KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 513/2013
af 4. juni 2013
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina og om ændring af forordning (EU) nr. 182/2013 om registrering af importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7 og artikel 14, stk. 5,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) offentliggjorde den 6. september 2012 en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union (»Unionen«) af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Undersøgelsen indledtes som følge af en klage, der blev indgivet den 25. juli 2012 af EU ProSun (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede produktion i Unionen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
2. Registrering
(3)
Som følge af en anmodning med de fornødne beviser vedtog Kommissionen den 1. marts 2013 forordning (EU) nr. 182/2013 (3) om at gøre importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina til genstand for registrering pr. 6. marts 2013.
3. Parter, som er berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, kendte eksporterende producenter, de kinesiske myndigheder og kendte importører om indledningen af undersøgelsen. Kommissionen underrettede også producenter i USA, da USA blev anset for et muligt referenceland.
(5)
De interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte skriftlige bemærkninger og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der blev fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(6)
I betragtning af det store antal eksporterende producenter i det pågældende land, ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der er involveret i undersøgelsen, og med henblik på at afslutte undersøgelsen inden for de foreskrevne tidsfrister meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den havde besluttet at begrænse antallet af eksporterende producenter i det pågældende land, ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, mest muligt ved at udtage en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17 (denne procedure betegnes også »stikprøveudtagning«).
a) Stikprøveudtagning af EU-producenter
(7)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenter. Alle kendte EU-producenter og kendte producentsammenslutninger blev informeret om udtagelsen af den midlertidige stikprøve af EU-producenter. Den midlertidige stikprøve bestod af ni EU-producenter ud af de ca. 220 EU-producenter, der inden indledningen af undersøgelsen var kendte producenter af den pågældende vare (se betragtning 26), som blev udtaget på grundlag af den største repræsentative produktionsmængde i betragtning af salgsmængde og geografisk beliggenhed, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Kommissionen sørgede for, at stikprøven omfattede både vertikalt integrerede og ikke-integrerede EU-producenter. Interesserede parter blev også opfordret til at fremsætte deres synspunkter om den midlertidige stikprøve. En række interesserede parter fremsatte bemærkninger til den midlertidige stikprøve, og en part anmodede om en høring med høringskonsulenten.
(8)
Adskillige interesserede parter rejste følgende indvendinger vedrørende den midlertidige stikprøve af EU-producenter:
i)
Visse parter påstod, at den begrænsede information om den midlertidige stikprøve var utilstrækkelig og hindrede dem i at fremsætte relevante bemærkninger til den foreslåede stikprøve. De kritiserede især, at EU-producenternes identitet var hemmeligholdt, og anmodede om, at Kommissionen offentliggjorde navnene på de medlemsstater, hvor EU-producenterne i stikprøven er beliggende, EU-stikprøvevirksomhedernes produktionsandel af den samlede produktion af fotovoltaiske moduler, celler og wafere samt den procentdel af produktion og salg, som stikprøvevirksomhederne tegner sig for, både individuelt og samlet.
ii)
Den metode, der anvendtes til udtagning, blev anfægtet med den begrundelse, at den »blander tre etaper«, nemlig støtten til indledningen af udløbsundersøgelsen, definitionen af EU-erhvervsgrenen og stikprøveundersøgelsen. Det blev derfor påstået, at det ikke var klart, om EU-erhvervsgrenen allerede var defineret på det tidspunkt, hvor stikprøven blev udtaget, og derfor, om stikprøven kunne betragtes som repræsentativ. Uden en definition af EU-erhvervsgrenen på stikprøvetidspunktet var de interesserede parter ikke i stand til at undersøge, om den midlertidige stikprøve var repræsentativ, og således, om grundlaget for stikprøven, EU-erhvervsgrenens situation i undersøgelsesperioden, jf. definitionen i betragtning 19, kunne betragtes som korrekt analyseret. Derudover blev det påstået, at det ikke var passende at udtage den midlertidige stikprøve på grundlag af EU-producenternes besvarelser som led i undersøgelsen af støtten til indledningen af undersøgelsen.
iii)
Det blev også påstået, at den midlertidige stikprøve blot var udtaget på grundlag af virksomheder, der havde givet udtryk for deres støtte til den nuværende undersøgelse.
iv)
En part påstod, at produktionsmængden af wafere og celler, idet der indgår vertikalt integrerede virksomheder i den midlertidige stikprøve, kunne være talt dobbelt eller tredobbelt, hvilket sår tvivl om stikprøvens generelle repræsentativitet. Det blev påstået, at for vertikalt integrerede producenter burde kun produktionsmængden af moduler medtælles og ikke mængden af celler og wafere.
v)
Samme part påstod, at de data, der lå til grund for udtagningen af stikprøven, i hvert fald var delvist upålidelige, hvilket kunne påvirke repræsentativiteten af den midlertidige stikprøve som helhed.
vi)
En part fremlagde en liste, der angiveligt indeholdt yderligere omkring 150 EU-producenter af samme vare, og påstod, at de burde tages i betragtning med henblik på udtagning af stikprøven af EU-producenter.
(9)
Parternes påstande blev besvaret på følgende måde:
i)
EU-producenterne anmodede om, at deres navne blev holdt fortrolige, på grund af risikoen for gengældelsesforanstaltninger. Der blev ganske rigtigt fremsat reelle trusler over for EU-producenter for at skade deres forretninger både i og uden for Unionen. Kommissionen vurderede, at disse anmodninger var tilstrækkeligt begrundede til at blive efterkommet. Offentliggørelsen af beliggenheden eller andelen af produktion og salg for individuelle EU-producenter, der indgår i stikprøven, kunne let afsløre den pågældende producents identitet, og denne anmodning måtte derfor afvises.
