustuksellinen tasapaino jäsenvaltioiden julkishallintojen, unionin toimielinten ja yksityisen sektorin välillä, mukaan lukien elinkeinoelämä, käyttäjät ja tiedeyhteisöä edustavat verkko- ja tietoturva-asiantuntijat. Pääjohtajan olisi voitava tarvittaessa tapauskohtaisesti kutsua kyseisellä alalla päteviksi tunnustettuja yksittäisiä asiantuntijoita osallistumaan työryhmien toimintaan. Viraston olisi vastattava heille aiheutuvista kustannuksista sisäisten toimintasääntöjensä ja varainhoitoasetuksessa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
(47)
Virastolla olisi oltava neuvoa-antavana elimenä pysyvä sidosryhmä, jotta voitaisiin varmistaa säännöllinen yhteydenpito yksityisen sektorin, kuluttajajärjestöjen ja muiden asianosaisten sidosryhmien kanssa. Pysyvän sidosryhmän, jonka johtokunta perustaa pääjohtajan ehdotuksesta, olisi keskityttävä sidosryhmiä koskeviin asioihin ja saatettava ne viraston tietoon. Pääjohtajan olisi voitava tarvittaessa ja kokousten esityslistan mukaisesti kutsua Euroopan parlamentin ja muiden asianomaisten elinten edustajia osallistumaan pysyvän sidosryhmän kokouksiin.
(48)
Koska sidosryhmien on oltava laajalti edustettuina pysyvässä sidosryhmässä ja tätä ryhmää on kuultava erityisesti työohjelmaluonnoksesta, ei ole enää tarvetta siihen, että sidosryhmillä olisi edustus johtokunnassa.
(49)
Viraston olisi sovellettava asiakirjojen saamista yleisön tutustuttavaksi koskevia asiaankuuluvia unionin säännöksiä, sellaisina kuin ne on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (14). Viraston sisäisessä toiminnassaan käsittelemiin tietoihin sekä tehtäviään suorittaessaan käsittelemiin tietoihin olisi sovellettava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (15).
(50)
Viraston olisi noudatettava arkaluonteisten asiakirjojen käsittelyä koskevia unionin toimielimiin sovellettavia määräyksiä ja kansallista lainsäädäntöä.
(51)
Jotta voidaan varmistaa viraston täydellinen itsemääräämisoikeus ja riippumattomuus ja jotta virasto pystyy suorittamaan uusia ja täydentäviä tehtäviä, myös ennakoimattomia tehtäviä hätätilanteissa, virastolle olisi annettava riittävä ja itsenäinen talousarvio, jonka tulot koostuvat ensisijaisesti unionin rahoitusosuudesta ja viraston työhön osallistuvien unionin ulkopuolisten maiden rahoitusosuuksista. Viraston henkilöstön enemmistön työtehtävien olisi liityttävä suoraan viraston toimeksiannon operatiiviseen täytäntöönpanoon. Viraston isäntäjäsenvaltion tai minkä tahansa muun jäsenvaltion olisi voitava maksaa vapaaehtoisia rahoitusosuuksia virastolle. Unionin talousarviomenettelyä olisi sovellettava edelleen Euroopan unionin yleisestä talousarviosta maksettaviin tukiin. Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen olisi tarkastettava viraston tilit avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi.
(52)
Koska uhkakuvat muuttuvat jatkuvasti ja unionin verkko- ja tietoturvapolitiikka kehittyy ja jotta voidaan noudattaa monivuotista rahoituskehystä, viraston toimikauden kesto olisi rajattava seitsemään vuoteen ja kestoa olisi voitava jatkaa.
(53)
Viraston toimintaa olisi arvioitava riippumattomasti. Arvioinnissa olisi otettava huomioon viraston tuloksellisuus tavoitteidensa saavuttamisessa, sen toimintatavat ja tehtävien merkityksellisyys, jotta voidaan tarkistaa, ovatko ne ja viraston tavoitteet edelleen asianmukaisia, ja päättää tältä pohjalta, olisiko viraston toimikautta edelleen jatkettava ja kuinka pitkäksi ajaksi.
(54)
Jos komissio ei viraston toimikauden lähestyessä loppuaan ole tehnyt ehdotusta toimikauden jatkamiseksi, viraston ja komission olisi ryhdyttävä tarvittaviin toimiin ja käsiteltävä erityisesti henkilöstön sopimuksiin ja talousarviojärjestelyihin liittyviä kysymyksiä.
(55)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on Euroopan verkko- ja tietoturvallisuusviraston perustaminen korkeatasoisen verkko- ja tietoturvan edistämiseksi unionissa ja asiaa koskevan tietoisuuden lisäämiseksi sekä erityisen verkko- ja tietoturvakulttuurin luomiseksi ja tunnetuksi tekemiseksi yhteiskunnassa kansalaisten, kuluttajien, yritysten ja julkisen sektorin organisaatioiden hyödyksi unionissa, edistäen näin sisämarkkinoiden syntymistä ja moitteetonta toimintaa, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(56)
Asetus (EY) N:o 460/2004 olisi kumottava.
(57)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän antoi lausuntonsa 20 päivänä joulukuuta 2010 (16),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 JAKSO
SOVELTAMISALA, TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella perustetaan Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA), jäljempänä ’virasto’, joka suorittaa sille annettuja tehtäviä tarkoituksena osaltaan edistää korkeatasoista verkko- ja tietoturvaa unionissa ja lisätä verkko- ja tietoturvaa koskevaa tietoisuutta sekä luoda yhteiskuntaan erityinen verkko- ja tietoturvakulttuuri ja tehdä tunnetuksi tätä kulttuuria, josta on hyötyä kansalaisille, kuluttajille, yrityksille ja julkisen sektorin organisaatioille unionissa, edistäen näin sisämarkkinoiden syntymistä ja moitteetonta toimintaa.