ii)
Kommissionen »forvekslede« ikke fastsættelsen af støtten til indledningen af den nuværende undersøgelse, definitionen af EU-erhvervsgrenen og udtagelsen af den midlertidige stikprøve, da disse etaper er uafhængige af hinanden, og der blev truffet separate beslutninger herom. Det blev ikke godtgjort, i hvilket omfang brugen af de produktions- og salgsdata, som EU-producenterne fremlagde i forbindelse med gennemgangen af støtten til indledningen af den nuværende undersøgelse, havde påvirket stikprøvens repræsentativitet. EU-erhvervsgrenen blev allerede ved indledningen defineret midlertidigt. Alle foreliggende oplysninger om EU-producenterne, herunder oplysninger i klagen og data, der blev indhentet fra EU-producenter og andre parter før indledningen af undersøgelsen, blev anvendt til midlertidigt at fastslå den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden, jf. definitionen i betragtning 19.
iii)
De EU-producenter, der besvarede spørgsmålene om støtte til indledningen af undersøgelsen, blev taget i betragtning til stikprøven uanset om de støttede, gik imod eller ikke udtalte sig om undersøgelsen; denne påstand blev derfor afvist.
iv)
Spørgsmålet om dobbelt- eller tredobbelttælling blev taget i betragtning ved udtagningen af den midlertidige stikprøve. Det viste sig, at en udelukkelse af produktion og salg af wafere og solceller fra vertikalt integrerede EU-producenter ikke ville vedrøre den del af produktionen af wafere og solceller, der sælges på det frie marked. Det blev derfor konkluderet, at en udelukkelse af salget af wafere og solceller fra den samlede produktionsmængde ikke nødvendigvis ville føre til en mere repræsentativ stikprøve. Desuden blev stikprøvens repræsentativitet ikke kun fastslået på grundlag af produktionsmængden, men også på grundlag af den geografiske fordeling og en afbalanceret repræsentation af vertikalt integrerede og ikke-integrerede producenter. Produktionsmængdens relative repræsentativitet blev beregnet for hver type af samme vare. På dette grundlag blev det konkluderet, at metoden til udtagning af den midlertidige stikprøve var passende, og stikprøven betragtes derfor som repræsentativ for EU-erhvervsgrenen for den undersøgte vare som helhed. Derfor blev denne påstand afvist.
v)
Hvad angår oplysningernes pålidelighed, blev stikprøven udtaget på grundlag af de oplysninger, der forelå på udtagningstidspunktet, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 1. Hvad angår pålideligheden af de data, der blev anvendt til støtte for indledningen af undersøgelsen, blev der i forbindelse med undersøgelsen ikke fundet bevis, for at de oplysninger, der blev indhentet til indledningen, skulle være væsentligt mangelfulde. Det kan derfor med rimelighed antages, at grundlaget for udtagningen af den midlertidige stikprøve var tilstrækkeligt pålideligt. Derfor blev denne påstand afvist.
vi)
Hvad angår listen over 150 yderligere EU-producenter, skal det mærkes, at disse oplysninger blev fremlagt på et tidspunkt længe efter den tidsfrist, inden for hvilken interesserede parter kunne fremsætte bemærkninger til udtagningen af den midlertidige stikprøve, og inden for hvilken EU-producenter kunne give sig til kende og anmode om at blive udtaget til stikprøven. Desuden var ca. 30 af EU-producenterne på listen allerede Kommissionen bekendt på det tidspunkt, hvor stikprøven blev udtaget. Desuden blev alle EU-producenter, der gav sig til kende efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen, taget i betragtning ved udtagningen af stikprøven. På dette grundlag blev stikprøvens repræsentativitet ikke berørt. Derfor blev denne påstand afvist.
(10)
Efter modtagelsen af bemærkningerne blev sammensætningen af stikprøven revideret, idet der var antydninger af, at en af de udtagne virksomheder ikke havde været i stand til at samarbejde fuldt ud. For at bevare stikprøvens repræsentativitet blev yderligere en EU-producent udtaget. Den reviderede stikprøve bestod således af ti virksomheder, som blev udtaget på grundlag af den største repræsentative produktionsmængde for hvert produktionsniveau, under hensyntagen til salgsmængden på EU-markedet og den geografiske beliggenhed, som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I procent af den samlede EU-produktion tegnede den reviderede stikprøve af EU-producenter sig således for mellem 18 % og 21 % for moduler, mellem 17 % og 24 % for celler og mellem 28 % og 35 % for wafere og omfattede både vertikalt integrerede og ikke-integrerede producenter. Da angivelsen af en præcis procentdel ville gøre det muligt at beregne produktionsmængden for førnævnte nye EU-producent og dermed afgøre virksomhedens identitet, kan de nøjagtige procentdele ikke fremlægges.
b) Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(11)
På grund af det tilsyneladende store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udvælge en stikprøve, blev alle importører anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden, jf. definitionen i betragtning 19.
(12)
Kommissionen kontaktede ca. 250 ikke forretningsmæssigt forbundne importører, som klageren havde oplyst, hvoraf 36 parter besvarede den stikprøveformular, der var vedlagt indledningsmeddelelsen, 35 for moduler, 1 for celler og ingen besvarelser for wafere. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve, som omfattede den største repræsentative importmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. På dette grundlag udtog Kommissionen en stikprøve på tre ikke forretningsmæssigt forbundne importører af moduler og en for celler. Som følge af de indsendte bemærkninger besluttede Kommissionen at udtage endnu en ikke forretningsmæssigt forbundet importør af moduler til stikprøven. Denne virksomhed gav sig til kende og påstod, at dens aktivitetsniveau berettigede den til at blive medtaget i stikprøven. Virksomhedens oprindelige oplysninger blev derfor behandlet på ny, og det stod klart, at der optrådte en skrivefejl i den importmængde, som den pågældende importør havde angivet. På dette grundlag blev den pågældende virksomhed medtaget i stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører. To virksomheder, der oprindeligt blev udtaget til stikprøven, besvarede ikke spørgeskemaerne og blev derfor betragtet som ikke samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelsen og blev derfor udelukket fra stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Stikprøven af ikke forretningsmæssigt forbundne importører bestod således af to importører af moduler og én importør af celler og tegnede sig for ca. 2-5 % af den samlede import fra det pågældende land. Efter modtagelsen af spørgeskemabesvarelsen stod det dog klart, at to ud af tre importørers kerneaktivitet faktisk var installation af solcelleanlæg og ikke handel med den pågældende vare. Undersøgelsen viste, at størstedelen af importen af den pågældende vare kommer ind på EU-markedet gennem virksomheder, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Kina, eller gennem installatører og projektudviklere. Under disse omstændigheder blev stikprøven midlertidigt betragtet som repræsentativ. Kommissionen vil dog i løbet af undersøgelsen tage kontakt til flere samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører for at afgøre, om de betragtes som importører, og om stikprøven skal udvides.
c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(13)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for at fastsætte dumpingens omfang, jf. grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksporterende producenter anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i undersøgelsesperioden, jf. definitionen i betragtning 19. Myndighederne i det pågældende land blev også hørt.
(14)
135 eksporterende producenter fra Kina (ofte i grupper af flere virksomheder) gav sig til kende i forbindelse med stikprøveundersøgelsen. De samarbejdsvillige virksomheder tegner sig for 80 % af den samlede kinesiske eksportværdi. Den udtagne stikprøve på syv grupper af virksomheder består af de tre samarbejdsvillige eksportører med den største eksportmængde af moduler, de to samarbejdsvillige eksportører med den største eksportmængde af celler og de to samarbejdsvillige eksportører med den største eksportmængde af wafere.
d) Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(15)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, EU-producenterne i stikprøven, de ikke forretningsmæssigt forbundne importører og leverandører og aftagere samt de sammenslutninger, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. Kommissionen kontaktede desuden en repræsentativ brugersammenslutning.
(16)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra alle kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, alle EU-producenter i stikprøven, tre ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører i stikprøven og 21 leverandører og aftagere samt tre sammenslutninger heraf.
(17)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en foreløbig afgørelse om dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende (grupper af) virksomheder:
a)
EU-producenter
-
Der blev aflagt kontrolbesøg hos de 10 stikprøveudvalgte EU-producenter
b)
Eksporterende producenter i Kina
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, Kina
-
Delsolar (Wujiang) Co Ltd, Kina
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd, Kina
-
JingAo Group, Kina
-
Jinzhou Yangguang Energy, Kina
-
Wuxi Suntech Power Co Ltd, Kina
-
Yingli Green Energy Holding Company, Kina
c)
Forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen
-
Yingli Green Energy Greece Sales GmbH, München, Tyskland
-
LDK Solar Italia S.r.l., San Zenone degli Ezzelini (TV), Italien
-
Delta Energy Systems S.r.l., Rom, Italien
-
Sunways AG, Konstanza, Tyskland
-
JA Solar GmbH, München, Tyskland
d)
Forretningsmæssigt forbundne importører/forhandlere uden for Unionen
-
Delsolar Co Ltd, Zhunan City, Taiwan
-
JA Solar Hong Kong Ltd, Hongkong SAR
-
Wealthy Rise International Ltd, Hongkong SAR
-
Suntech Power International Ltd, Schaffhausen, Schweiz
-
Trina Solar (Schweiz) AG, Wallisellen, Schweiz
e)
Den ikke forretningsmæssigt forbundne importør i Unionen
-
IBC AG, Bad Staffelstein, Tyskland
f)
Leverandører
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Tyskland
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Tyskland
g)
Aftagere
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Tyskland
-
ValSolar SL, Badajoz, Spanien
h)
Sammenslutninger
-
EPIA, Bruxelles, Belgien.
(18)
Da det var nødvendigt at fastsætte en normal værdi for de eksporterende producenter i Kina, der eventuelt ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling, blev der aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder med henblik på at fastsætte den normale værdi på grundlag af oplysninger fra Indien som referenceland:
-
EMMVEE Photovoltaic Power Private Limited, Bengaluru, Indien
-
Tata Power Solar Systems Limited, Bengaluru, Indien.
4. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(19)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. juli 2011 til 30. juni 2012 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra 2009 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(20)
Den pågældende vare er fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler og wafere af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium, med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina. Cellerne og waferne har en tykkelse på ikke over 400 mikrometer. Denne vare henhører i øjeblikket under KN-kode ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90 (»den pågældende vare«).
(21)
Følgende varetyper er udelukket fra definitionen af den pågældende vare:
-
solcelleopladere, der består af færre end seks celler, er bærbare og kan levere elektricitet til udstyr eller oplade batterier
-
fotovoltaiske produkter af tynd folie
-
fotovoltaiske produkter af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til energiproduktion, og hvor sådanne elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium producerer.
(22)
Fotovoltaiske moduler, celler og wafere konverterer sollys til elektricitet. Konversionen foregår via celler, der absorberer lys og konverterer det til elektricitet gennem krystallinsk silicium.
(23)
Wafere er første led i produktionsprocessen. De er fremstillet af krystallinsk silicium og er de vigtigste komponenter i produktionen af celler.
(24)
Først skal det krystallinske silicium smeltes til ingots af krystallinsk silicium, som derefter saves i wafere. Wafere undergår en højteknologisk halvlederproces for at skabe arbejdende solceller. Cellerne er andet led i produktionsprocessen. De har en positiv-negativ pol for at opsamle og sende den elektricitet, der genereres af cellen.
(25)
Modulerne er tredje led i produktionsprocessen. Ved samling af modulerne svejses cellerne sammen med flad valsetråd eller metalbånd, hvorved der frembringes en streng af celler. De lamineres mellem plader. Der anvendes hovedsagelig glas i det øverste lag og en polymerisk underlagsplade i det nederste lag. Rammerne anvendes sædvanligvis til montering på f.eks. hustage. Modulet kan eventuelt være udstyret med en inverter.
2. Samme vare
(26)
Undersøgelsen viste, at den pågældende vare og den vare, der produceres og sælges på hjemmemarkedet i Indien, som anvendtes som referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi, og den vare, der produceres og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål. Det konkluderes derfor foreløbigt, at disse varer er identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. Påstande vedrørende varedækningen
i) Fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål
(27)
En række interesserede parter påstod, at undersøgelsen ikke kan omfatte tre varer med forskellige fysiske, kemiske og tekniske egenskaber, og at moduler, celler og wafere derfor bør indgå i tre separate undersøgelser. De påstod desuden, at det er uklart, om undersøgelsen omfatter en vare eller tre separate varer, og at de derfor ikke har alle muligheder for at forsvare deres interesser. Det blev ligeledes påstået, at wafere som et alternati skulle udelukkes fra undersøgelsen, hvis monowafere ikke blev udelukket, jf. betragtning 42-44.