2. Viraston tavoitteet ja tehtävät eivät rajoita verkko- ja tietoturvaa koskevaa jäsenvaltioiden toimivaltaa, eivätkä missään tapauksessa toimia, jotka koskevat yleistä turvallisuutta, puolustusta, kansallista turvallisuutta (mukaan lukien valtion taloudellinen hyvinvointi silloin kun kyseessä ovat kansallista turvallisuutta koskevat asiat) tai valtion toimia rikosoikeuden alalla.
3. ’Verkko- ja tietoturvalla’ tarkoitetaan tässä asetuksessa verkon tai tietojärjestelmän kykyä suojautua tietyllä varmuudella onnettomuuksilta tai laittomilta taikka ilkivaltaisilta toimilta, jotka vaarantavat tallennettujen tai siirrettävien tietojen ja niihin liittyvien verkoissa ja tietojärjestelmissä tarjottujen tai välitettävien palvelujen käytettävyyden, aitouden, eheyden ja luottamuksellisuuden.
2 artikla
Tavoitteet
1. Virasto kehittää ja ylläpitää korkeatasoista asiantuntemusta.
2. Virasto auttaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja kehittämään toimintapolitiikkoja verkko- ja tietoturva-alalla.
3. Virasto auttaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioita panemaan täytäntöön toimintapolitiikat, joita tarvitaan nykyisissä ja tulevissa unionin säädöksissä asetettujen verkko- ja tietoturvaan liittyvien lakisääteisten ja sääntelyllisten vaatimusten täyttämiseksi, edistäen näin sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.
4. Virasto auttaa parantamaan ja vahvistamaan unionin ja jäsenvaltioiden kykyä ja valmiuksia ehkäistä ja havaita verkko- ja tietoturvallisuusongelmia ja -uhkia ja reagoida niihin.
5. Virasto käyttää asiantuntemustaan edistääkseen laajaa yhteistyötä julkisen ja yksityisen sektorin toimijoiden välillä.
3 artikla
Tehtävät
1. Edellä 1 artiklassa kuvattua tarkoitusta varten ja 2 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi sekä 1 artiklan 2 kohtaa noudattaen virasto hoitaa seuraavia tehtäviä:
a)
tukee unionin politiikan ja oikeuden kehittämistä seuraavasti:
i)
avustaa ja antaa neuvoja kaikissa unionin verkko- ja tietoturvapolitiikkaan ja -oikeuteen liittyvissä asioissa;
ii)
laatii valmistelevaa materiaalia, antaa neuvoja ja tekee analyysejä unionin verkko- ja tietoturvapolitiikan ja -oikeuden kehittämiseen ja ajan tasalle saattamiseen liittyen;
iii)
analysoi julkisesti saatavilla olevia verkko- ja tietoturvastrategioita ja tukee niiden julkaisemista;
b)
tukee valmiuksien kehittämistä seuraavasti:
i)
tukee pyynnöstä jäsenvaltioita niiden pyrkiessä kehittämään ja parantamaan verkko- ja tietoturvaongelmien ja -uhkien ennaltaehkäisyä, havaitsemista ja analysointia sekä valmiuksia reagoida näihin ongelmiin ja uhkiin, ja tarjoaa niille tarvittavaa osaamista;
ii)
edistää ja helpottaa jäsenvaltioiden keskinäistä sekä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden välistä vapaaehtoista yhteistyötä niiden pyrkiessä ehkäisemään ja havaitsemaan verkko- ja tietoturvaongelmia ja -häiriöitä ja reagoimaan niihin tapauksissa, joissa niillä on rajat ylittäviä vaikutuksia;
iii)
avustaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja niiden pyrkiessä kehittämään verkko- ja tietoturvaongelmien ja -uhkien ennaltaehkäisyä, havaitsemista ja analysointia sekä valmiuksia reagoida näihin ongelmiin ja uhkiin, erityisesti tukemalla niiden CERT-toimijoiden toimintaa;
iv)
tukee kansallisten/valtiollisten ja unionin CERT-toimijoiden valmiustason nostamista, muun muassa edistämällä vuoropuhelua ja tiedonvaihtoa, jotta voidaan varmistaa, että teknisen kehityksen suhteen jokaisella CERT-toimijalla on yhteisesti määritellyt vähimmäisvalmiudet ja että se toimii parhaita käytäntöjä noudattaen;
v)
tukee unionin verkko- ja tietoturvaharjoitusten järjestämistä ja toteutusta sekä antaa jäsenvaltioille pyynnöstä neuvoja kansallisiin harjoituksiin liittyen;
vi)
auttaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioita keräämään, analysoimaan ja jäsenvaltioiden turvallisuusvaatimuksia noudattaen levittämään keskeistä verkko- ja tietoturvaan liittyvää tietoa; pitää unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden unionin oikeuden säännösten sekä unionin oikeuden mukaisten kansallisten säännösten mukaisesti toimittamien tietojen pohjalta yllä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden tietoisuutta unionin vallitsevasta verkko- ja tietoturvatilanteesta niiden hyödyksi;
vii)
tukee jäsenvaltioiden mekanismeja täydentävän unionin varhaisvaroitusmekanismin kehittämistä;
viii)
tarjoaa verkko- ja tietoturvakoulutusta asiaankuuluville julkisille elimille tarpeen mukaan yhteistyössä sidosryhmien kanssa;
c)
tukee toimivaltaisten julkisten elinten välistä sekä sidosryhmien välistä vapaaehtoista yhteistyötä, unionissa sijaitsevat yliopistot ja tutkimuslaitokset mukaan luettuina, sekä tukee tietoisuuden lisäämistä muun muassa seuraavasti:
i)
edistää kansallisten ja valtiollisten CERT-toimijoiden ja CSIRT-toimijoiden yhteistyötä, unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen CERT-toimijat mukaan lukien;
ii)
edistää parhaiden käytäntöjen kehittämistä ja vaihtoa verkko- ja tietoturvan korkean tason saavuttamiseksi;
iii)
helpottaa vuoropuhelua ja pyrkimyksiä kehittää ja vaihtaa parhaita käytäntöjä;
iv)
tekee tunnetuksi tiedonvaihdon ja tietoisuuden lisäämisen parhaita käytäntöjä;
v)