(28)
Produktionen af wafere, celler og moduler er en samlet produktionsproces i forskellige trin. Moduler, celler og wafere afgør tilsammen egenskaberne i det færdige produkt (altså modulerne). Undersøgelsen viste, at produktionen af wafere og celler direkte og udelukkende er bestemt til produktionen af moduler; moduler, celler og wafere har de samme fysiske, kemiske og tekniske egenskaber (bestemmes ved den anvendte råvare) og har de samme grundlæggende anvendelsesformål, dvs., at de sælges med henblik på at indgå i PV-solcelleanlæg. Modulernes ydeevne er direkte forbundet med wafernes og cellernes ydeevne.
(29)
Det fremgik tydeligt af indledningsmeddelelsen, at moduler, celler og wafere udgør den undersøgte vare. De interesserede parter havde derfor alle muligheder for at forsvare deres interesser på grundlag af definitionen af den pågældende vare. Påstandene blev derfor afvist.
ii) Forskellig nomenklatur
(30)
Det blev desuden påstået, at moduler, celler og wafere ikke kunne betragtes som en enkelt vare, da de klassificeres under forskellige ottecifrede KN-koder, sekscifrede positioner, firecifrede HS-positioner og tocifrede kapitelnumre, og at de også findes i forskellige afsnit af HS-nomenklaturen. Denne påstand er i sig selv irrelevant for at afgøre varedækningen i en antidumpingundersøgelse, som er baseret på den pågældende vares fysiske egenskaber.
iii) Cellernes merværdi
(31)
Adskillige parter påstod, at merværdien i cellernes omdannelsesproces udgør hovedparten af et moduls merværdi og derfor bør betragtes som en separat vare.
(32)
Undersøgelsen viste, at cellernes produktion er den teknologisk set mest sofistikerede del i produktionsprocessen. Undersøgelsen viste dog også, at de tre trin er forbundet, og merværdien er således ikke koncentreret på et bestemt trin i produktionsprocessen, men derimod fordelt over hele produktionsprocessen. Påstanden blev derfor afvist.
iv) Separate markeder
(33)
Visse interesserede parter påstod, at moduler, celler og wafere sælges på separate markeder, og at de derfor burde behandles som separate varer, hvilket også blev understreget af, at en lang række producenter ikke er vertikalt integrerede.
(34)
Moduler, celler og wafere kan ikke betragtes som separate varer, hvis priser kun svinger afhængigt af markedsfaktorerne. Faktisk er deres priser indbyrdes forbundet og påvirkes af prisen på polysilicium. Som det også fremgår af betragtning 23-25, produceres den pågældende vare i en enkelt produktionsproces med forskellige trin. Den kendsgerning, at visse producenter ikke er vertikalt integrerede, skyldes kun virksomhedernes beslutninger og stordriftsfordele og kan ikke ændre denne konklusion. Påstanden måtte derfor afvises.
v) Endelige anvendelsesformål og indbyrdes udskiftelighed
(35)
Flere interesserede parter påstod, at moduler, celler og wafere skal behandles som forskellige varer, da de har forskellige endelige anvendelsesformål og ikke er indbyrdes udskiftelige.
(36)
Som det fremgår af det ovenstående, viste undersøgelsen, at produktionen af wafere, celler og moduler er en enkelt produktionsproces, og spørgsmålet om indbyrdes udskiftelighed mellem de forskellige trin i en produktionsproces er derfor ikke relevant. Desuden har moduler, celler og wafere det samme endelige anvendelsesformål, nemlig at omdanne sollys til elektricitet, og de kan derfor ikke anvendes til andre formål.
vi) Distributionskanaler
(37)
En interesseret part påstod, at moduler, celler og wafere ikke har de samme distributionskanaler, og at de derfor ikke kunne betragtes som en enkelt vare. Undersøgelsen viste, at moduler, celler og wafere kan distribueres gennem forskellige eller de samme distributionskanaler. De vigtigste kriterier for at definere en enkelt vare er de samme fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål. På grundlag af betragtning 27-29 konkluderes det således, at forskellige distributionskanaler ikke betragtes som et afgørende element. Argumentet må derfor afvises.
vii) Forbrugernes opfattelse
(38)
Det blev påstået, at moduler, celler og wafere opfattes helt forskelligt af forbrugerne, og at de derfor ikke bør betragtes som en enkelt vare.
(39)
Som i det foregående er de vigtigste kriterier for at definere en enkelt vare, at de samme fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål. På grundlag af betragtning 27-29 konkluderes det således, at forbrugernes opfattelse ikke betragtes som et afgørende element. Argumentet må derfor afvises.
viii) Tyndfilmsprodukter
(40)
En interesseret part påstod, at fotovoltaiske varer af tyndfilm bør inkluderes i definitionen af den pågældende vare, idet de angiveligt har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål.
(41)
Fotovoltaiske varer af tyndfilm er klart udelukket fra varedækningen, jf. betragtning 21. Fotovoltaiske varer af tyndfilm har ganske anderledes fysiske, kemiske og tekniske egenskaber end den pågældende vare. De produceres gennem en anden produktionsproces og fremstilles ikke af krystallinsk silicium, som er den vigtigste råvare til produktion af moduler, celler og wafere. De har en lavere omdannelsesydeevne og en lavere produktion af watt, og de er derfor ikke egnede til samme type anvendelse som den pågældende vare. Påstanden måtte derfor afvises.
ix) Udelukkelse af monowafere
(42)
En interesseret part påstod, at monowafere burde udelukkes fra definitionen af den pågældende vare, da de har anderledes fysiske, kemiske og tekniske egenskaber end multiwafere. Det blev påstået, at de har en anderledes krystalstruktur, form og et anderledes udseende. Det blev endvidere påstået, at der ikke produceres monowafere i Unionen.
(43)
Undersøgelsen viste, at monowafere er af højere kvalitet end multiwafere, uanset at de er et resultat af ens produktionsprocesser, der anvender den samme råvare (polysilicium). Det konkluderes derfor, at monowafere og multiwafere har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber.
(44)
Undersøgelsen viste, at de grundlæggende endelige anvendelsesformål er de samme, da både monowafere og multiwafere udelukkende er beregnet til produktion af solceller (hhv. mono- og multisolceller) og fører til produktion af solcellemoduler (hhv. mono- og multisolcellemoduler). Der er ingen væsentlige forskelle mellem de to typer wafere, og de er indbyrdes udskiftelige, da de begge anvendes til at producere celler. Hvad angår påstanden om, at der ikke produceres monowafere i Unionen, viste undersøgelsen, at der produceres både monowafere og multiwafere i Unionen. Påstanden måtte derfor afvises.
x) Halvfabrikata
(45)
Det blev endvidere påstået, at wafere og celler burde betragtes som to halvfabrikata, der anvendes i produktionsprocessen, mens moduler er de endelige produkter; de bør derfor ikke betragtes som en samlet vare.
(46)
Som i det foregående er de vigtigste kriterier for at definere en enkelt vare, at den samme fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål. På grundlag af betragtning 27-29 konkluderes det således, at forskellen mellem halvfabrikata og endelige produkter ikke betragtes som et afgørende element. Argumentet må derfor afvises.
xi) Solcelleopladere
(47)
En interesseret part anmodede om en udelukkelse af solcellepaneler, der udelukkende er beregnet til 12 V's opladning af batterier, da de angiveligt har et andet anvendelsesformål end moduler, der kobles på forsyningsnettet, idet de genererer en mindre spænding og derfor ikke kan kobles til forsyningsnettet.
(48)
I henhold til indledningsmeddelelsen er solcelleopladere, der består af mindre end seks solceller, er bærbare og leverer elektricitet til apparater eller oplader batterier, udelukket fra den undersøgte vare. Moduler med mere end seks celler, som udelukkende er beregnet til opladning af batterier, har de samme grundlæggende egenskaber og ydeevne som moduler, der kan tilsluttes forsyningsnettet. De kan anvende en tomgangsspænding med en lavere spænding end det kredsløb, der anvendes i moduler, der tilsluttes forsyningsnettet. Til trods for denne forskel viste undersøgelsen, at denne type moduler kan tilsluttes forsyningsnettet. Den lavere spænding kan let kompenseres af en større dimension og/eller flere celler. Moduler, der er beregnet til opladning af batterier og består af mere end seks celler, falder derfor under definitionen af den pågældende vare.
xii) Konklusion
(49)
Ud fra ovenstående konkluderes det foreløbigt, at fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler og wafere af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium, er én samlet vare. Kommissionen vil dog yderligere behandle spørgsmålet om, hvorvidt moduler, celler og wafere udgør en enkelt eller to eller tre separate varer. Kommissionen opfordrer derfor alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger og synspunkter om dette spørgsmål i betragtning af Kommissionens midlertidige konklusion i denne fase. Selv om det eventuelt konkluderes, at varerne udgør to eller tre separate varer, omfatter den nuværende undersøgelse dog stadig alle tre forskelle varer, og eventuelle definitive foranstaltninger indføres således for moduler, celler og wafere uanset spørgsmålet om, hvorvidt de udgør en enkelt eller flere varer.
C. DUMPING
1. Folkerepublikken Kina
1.1. Markedsøkonomisk behandling
(50)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), fastsættes den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import fra Kina i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1-6, for de producenter, der opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(51)
Til orientering er disse kriterier kort beskrevet nedenfor:
1.
Virksomhedernes beslutninger skal træffes som reaktion på markedssignaler uden nogen væsentlig statslig indgriben, og udgifterne skal afspejle markedsværdierne.
2.
Virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale standarder for regnskabsføring og anvendes til alle formål.
3.
Der er ikke nogen væsentlige fordrejninger, der er overført fra det tidligere ikkemarkedsøkonomiske system.
4.
Retlig sikkerhed og stabilitet sikres ved love om konkurs og ejerforhold.
5.
Valutaomregninger finder sted til markedskurs.
(52)
I denne undersøgelse anmodede samtlige eksporterende producenter i stikprøven om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), og indsendte ansøgningsformularen herom inden for tidsfristerne.
(53)
Kommissionen indhentede alle de oplysninger, som den fandt nødvendige, og efterprøvede oplysningerne i ansøgningen om markedsøkonomisk behandling hos de pågældende virksomheder.
(54)
Efterprøvningen fastslog, at ingen af de syv eksporterende producenter (grupper af virksomheder), der anmodede om markedsøkonomisk behandling, opfyldte kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
(55)
Alle syv virksomhedsgrupper havde fordel af skattemæssig særbehandling og modtog tilskud og var således ikke i stand til at påvise, at de ikke var genstand for væsentlige fordrejninger, der var overført fra det ikke-markedsøkonomiske system, og opfyldte derfor ikke kravene i kriterium 3 i analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling.
(56)
Seks virksomhedsgrupper kunne ikke godtgøre, at deres regnskaber blev uafhængigt revideret i henhold til internationale regnskabsstandarder, og opfyldte derfor ikke kravene i kriterium 2 i analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling.
(57)
En virksomhedsgruppe var ikke i stand til at godtgøre, at alle virksomhederne i gruppen var underlagt konkurslove, og opfyldte ikke kravene i kriterium 4 i analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling.
(58)
Desuden var tre virksomhedsgrupper ikke i stand til at godtgøre, at de ikke var genstand for væsentlig statslig indgriben, og opfyldte ikke kravene i kriterium 1 i analysen vedrørende markedsøkonomisk behandling.
(59)
Efter fremlæggelsen af konklusionerne om markedsøkonomisk behandling modtog Kommissionen bemærkninger fra alle stikprøvevirksomheder.
(60)
To virksomhedsgrupper fremsatte en proceduremæssig bemærkning og påstod, at afgørelsen om markedsøkonomisk behandling var foretaget for sent, dvs. efter den tremånedersperiode, der er fastlagt i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og at undersøgelsen derfor burde afsluttes straks. De underbyggede deres påstand med EU-Domstolens dom i Brosmann- (4) og Aokan (5) Shoes-sagerne.