tukee unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioiden pyynnöstä niitä ja niiden asiaankuuluvia elimiä niiden järjestäessä myös yksittäisten käyttäjien tasolla valistus- ja tiedotustoimintaa, jolla lisätään verkko- ja tietoturvaa ja sen näkyvyyttä parhaiden käytäntöjen ja ohjeistuksen avulla;
d)
tukee tutkimusta ja kehittämistä sekä standardointia seuraavasti:
i)
helpottaa riskinhallintaa ja sähköisten tuotteiden, verkkojen ja palvelujen turvallisuutta koskevien eurooppalaisten ja kansainvälisten normien laatimista ja käyttöön ottamista;
ii)
antaa unionille ja jäsenvaltioille neuvoja verkko- ja tietoturva-alan tutkimustarpeista, jotta nykyisiin ja kehittyviin verkko- ja tietoturvariskeihin ja -uhkiin, jotka liittyvät myös uusiin ja kehittyviin tieto- ja viestintätekniikoihin, voitaisiin löytää toimivia ratkaisuja ja jotta riskinehkäisytekniikoita käytettäisiin tehokkaasti;
e)
tekee yhteistyötä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen kanssa, mukaan lukien ne, jotka käsittelevät tietoverkkorikollisuutta ja yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa, yhteiseen etuun liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi muun muassa seuraavasti:
i)
vaihtaa taitotietoa ja parhaita käytäntöjä;
ii)
antaa neuvoja verkko- ja tietoturvallisuuteen liittyvistä keskeisistä näkökohdista yhteisvaikutusten kehittämiseksi;
f)
edistää unionin pyrkimyksiä yhteistoimintaan unionin ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa kansainvälisen yhteistyön edistämiseksi verkko- ja tietoturvallisuuskysymyksissä muun muassa seuraavasti:
i)
toimii tarvittaessa tarkkailijana ja kansainvälisten harjoitusten järjestäjänä sekä analysoi harjoitusten tuloksia ja raportoi niistä;
ii)
helpottaa parhaiden käytäntöjen vaihtoa asiaankuuluvien organisaatioiden välillä;
iii)
tarjoaa unionin toimielimille asiantuntemusta.
2. Unionin toimielimet, elimet, laitokset ja virastot sekä jäsenvaltioiden elimet voivat pyytää virastolta neuvoja, jos tietoturvallisuus tai eheys vaarantuu siten, että sillä on huomattava vaikutus verkkojen ja palvelujen toimintaan.
3. Virasto hoitaa sille unionin säädöksissä annettuja tehtäviä.
4. Virasto ilmaisee riippumattomasti omat päätelmänsä, ohjeistuksensa ja neuvonsa tämän asetuksen soveltamisalaan ja tavoitteisiin liittyvissä kysymyksissä.
2 JAKSO
ORGANISAATIO
4 artikla
Viraston kokoonpano
1. Virastoon kuuluu:
a)
johtokunta;
b)
pääjohtaja ja henkilöstö; sekä
c)
pysyvä sidosryhmä.
2. Viraston toiminnan tuloksellisuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi johtokunta perustaa hallituksen.
5 artikla
Johtokunta
1. Johtokunta määrittelee viraston toiminnan yleiset suuntaviivat ja varmistaa, että virasto toimii tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti. Se huolehtii myös viraston toiminnan johdonmukaisuudesta suhteessa jäsenvaltioiden toimintaan sekä unionin tason toimiin.
2. Johtokunta hyväksyy viraston vuotuisen ja monivuotisen työohjelman.
3. Johtokunta hyväksyy vuosittain kertomuksen viraston toiminnasta ja toimittaa sen seuraavan vuoden 1 päivään heinäkuuta mennessä Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle. Vuosikertomus sisältää tilinpäätöksen ja kuvauksen siitä, kuinka virasto on saavuttanut tulosindikaattorinsa. Vuosikertomus julkistetaan.
4. Johtokunta vahvistaa petostentorjuntastrategian, jonka on oltava suhteutettu petosriskiin ottaen huomioon sovellettavien toimien kustannus-hyötyanalyysi.
5. Johtokunta varmistaa, että Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksissa sekä eri sisäisissä tai ulkoisissa tarkastuskertomuksissa ja arvioinneissa esitettyjen havaintojen ja suositusten johdosta toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet.
6. Johtokunta vahvistaa säännöt eturistiriitojen ehkäisemisestä ja hallinnasta.
7. Johtokunta käyttää viraston henkilöstön suhteen sitä toimivaltaa, joka asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (17) vahvistettujen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen, jäljempänä ’henkilöstösäännöt’ ja ’muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot’, mukaan kuuluu nimittävälle viranomaiselle ja työsopimusten tekemiseen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Johtokunta tekee henkilöstösääntöjen 110 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohtaan ja muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklaan perustuvan päätöksen, jolla siirretään nimittävälle viranomaiselle annettu toimivalta pääjohtajalle. Pääjohtaja voi siirtää tämän toimivallan edelleen.
Jos poikkeukselliset olosuhteet niin edellyttävät, johtokunta voi peruuttaa pääjohtajalle siirretyn nimittävälle viranomaiselle annetun toimivallan ja pääjohtajan edelleen siirtämän toimivallan. Tällaisessa tapauksessa johtokunta voi siirtää tämän toimivallan rajoitetuksi ajaksi yhdelle jäsenistään tai jollekin muulle henkilöstön jäsenelle kuin pääjohtajalle.
8. Johtokunta vahvistaa tarvittavat henkilöstösääntöjen ja muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen täytäntöönpanosäännökset henkilöstösääntöjen 110 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
9. Johtokunta nimittää pääjohtajan ja voi jatkaa tämän toimikautta tai erottaa hänet tämän asetuksen 24 artiklan mukaisesti.
10. Johtokunta vahvistaa työjärjestyksensä sekä hallituksen työjärjestyksen komissiota kuultuaan. Työjärjestyksessä on määrättävä mahdollisuudesta tehdä nopeutettuja päätöksiä joko kirjallisella menettelyllä tai etäkokouksien avulla.
11. Johtokunta vahvistaa viraston sisäiset toimintasäännöt komission yksiköitä kuultuaan. Nämä säännöt julkistetaan.
12. Johtokunta vahvistaa virastoon sovellettavat varainhoitosäännöt. Säännöt voivat poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (18) ainoastaan, jos viraston toiminta sitä nimenomaisesti vaatii ja jos komissio on antanut siihen etukäteen suostumuksensa.
13. Johtokunta vahvistaa monivuotisen henkilöstösuunnitelman kuultuaan komission yksiköitä ja ilmoitettuaan siitä asianmukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
6 artikla
Johtokunnan kokoonpano
1. Johtokuntaan kuuluu kustakin jäsenvaltiosta yksi edustaja ja kaksi komission nimittämää edustajaa. Kaikilla edustajilla on äänioikeus.
2. Kullakin johtokunnan jäsenellä on varajäsen, joka edustaa jäsentä tämän ollessa poissa.
3. Johtokunnan jäsenet ja varajäsenet nimitetään heidän viraston tehtäviä ja tavoitteita koskevan tietämyksensä perusteella ja ottaen huomioon 5 artiklassa lueteltujen tehtävien suorittamisen kannalta tärkeät johtamistaidot sekä hallinnolliset ja talousarvioon liittyvät taidot. Johtokunnan toiminnan jatkuvuuden varmistamiseksi komission ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä rajoittamaan edustajiensa vaihtuvuutta johtokunnassa. Komission ja jäsenvaltioiden on pyrittävä miesten ja naisten tasapuoliseen edustukseen johtokunnassa.
4. Johtokunnan jäsenten ja varajäsenten toimikausi on neljä vuotta. Toimikausi voidaan uusia.
7 artikla
Johtokunnan puheenjohtaja
1. Johtokunta valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan kolmen vuoden toimikaudeksi, joka voidaan uusia. Varapuheenjohtaja toimii viran puolesta puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estynyt.
2. Puheenjohtaja voidaan kutsua antamaan lausunto yhdelle tai useammalle Euroopan parlamentin asiaankuuluvalle valiokunnalle ja vastaamaan Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
8 artikla
Kokoukset
1. Johtokunta kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta.
2. Johtokunta kokoontuu sääntömääräiseen kokoukseen vähintään kerran vuodessa. Johtokunta kokoontuu myös ylimääräisiin kokouksiin puheenjohtajan tai vähintään kolmasosan johtokunnan jäsenistä sitä pyytäessä.
3. Pääjohtaja osallistuu johtokunnan kokouksiin ilman äänioikeutta.
9 artikla
Äänestäminen
1. Johtokunta tekee päätöksensä jäsentensä ehdottomalla enemmistöllä.
2. Johtokunnan työjärjestyksen, viraston sisäisten toimintasääntöjen, talousarvion, vuotuisen ja monivuotisen työohjelman hyväksyminen, pääjohtajan nimittäminen, toimikauden jatkaminen ja erottaminen sekä johtokunnan puheenjohtajan valinta edellyttävät kaikkien johtokunnan jäsenten kahden kolmasosan enemmistöä.
10 artikla
Hallitus
1. Johtokuntaa avustaa hallitus.
2. Hallitus valmistelee johtokunnan tekemät päätökset ainoastaan hallinnollisissa ja talousarvioasioissa.
Hallitus varmistaa yhdessä johtokunnan kanssa, että OLAFin tutkimuksissa sekä sisäisissä tai ulkoisissa tarkastuskertomuksissa ja arvioinneissa esitettyjen havaintojen ja suositusten johdosta toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet.
Hallitus avustaa ja neuvoo pääjohtajaa hallinnollisia ja talousarvioasioita koskevien johtokunnan päätösten täytäntöönpanossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklassa säädettyjä pääjohtajan tehtäviä.
3. Hallitukseen kuuluu viisi jäsentä, jotka nimitetään johtokunnan jäsenten keskuudesta ja joista yksi on johtokunnan puheenjohtaja, joka voi myös toimia hallituksen puheenjohtajana, ja yksi on komission edustaja.
4. Hallituksen jäsenten toimikausi on sama kuin 6 artiklan 4 kohdassa säädetty johtokunnan jäsenten toimikausi.
5. Hallitus kokoontuu vähintään kerran kolmessa kuukaudessa. Hallituksen puheenjohtaja kutsuu kokoon ylimääräisiä kokouksia hallituksen jäsenten pyynnöstä.
11 artikla
Pääjohtajan tehtävät
1. Virastoa johtaa sen pääjohtaja, joka hoitaa tehtäväänsä riippumattomasti.
2. Pääjohtajan tehtävänä on:
a)
viraston päivittäinen hallinto;
b)
johtokunnan tekemien päätösten täytäntöönpano;
c)
vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman laatiminen johtokunnan kuulemisen jälkeen ja niiden toimittaminen johtokunnalle komission kuulemisen jälkeen;
d)
vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman täytäntöönpano ja niiden täytäntöönpanosta raportointi johtokunnalle;
e)
vuotuisen kertomuksen laatiminen viraston toiminnasta ja sen esittely johtokunnalle hyväksyntää varten;
f)
toimintasuunnitelman laatiminen jälkiarviointien päätelmien perusteella ja edistymiskertomuksen laatiminen komissiolle kahden vuoden välein;
g)
unionin taloudellisten etujen suojeleminen toteuttamalla petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjuntatoimia ja tehokkaita tarkastuksia ja, jos väärinkäytöksiä ilmenee, perimällä takaisin väärin perustein maksetut määrät sekä soveltamalla tarvittaessa tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia;
h)
petostentorjuntastrategian laatiminen virastolle ja sen esittely johtokunnalle hyväksyntää varten;
i)
sen varmistaminen, että virasto toimii palvelujensa käyttäjien vaatimusten mukaisesti erityisesti tarjottujen palvelujen tarkoituksenmukaisuuden osalta;
j)
yhteyksien luominen ja ylläpito unionin toimielimiin, elimiin, laitoksiin ja virastoihin;
k)
yhteyksien luominen ja ylläpito liikemaailmaan ja kuluttajajärjestöihin säännöllisen vuoropuhelun varmistamiseksi asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa;
l)
muiden pääjohtajalle tällä asetuksella osoitettujen tehtävien hoito.