(61)
Først skal der mindes om, at Brosmann- og Aokang-sagerne ikke er relevante for vurderingen af lovformeligheden af en analyse vedrørende markedsøkonomisk behandling i denne undersøgelse, da disse sager i modsætning til denne undersøgelse vedrører situationer, hvor der slet ikke blev udført vurderinger vedrørende markedsøkonomisk behandling.
(62)
Desuden er sagerne Brosmann og Aokan Shoes ikke relevante for vurderingen af lovformeligheden i forbindelse med denne undersøgelse, da grundforordningen i mellemtiden var blevet ændret. Grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), som senere ændret, foreskriver, at Kommissionen kun træffer afgørelse om markedsøkonomisk behandling for virksomheder, der indgår i en stikprøve i henhold til grundforordningens artikel 17, og at den træffer denne afgørelse senest syv måneder, og under alle omstændigheder ikke senere end otte måneder efter indledningen af undersøgelsen. Den ændrede artikel finder anvendelse for alle nye og igangværende undersøgelser efter 15. december 2012, og således også denne undersøgelse.
(63)
Under alle omstændigheder skal fortolkningen af den faste retspraksis opretholdes med hensyn til, at der ikke automatisk var en overtrædelse af retten til en fastsættelse af markedsøkonomisk behandling til trods for, at fristen på tre måneder ikke var overholdt.
(64)
De væsentligste bemærkninger fra parterne vedrørte den skattemæssige særbehandling og tilskuddene. Eksportørerne anfægtede ikke kendsgerningerne, men rejste tvivl ved betydningen heraf for opfyldelsen af kriterium 3 for markedsøkonomisk behandling. De påstod navnlig, at statsydelser ikke udgør en væsentlig del af deres respektive omsætninger.
(65)
Det skal i den henseende bemærkes, at en indkomstskatteordning, der giver særbehandling til visse virksomheder, der af staten betragtes som strategiske, tydeligvis ikke hører til i en markedsøkonomi. En sådan ordning er stadig stærkt påvirket af statens planlægning. Det skal også bemærkes, at fordrejningerne som følge af indkomstskattenedsættelser er væsentlige, da de ændrer beløbet af den fortjeneste før skat, som virksomheden skal opnå for at være attraktiv for investorer. Fordrejningerne er også permanente, og den absolutte fordel i løbet af undersøgelsesperioden er på grund af fordelens art irrelevant for vurderingen af, hvorvidt fordrejningen er »væsentlig«. Analysen af betydningen skal derimod baseres på foranstaltningens generelle virkning for virksomhedens finansielle og økonomiske situation.
(66)
Hvad angår kriterium 2, påstod tre virksomhedsgrupper, at de opfyldte de respektive regler i de internationale regnskabsstandarder, idet deres amerikanske konsoliderede regnskaber fuldt ud opfyldte disse standarder. Visse virksomheder påstod også, at deres regnskaber generelt opfyldte de kinesiske regnskabsstandarder, som de betragtede som identiske med de internationale. Spørgsmålet er dog ikke, om de kinesiske regnskabsstandarder er identiske med de internationale regnskabsstandarder. Spørgsmålet er derimod, om regnskaberne opfylder de gældende regnskabsstandarder. Disse bemærkninger tog ikke stilling til den kendsgerning, at de pågældende kinesiske virksomheders individuelle regnskaber ikke opfyldte en række internationale regnskabsstandarder (og de tilsvarende kinesiske), herunder navnlig lagerafskrivninger og fremlæggelse af forretningsmæssigt forbundne parters transaktioner.
(67)
Hvad angår kriterium 1, konkluderes det ud fra parternes bemærkninger og i lyset af Domstolens dom i sag C-337/09 P (6), at alle virksomheder opfyldte dette kriterium. Den generelle afgørelse om markedsøkonomisk behandling er dog uændret, da ingen af eksportørerne i stikprøven var i stand til at opfylde kravene i kriterium 2 og 3.
(68)
Hvad angår kriterium 4, kunne virksomhedsgruppen i betragtning 57 påvise, at der var indledt en konkursbehandling af den største kinesiske virksomhedsgruppe i mellemtiden. Det konkluderes derfor, at denne virksomhedsgruppe opfyldte dette kriterium. Den generelle afgørelse om markedsøkonomisk behandling for denne virksomhedsgruppe er dog uændret, da den ikke var i stand til at opfylde kravene i kriterium 2 og 3.
(69)
Det konkluderes således, at det ikke er godtgjort, om de eksporterende producenter i stikprøven opfyldte kriterium 2 og 3. Ingen af virksomhederne kan derfor indrømmes markedsøkonomisk behandling.
1.2. Individuel undersøgelse
(70)
18 samarbejdsvillige eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, havde indgivet anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3.
(71)
Kommissionen modtog mange anmodninger og konkluderede derfor midlertidigt, at individuelle undersøgelser ville være urimeligt byrdefulde og hindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Det blev derfor midlertidigt besluttet ikke at imødekomme anmodningerne om individuelle undersøgelser.
1.3. Referenceland
(72)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skal den normale værdi for de eksporterende producenter, der ikke er indrømmet markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af prisen eller en beregnet værdi i et tredjeland med markedsøkonomi (»referenceland«).
(73)
I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte at benytte USA som referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi for Kina, og opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(74)
En række eksportører og importører har indsendt bemærkninger til valget af referenceland og påstået, at USA ikke er et egnet referenceland, især da det amerikanske marked var beskyttet mod import fra Kina i en del af UP gennem antidumping- og antisubsidieforanstaltninger.
(75)
Interesserede parter foreslog Taiwan, Indien og Sydkorea som mere egnede referencelande. Som følge af disse bemærkninger blev det besluttet at udvide analysen for at finde et egnet referenceland. De største producenter af solcellepaneler blev derfor kontaktet. I alt 34 virksomheder i Indien, 9 virksomheder i Japan, 15 virksomheder i Malaysia, 2 virksomheder i Mexico, 34 virksomheder i Korea, 9 virksomheder i Singapore, 43 virksomheder i Taiwan og 21 virksomheder i USA blev kontaktet.