3. Tarpeen vaatiessa ja viraston tavoitteiden ja tehtävien puitteissa pääjohtaja voi perustaa muun muassa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten asiantuntijoista koostuvia tilapäisiä työryhmiä. Tästä on ilmoitettava etukäteen johtokunnalle. Menettelyt, jotka koskevat erityisesti tilapäisten työryhmien kokoonpanoa, pääjohtajan suorittamaa asiantuntijoiden nimeämistä ja työryhmien toimintaa, on vahvistettava viraston sisäisissä toimintasäännöissä.
4. Pääjohtajan on tarvittaessa asetettava johtokunnan ja hallituksen käyttöön hallinnollista tukihenkilöstöä ja muita resursseja.
12 artikla
Pysyvä sidosryhmä
1. Johtokunta perustaa pääjohtajan ehdotuksesta pysyvän sidosryhmän, joka koostuu asiaan liittyviä sidosryhmiä, kuten tieto- ja viestintätekniikan alaa, sähköisten viestintäverkkojen tai yleisön saatavilla olevien palvelujen tarjoajia ja kuluttajajärjestöjä, edustavista tunnustetuista asiantuntijoista, tiedeyhteisöä edustavista verkko- ja tietoturva-asiantuntijoista sekä direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ilmoitettujen kansallisten sääntelyviranomaisten sekä lainvalvonta- ja tietosuojaviranomaisten edustajista.
2. Menettelyt, jotka koskevat erityisesti pysyvän sidosryhmän jäsenten lukumäärää, sen kokoonpanoa, johtokunnan suorittamaa ryhmän jäsenten nimeämistä, pääjohtajan ehdotusta sekä ryhmän toimintaa, on määriteltävä viraston sisäisissä toimintasäännöissä ja ne on julkistettava.
3. Pysyvän sidosryhmän puheenjohtajana toimii pääjohtaja tai pääjohtajan tähän tehtävään tapauskohtaisesti nimeämä henkilö.
4. Pysyvän sidosryhmän jäsenten toimikausi on kaksi ja puoli vuotta. Johtokunnan jäsenet eivät saa olla pysyvän sidosryhmän jäseniä. Komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoilla on oikeus olla läsnä pysyvän sidosryhmän kokouksissa ja osallistua sen työhön. Muiden pääjohtajan tärkeiksi katsomien elinten edustajia, jotka eivät ole pysyvän sidosryhmän jäseniä, voidaan pyytää saapuville pysyvän sidosryhmän kokouksiin ja osallistumaan sen työhön.
5. Pysyvä sidosryhmä neuvoo virastoa sen tehtävien hoidossa. Erityisesti se neuvoo pääjohtajaa tämän laatiessa ehdotusta viraston työohjelmaksi sekä yhteydenpidossa asianmukaisten sidosryhmien kanssa kaikkiin työohjelmaan liittyvissä kysymyksissä.
3 JAKSO
TOIMINTA
13 artikla
Työohjelma
1. Viraston on toimittava noudattaen vuotuista ja monivuotista työohjelmaansa, joiden on sisällettävä kaikki sen suunniteltu toiminta.
2. Työohjelmaan sisällytetään räätälöidyt tulosindikaattorit, joiden avulla voidaan arvioida tehokkaasti, vastaavatko saavutetut tulokset tavoitteita.
3. Pääjohtaja vastaa viraston työohjelmaluonnoksen laatimisesta kuultuaan komission yksiköitä. Pääjohtajan on vuosittain viimeistään 15 päivänä maaliskuuta toimitettava seuraavan vuoden työohjelmaluonnos johtokunnalle.
4. Saatuaan komission lausunnon johtokunta hyväksyy vuosittain viimeistään 30 päivänä marraskuuta viraston työohjelman seuraavaa vuotta varten. Työohjelmaan on sisällyttävä monivuotinen ennakkokatsaus. Johtokunnan on varmistettava, että työohjelma on viraston tavoitteiden sekä unionin verkko- ja tietoturva-alan lainsäädännön ja politiikan painopisteiden mukainen.
5. Työohjelma on laadittava toimintoperusteisen hallinnoinnin periaatteiden mukaisesti. Työohjelman on oltava viraston kyseisen varainhoitovuoden tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvioesityksen ja talousarvion mukainen.
6. Johtokunnan hyväksyttyä työohjelman pääjohtaja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioille sekä julkistaa sen. Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kutsusta hän esittelee hyväksytyn vuotuisen työohjelman ja keskustelee siitä valiokunnassa.
14 artikla
Virastolle esitettävät pyynnöt
1. Viraston tavoitteiden ja tehtävien piiriin kuuluvat neuvonta- ja avustamispyynnöt on osoitettava pääjohtajalle, ja niihin on liitettävä taustatiedot, joista selviää, mistä asiassa on kyse. Pääjohtaja ilmoittaa johtokunnalle ja hallitukselle vastaanotetuista pyynnöistä, niiden mahdollisista vaikutuksista resursseihin ja myöhemmin pyyntöjen johdosta toteutetuista toimenpiteistä. Jos virasto torjuu pyynnön, sen on perusteltava päätöksensä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja pyyntöjä voivat esittää:
a)
Euroopan parlamentti;
b)
neuvosto;
c)
komissio;
d)
kaikki jäsenvaltioiden nimeämät toimivaltaiset elimet, kuten direktiivin 2002/21/EY 2 artiklassa määritellyt kansalliset sääntelyviranomaiset.
3. Johtokunta vahvistaa viraston sisäisissä toimintasäännöissä 1 ja 2 kohdan soveltamista koskevat käytännön järjestelyt erityisesti virastolle osoitettujen pyyntöjen esittämisen, tärkeysjärjestykseen asettamisen ja seurannan sekä johtokunnalle ja hallitukselle tiedottamisen osalta.
15 artikla
Ilmoitus sidonnaisuuksista
1. Jokaisen johtokunnan jäsenen, pääjohtajan sekä jokaisen toimihenkilön, joka on otettu palvelukseen jäsenvaltion tilapäisesti lähettämänä virkamiehenä, on tehtävä ilmoitus sitoumuksistaan sekä ilmoitus, jossa he toteavat, onko olemassa heidän riippumattomuuttaan mahdollisesti vaarantavia välittömiä tai välillisiä sidonnaisuuksia. Ilmoitusten on oltava tarkkoja ja täydellisiä, ne on tehtävä kirjallisesti vuosittain ja ne on tarvittaessa saatettava ajan tasalle.
2. Jokaisen johtokunnan jäsenen, pääjohtajan ja jokaisen tilapäisiin työryhmiin osallistuvan ulkopuolisen asiantuntijan on ilmoitettava viimeistään kunkin kokouksen alussa tarkasti ja täydellisesti mahdolliset sidonnaisuudet, jotka saattavat vaarantaa heidän riippumattomuutensa kokouksen esityslistalla olevien asioiden suhteen, sekä pidättäydyttävä osallistumasta kyseisiä kohtia koskevaan keskusteluun ja äänestykseen.
3. Virasto vahvistaa sisäisissä toimintasäännöissään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua sidonnaisuuksien ilmoittamista koskeviin sääntöihin liittyvät käytännön järjestelyt.
16 artikla
Avoimuus
1. Virasto varmistaa, että sen toiminta on erittäin avointa sekä 17 ja 18 artiklan mukaista.
2. Virasto varmistaa, että suuri yleisö ja kaikki asianomaiset tahot saavat asianmukaista, puolueetonta, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa erityisesti viraston työn tuloksista. Sen on myös julkistettava 15 artiklan mukaisesti tehdyt sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset.
3. Johtokunta voi pääjohtajan ehdotuksesta sallia asianomaisten tahojen seurata joidenkin viraston toimien käsittelyä.
4. Virasto vahvistaa sisäisissä toimintasäännöissään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen avoimuussääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt.
17 artikla
Luottamuksellisuus
1. Virasto ei saa paljastaa kolmansille osapuolille käsittelemiään ja saamiaan tietoja, joiden käsittelystä osittain tai kokonaisuudessaan luottamuksellisina on esitetty perusteltu pyyntö, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklan soveltamista.
2. Johtokunnan jäsenten, pääjohtajan, pysyvän sidosryhmän jäsenten, tilapäisiin työryhmiin osallistuvien ulkopuolisten asiantuntijoiden sekä viraston henkilöstön, mukaan lukien ne toimihenkilöt, jotka on otettu palvelukseen jäsenvaltioiden tilapäisesti lähettäminä virkamiehinä, on myös tehtäviensä päätyttyä noudatettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 339 artiklan mukaista salassapitovelvollisuutta.
3. Virasto vahvistaa sisäisissä toimintasäännöissään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen salassapitovelvollisuutta koskevien sääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt.
4. Johtokunta päättää antaa virastolle luvan käsitellä turvaluokiteltua tietoa, jos viraston tehtävien suorittaminen sitä edellyttää. Tässä tapauksessa johtokunnan on yhteisymmärryksessä komission yksiköiden kanssa vahvistettava sisäiset toimintasäännöt soveltaen tietoturvan periaatteita, jotka on vahvistettu komission sisäisten menettelysääntöjen muuttamisesta 29 päivänä marraskuuta 2001 tehdyssä komission päätöksessä 2001/844/EY, EHTY, Euratom (19). Nämä säännöt koskevat muun muassa turvaluokiteltujen tietojen vaihtamista, käsittelyä ja tallentamista.
18 artikla
Asiakirjojen julkisuus
1. Viraston hallussaan pitämiin asiakirjoihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 1049/2001.
2. Johtokunta vahvistaa järjestelyt asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanemiseksi kuuden kuukauden kuluessa viraston perustamisesta.
3. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan perusteella tehdyistä viraston päätöksistä voidaan kannella oikeusasiamiehelle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 228 artiklan nojalla tai nostaa kanne Euroopan unionin tuomioistuimessa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla.
4 JAKSO
VARAINHOITOA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
19 artikla
Talousarvion vahvistaminen
1. Viraston tulot koostuvat unionin talousarviosta saatavasta rahoitusosuudesta, viraston työhön 30 artiklan mukaisesti osallistuvien unionin ulkopuolisten maiden rahoitusosuuksista ja jäsenvaltioiden rahana tai luontoissuorituksina suorittamista vapaaehtoisista rahoitusosuuksista. Vapaaehtoisia rahoitusosuuksia suorittavat jäsenvaltiot eivät voi vaatia erityisoikeuksia tai -palveluja suorituksensa perusteella.
2. Viraston menoihin kuuluvat henkilöstöstä, hallinnollisesta ja teknisestä tuesta, infrastruktuurista ja toiminnasta sekä kolmansien osapuolten kanssa tehdyistä sopimuksista aiheutuvat menot.
3. Pääjohtaja laatii vuosittain viimeistään 1 päivänä maaliskuuta esityksen viraston seuraavan varainhoitovuoden tuloja ja menoja koskevaksi ennakkoarvioksi ja toimittaa sen sekä siihen liitetyn henkilöstötaulukkoehdotuksen johtokunnalle.
4. Tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.
5. Johtokunta laatii pääjohtajan laatiman tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvioesityksen pohjalta vuosittain viraston tulo- ja menoarvion seuraavaa varainhoitovuotta varten.
6. Johtokunta toimittaa vuosittain viimeistään 31 päivänä maaliskuuta tämän tulo- ja menoarvion, johon sisältyy henkilöstötaulukkoehdotus ja työohjelmaluonnos, komissiolle ja niille unionin ulkopuolisille maille, joiden kanssa unioni on tehnyt sopimukset 30 artiklan mukaisesti.