(76)
Der blev modtaget besvarelser fra to virksomheder i Indien, to i Taiwan og to i USA. Da virksomhederne i Taiwan næsten udelukkende producerede fotovoltaiske solceller, mens den kinesiske eksport hovedsagelig består af moduler, og da USA blev betragtet som uegnet i lyset af de indkomne bemærkninger, blev det midlertidigt besluttet at anvende Indien som referenceland. Det skal bemærkes, at Kommissionen kan tage spørgsmålet op til ny overvejelse, hvis den videre undersøgelse viser, at moduler, celler og wafere udgør to eller tre forskellige varer. Da Indien navnlig ikke producerer wafere, kan det blive nødvendigt at vælge et andet referenceland for wafere.
(77)
En indisk producent indsendte en mangelfuld besvarelse. De oplysninger, som virksomheden indsendte, kunne derfor ikke anvendes til at fastsætte den normale værdi. De oplysninger, som virksomheden indsendte, og som blev verificeret, kunne dog anvendes til at bekræfte, at oplysningerne fra den fuldt samarbejdsvillige referencelandsproducent var repræsentative for det indiske marked.
1.4. Normal værdi
(78)
Da ingen af de kinesiske eksportører i stikprøven blev indrømmet markedsøkonomisk behandling, blev den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), beregnet ved at anvende Indien som referenceland med markedsøkonomi.
(79)
Først identificerede Kommissionen de varetyper, som solgtes på hjemmemarkedet af producenten i referencelandet, som var identiske eller direkte sammenlignelige med de typer, der solgtes med henblik på eksport til Unionen.
(80)
Kommissionen undersøgte dernæst for producenten i referencelandet, om hver type af samme vare, som blev solgt på hjemmemarkedet, kunne anses for at være solgt i normal handel. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af fortjenstgivende salg for hver varetype til uafhængige kunder på hjemmemarkedet i UP.
(81)
I tilfælde, hvor salgsmængden af en varetype, der blev solgt til en nettosalgspris svarende til eller højere end de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde over 80 % af den samlede salgsmængde af den pågældende type, og hvor den vejede gennemsnitlige salgspris for den pågældende type var lig med eller højere end produktionsomkostningerne, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den faktiske pris på hjemmemarkedet. Denne pris blev beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt hjemmemarkedssalg af den pågældende type i UP.
(82)
I tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde 80 % eller mindre af den samlede salgsmængde af den pågældende type, eller hvor den vejede gennemsnitspris på den pågældende type lå under produktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet beregnet som et vejet gennemsnit af det fortjenstgivende salg af udelukkende den varetype.
(83)
Såfremt alle varetyper blev solgt med tab, var det opfattelsen, at salget ikke havde fundet sted i normal handel.
(84)
For varetyper, der ikke blev solgt i normal handel, og varetyper, der ikke blev solgt på hjemmemarkedet, blev der anvendt en beregnet normal værdi.
(85)
For at beregne den normale værdi blev det vejede gennemsnit af den eneste fuldt ud samarbejdsvillige referencelandsproducents salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (»SA&G«) og den vejede gennemsnitlige fortjeneste ved salg af samme vare på hjemmemarkedet i normal handel i undersøgelsesperioden lagt til producentens egne gennemsnitlige produktionsomkostninger i undersøgelsesperioden. Produktionsomkostningerne og SA&G-omkostningerne blev om nødvendigt justeret, før de blev benyttet til at beregne den normale værdi og til at fastslå, om salget havde fundet sted i normal handel.
(86)
For wafere kunne den normale værdi ikke fastsættes ved hjælp af den metode, der er beskrevet i betragtning 79-85, da ingen af de samarbejdsvillige indiske producenter fremstillede wafere. Det blev undersøgt, om den normale værdi kunne fastsættes på grundlag af en næsten identisk vare, om nødvendigt med justeringer for forskelle i fysiske egenskaber. For wafere var den næsten identiske vare en solcelle. Wafere undergår dog en omfattende bearbejdning, før de bliver til solceller. Desuden ville denne metode forudsætte væsentlige justeringer, som ikke kan fastsættes pålideligt. Den normale værdi for en celle kan derfor ikke anvendes som grundlag for beregningen af den normale værdi for en wafer. Alternativt blev det overvejet at anvende priserne for wafere, som solgtes af producenter fra lande med markedsøkonomi på det indiske marked, da disse priser er repræsentative for de markedsvilkår, der er gældende på det indiske marked for wafere. Da Sydkorea er det største land med markedsøkonomi, som leverer wafere til referencelandsproducenter, blev den normale værdi fastlagt på grundlag af priserne på sydkoreanske wafere på det indiske marked.
1.5. Eksportpris
(87)
De eksporterende producenters eksportsalg til Unionen fandt enten sted direkte til uafhængige kunder eller gennem forretningsmæssigt forbundne handelsselskaber i Unionen.
(88)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik direkte til uafhængige kunder i Unionen, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
(89)
I de tilfælde, hvor eksportsalget til Unionen gik gennem forretningsmæssigt forbundne virksomheder i Unionen, blev eksportpriserne fastsat på grundlag af priserne ved disse forretningsmæssigt forbundne virksomheders første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9. Der blev foretaget justeringer for alle de omkostninger, der var påløbet mellem import og videresalg, herunder salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger samt fortjeneste. Hvad angår fortjenstmargenen, blev en samarbejdsvillig ikke forretningsmæssigt forbunden importørs fortjeneste på den pågældende vare anvendt, da den forretningsmæssigt forbundne importørs faktiske fortjeneste ikke blev betragtet som et pålideligt grundlag på grund af forholdet mellem den eksporterende producent og den forretningsmæssigt forbundne importør.
1.6. Sammenligning
(90)
Sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen blev foretaget ab fabrik.
(91)
For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10.
(92)
Der blev foretaget passende justeringer vedrørende fysiske egenskaber, indirekte skatter, transport-, forsikrings-, håndterings- og lastningsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger, provisioner og bankgebyrer i alle tilfælde, hvor dette blev anset for at være berettiget, korrekt og kunne dokumenteres.
1.7. Dumpingmargener
(93)
For de virksomheder, der indgik i stikprøven, blev den vejede gennemsnitlige normale værdi af hver type af den samme vare, som blev beregnet for referencelandet, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12.