7. Komissio välittää tämän tulo- ja menoarvion Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhdessä unionin yleistä talousarviota koskevan esityksen kanssa.
8. Komissio ottaa unionin talousarviota koskevaan esitykseen kyseiseen tulo- ja menoarvioon perustuvat arviot, joita se pitää henkilöstötaulukon ja yleisestä talousarviosta suoritettavan avustuksen määrän osalta välttämättöminä, ja toimittaa talousarvioesityksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklan mukaisesti.
9. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät virastolle annettavaa avustusta koskevat määrärahat.
10. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat viraston henkilöstötaulukon.
11. Johtokunta vahvistaa työohjelman ohella viraston talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Johtokunta mukauttaa tarvittaessa viraston talousarviota ja työohjelmaa unionin yleisen talousarvion mukaisesti. Johtokunta toimittaa talousarvion viipymättä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.
20 artikla
Petostentorjunta
1. Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (20) mukaisen petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumisen helpottamiseksi virasto liittyy kuuden kuukauden kuluessa päivästä, jona se aloittaa toimintansa, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen (21) ja antaa kaikkia viraston työntekijöitä koskevat asiaan liittyvät määräykset käyttäen kyseisen sopimuksen liitteessä olevaa mallia.
2. Tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien virastolta unionin rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
3. OLAF voi tehdä tarkastuksia, myös paikalla suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia, asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (22) säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti sen selvittämiseksi, onko viraston rahoittamaan avustukseen tai sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
4. Viraston tekemissä yhteistyösopimuksissa unionin ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, sopimuksissa, avustussopimuksissa ja avustuspäätöksissä on nimenomaisesti annettava tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
21 artikla
Talousarvion toteuttaminen
1. Pääjohtaja vastaa viraston talousarvion toteuttamisesta.
2. Komission sisäinen tilintarkastaja käyttää virastoon nähden samoja valtuuksia kuin komission yksiköihin.
3. Viraston tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle viimeistään kutakin varainhoitovuotta seuraavan vuoden maaliskuun 1 päivänä (vuoden N + 1 maaliskuun 1 päivänä). Komission tilinpitäjä konsolidoi toimielinten ja hajautettujen elinten alustavat tilinpäätökset varainhoitoasetuksen 147 artiklan mukaisesti.
4. Komission tilinpitäjä toimittaa viraston alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään vuoden N + 1 maaliskuun 31 päivänä. Selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Saatuaan tilintarkastustuomioistuimelta varainhoitoasetuksen 148 artiklassa tarkoitetut huomautukset viraston alustavasta tilinpäätöksestä pääjohtaja laatii viraston lopullisen tilinpäätöksen, josta hän vastaa, ja toimittaa sen johtokunnalle lausuntoa varten.
6. Johtokunta antaa lausunnon viraston lopullisesta tilinpäätöksestä.
7. Pääjohtaja toimittaa viimeistään vuoden N + 1 heinäkuun 1 päivänä lopullisen tilinpäätöksen, selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta ja tilintarkastustuomioistuimen huomautukset Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle yhdessä johtokunnan lausunnon kanssa.
8. Pääjohtaja julkistaa lopullisen tilinpäätöksen.
9. Pääjohtaja lähettää tilintarkastustuomioistuimelle vastauksen sen huomautuksiin viimeistään vuoden N + 1 30 päivänä syyskuuta ja lähettää jäljennöksen tästä vastauksesta myös johtokunnalle.
10. Pääjohtaja antaa varainhoitoasetuksen 165 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn moitteettoman toteuttamisen edellyttämät tiedot.
11. Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta pääjohtajalle ennen vuoden N + 2 toukokuun 15 päivää vastuuvapauden vuoden N talousarvion toteuttamisen osalta.
5 JAKSO
HENKILÖSTÖ
22 artikla
Yleiset säännökset
Virastoon henkilöstöön sovelletaan henkilöstösääntöjä ja muuta henkilöstöä koskevia palvelussuhteen ehtoja sekä unionin toimielinten yhteisellä päätöksellä annettuja henkilöstösääntöjen täytäntöönpanosäännöksiä.
23 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Virastoon ja sen henkilöstöön sovelletaan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitettyä Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa N:o 7.
24 artikla
Pääjohtaja
1. Pääjohtaja otetaan viraston palvelukseen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuna väliaikaisena toimihenkilönä.
2. Johtokunta nimittää pääjohtajan ehdokaslistalta, jonka komissio esittää avoimen valintamenettelyn päätteeksi.
Johtokunnan puheenjohtaja tekee pääjohtajan työsopimuksen viraston puolesta.
Johtokunnan valitsema ehdokas kutsutaan ennen nimittämistä antamaan lausuma Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kokouksessa ja vastaamaan Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
3. Pääjohtajan toimikausi on viisi vuotta. Toimikauden lopussa komissio laatii arvion, jossa otetaan huomioon pääjohtajan tehtävän hoidon arviointi ja viraston tulevat tehtävät ja haasteet.
4. Johtokunta voi komission ehdotuksesta, jossa otetaan huomioon 3 kohdassa tarkoitettu arvio, ja Euroopan parlamentin näkemyksen kuultuaan jatkaa pääjohtajan toimikautta enintään viidellä vuodella.
5. Johtokunnan on ilmoitettava Euroopan parlamentille aikeestaan jatkaa pääjohtajan toimikautta. Pääjohtaja antaa toimikauden mahdollista jatkamista edeltävien kolmen kuukauden aikana pyydettäessä lausuman Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kokouksessa ja vastaa Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
6. Pääjohtaja, jonka toimikautta on jatkettu, ei saa osallistua samaa tointa koskevaan valintamenettelyyn.
7. Pääjohtaja voidaan erottaa ainoastaan johtokunnan päätöksellä.
25 artikla
Tilapäisesti lähetetyt kansalliset asiantuntijat ja muu henkilöstö
1. Virasto voi käyttää tilapäisesti lähetettyjä kansallisia asiantuntijoita tai muuta henkilöstöä, joka ei ole viraston palveluksessa. Näihin henkilöihin ei sovelleta henkilöstösääntöjä eikä muuta henkilöstöä koskevia palvelussuhteen ehtoja.
2. Johtokunta tekee päätöksen, jolla vahvistetaan säännöt kansallisten asiantuntijoiden tilapäisestä lähettämisestä viraston palvelukseen.
6 JAKSO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
26 artikla
Oikeudellinen asema
1. Virasto on unionin elin. Se on oikeushenkilö.
2. Virastolla on kussakin jäsenvaltiossa laajin oikeushenkilölle kansallisen lainsäädännön mukaan kuuluva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.
3. Pääjohtaja edustaa virastoa.
4. Ateenan suurkaupunkialueelle perustetun sivutoimiston toimintaa jatketaan viraston toimintatehokkuuden parantamiseksi.
27 artikla
Vastuu
1. Sopimukseen perustuva viraston vastuu määräytyy kyseessä olevaan sopimukseen sovellettavan lain mukaan.
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa ratkaisu viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla.
2. Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun osalta viraston on korvattava viraston tai sen henkilöstön tehtäviään suorittaessaan aiheuttamat vahingot jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti.
Euroopan unionin tuomioistuimella on tuomiovalta tällaisten vahinkojen korvaamista koskevissa riidoissa.
3. Viraston toimihenkilöiden henkilökohtaista vastuuta virastoa kohtaan säännellään sen henkilöstöön sovellettavissa asiaa koskevissa määräyksissä.
28 artikla
Kielet
1. Virastoon sovelletaan Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annettua asetusta N:o 1 (23). Jäsenvaltiot ja niiden nimeämät muut elimet voivat kääntyä viraston puoleen ja saada siltä vastauksen valitsemallaan unionin toimielinten virallisella kielellä.
2. Euroopan unionin elinten käännöskeskus huolehtii viraston toiminnan edellyttämistä käännöspalveluista.
29 artikla
Henkilötietojen suoja
1. Kun virasto erityisesti tehtäviään suorittaessaan käsittelee henkilöihin liittyviä tietoja, sen on noudatettava henkilötietojen suojan periaatteita ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 säännöksiä.
2. Johtokunta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 45/2001 24 artiklan 8 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanotoimenpiteet. Johtokunta voi hyväksyä lisätoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen viraston soveltaessa asetusta (EY) N:o 45/2001.
30 artikla
Unionin ulkopuolisten osallistuminen
1. Viraston toimintaan voivat osallistua ne unionin ulkopuoliset maat, jotka ovat tehneet Euroopan unionin kanssa sopimuksen, jonka mukaisesti ne ovat saattaneet voimaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat unionin säädökset ja soveltavat niitä.
2. Näiden sopimusten asianomaisten määräysten nojalla tehdään järjestelyjä, joissa täsmennetään erityisesti, miten laajasti ja millä tavoin nämä maat osallistuvat viraston toimintaan, sekä vahvistetaan määräykset, jotka koskevat osallistumista viraston toteuttamiin aloitteisiin, rahoitusosuuksiin ja henkilöstöön.
31 artikla
Turvaluokiteltujen tietojen suojaa koskevat turvallisuussäännöt
Virasto soveltaa päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom liitteessä oleviin komission turvallisuussäännöksiin sisältyviä turvallisuusperiaatteita EU:n turvaluokiteltujen tietojen ja arkaluonteisten turvaluokittelemattomien tietojen suojaamisesta. Tämä koskee muun muassa tällaisten tietojen vaihtamista, käsittelyä ja tallentamista.
7 JAKSO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
32 artikla
Arviointi ja uudelleentarkastelu
1. Komissio teettää viimeistään 20 päivänä kesäkuuta 2018 arvioinnin, jossa tarkastellaan erityisesti viraston ja sen toimintatapojen vaikutuksia, tuloksellisuutta ja tehokkuutta. Arvioinnissa käsitellään myös mahdollista tarvetta muuttaa viraston toimeksiantoa sekä mahdollisten muutosten taloudellisia vaikutuksia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa arvioinnissa otetaan huomioon viraston toiminnastaan mahdollisesti saama palaute.
3. Komissio toimittaa arviointikertomuksen ja päätelmänsä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja johtokunnalle. Arvioinnin tulokset julkistetaan.
4. Osana arviointia tarkastellaan myös viraston saavuttamia tuloksia suhteessa sen tavoitteisiin, toimeksiantoon ja tehtäviin. Jos komissio katsoo, että viraston toiminnan jatkaminen on perusteltua sille asetettujen tavoitteiden ja sen toimeksiannon ja tehtävien kannalta, se voi esittää, että 36 artiklassa säädettyä viraston toimikautta jatketaan.
33 artikla
Yhteistyö isäntäjäsenvaltion kanssa
Viraston isäntäjäsenvaltion on tarjottava parhaat mahdolliset edellytykset viraston moitteettomalle toiminnalle, mukaan lukien toimivat liikenneyhteydet sijaintipaikalle, henkilöstön jäsenten lapsille soveltuvat koulunkäyntimahdollisuudet, puolisoiden mahdollisuudet päästä työmarkkinoille sekä riittävä sosiaaliturvan ja terveydenhuoltopalvelujen saatavuus lapsille ja puolisoille.
34 artikla
Hallinnollinen valvonta
Oikeusasiamies valvoo viraston toimintaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 228 artiklan mukaisesti.
35 artikla
Kumoaminen ja seuraanto
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 460/2004.
Viittaukset asetukseen (EY) N:o 460/2004 ja ENISAan katsotaan viittauksiksi tähän asetukseen ja virastoon.
2. Virasto toimii kaikkien omistusten, sopimusten, oikeudellisten velvoitteiden, työsopimusten, taloudellisten sitoumusten ja vastuiden osalta asetuksella (EY) N:o 460/2004 perustetun viraston seuraajana.
36 artikla
Toimikausi
Virasto perustetaan 19 päivänä kesäkuuta 2013 alkavaksi seitsemän vuoden kaudeksi.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 21 päivänä toukokuuta 2013.