(94)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, blev beregnet i henhold til bestemmelserne i grundforordningens artikel 9, stk. 6. Denne margen blev beregnet som et vejet gennemsnit af de margener, der var opstillet for de eksporterende producenter i stikprøven.
(95)
For alle de andre eksporterende producenter i Kina blev dumpingmargenerne beregnet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. Til dette formål blev samarbejdsgraden først fastlagt ved at sammenligne mængden af eksport til Unionen, som de samarbejdsvillige eksporterende producenter havde angivet, med den samlede mængde af import fra Kina til Unionen.
(96)
Da samarbejdet udgjorde mere end 80 % af den samlede kinesiske eksport til Unionen, kan samarbejdsgraden betragtes som høj. Da der ikke var grund til at tro, at de eksporterende producenter bevidst undlod at samarbejde, blev restdumpingtolden fastsat til niveauet for den virksomhed i stikprøven, som havde den højeste dumpingmargen. Dette blev fundet hensigtsmæssigt, da der ikke var indikationer for, at de virksomheder, der ikke samarbejdede, foretog dumping på et lavere niveau, og for at sikre foranstaltningernes effektivitet.
(97)
På dette grundlag udgør de midlertidige vejede gennemsnitlige dumpingmargener følgende i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet:
Virksomhed
Dumpingmargen
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.
93,3 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
112,6 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
88,4 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
99,0 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
48,1 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
96,2 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder (bilag 1)
88,5 %
Alle andre virksomheder
112,6 %
D. SKADE
1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(98)
Samme vare fremstilles af henved 220 producenter i Unionen. De udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og betegnes herefter som »EU-erhvervsgrenen«.
(99)
Alle foreliggende oplysninger vedrørende EU-erhvervsgrenen, herunder oplysninger i klagen, makroøkonomiske data fra Europressedienst, en uafhængig konsulentvirksomhed (»konsulenten«) og de verificerede spøgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven blev anvendt til at fastslå den samlede EU-produktion for UP, da der ikke forelå fyldestgørende offentlige oplysninger om produktionen. Da moduler, celler og wafere importeres til Unionen under toldpositioner, der omfatter andre varer, som ikke er genstand for denne undersøgelse, kunne Eurostat ikke anvendes til at fastslå importmængder og -værdier. Importmængderne og -værdierne blev fastslået på grundlag af data fra konsulenten. Hvor det var muligt, blev oplysningerne fra konsulenten krydstjekket med offentlige kilder og med de verificerede spørgeskemabesvarelser.
(100)
På dette grundlag blev den samlede EU-produktion anslået til ca. 4 GW for moduler, 2 GW for celler og 2 GW for wafere i UP.
(101)
Der blev, jf. betragtning 10, udtaget ti EU-producenter til en stikprøve, der tegner sig for 18-21 % af den samlede EU-produktion af moduler, 17-24 % af den samlede EU-produktion af celler og 28-35 % af den samlede EU-produktion af wafere.
2. Fastlæggelse af det relevante EU-marked
(102)
Dele af EU-erhvervsgrenen er vertikalt integrerede, og en væsentlig del af EU-erhvervsgrenens produktion er beregnet til bunden brug, særlig produktion af celler og wafere.
(103)
For at afgøre, om EU-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade og fastlægge forbruget samt andre økonomiske indikatorer, blev det undersøgt, om og i hvilket omfang EU-erhvervsgrenens efterfølgende produktion af samme vare (»bunden anvendelse«) skulle tages i betragtning.
(104)
For at få et så fuldstændigt billede af EU-erhvervsgrenens situation som muligt blev der indhentet og analyseret oplysninger om alle aktiviteter i forbindelse med samme vare, og det blev fastslået, om produktionen var bestemt til bunden anvendelse eller det frie marked.
(105)
Det blev konkluderet, at de følgende økonomiske indikatorer for EU-erhvervsgrenen skulle undersøges i forhold til den samlede aktivitet (inkl. EU-erhvervsgrenens bundne anvendelse): forbrug, salgsmængde, produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, vækst, investeringer, lagerbeholdning, beskæftigelse, produktivitet, likviditet, investeringsafkast, evnen til at rejse kapital og dumpingmargenens størrelse. Disse medtages, idet undersøgelsen viste, at disse indikatorer med rimelighed kunne undersøges for hele aktiviteten, da produktionen til bunden anvendelse ligeledes blev påvirket af konkurrencer fra importen fra det pågældende land. Herefter benævnes det bundne og det frie marked tilsammen som »det samlede marked«.
(106)
Hvad angår rentabiliteten, fokuserede analysen på det frie marked, da priserne på det bundne marked ikke altid afspejlede markedspriserne og derfor havde en indvirkning på denne indikator.
3. EU-forbruget
(107)
EU-forbruget omfattede den samlede importmængde af den pågældende vare og den samlede salgsmængde af samme vare i Unionen, herunder salget til bunden anvendelse. Der forelå ikke fuldstændige data for EU-erhvervsgrenens samlede salg på EU-markedet. Desuden blev importen til Unionen registreret under toldpositioner, der omfatter andre varer, der ikke er genstand for denne undersøgelse. Eurostat kunne derfor ikke anvendes til at fastslå importmængderne og -værdierne. EU-forbruget blev derfor baseret på data fra konsulenten i betragtning 99 og krydstjekket med offentlige kilder såsom markedsundersøgelser og offentligt tilgængelige undersøgelser og med de verificerede spørgeskemabesvarelser.
(108)
EU-forbruget udviklede sig som følger:
Tabel 1-a
EU-forbruget af moduler (i MW)
2009
2010
2011
UP
Det samlede marked
5 465
12 198
19 878
17 538
Indeks (2009 = 100)
100
223
364
321
Kilde:
Europressedienst
Tabel 1-b
EU-forbruget af celler (i MW)
2009
2010
2011
UP
Det samlede marked
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeks (2009 = 100)
100
154
200
187
Kilde:
Europressedienst
Tabel 1-c
EU-forbruget af wafere (i MW)
2009
2010
2011
UP
Det samlede marked
1 683
2 376
2 723
2 163
Indeks (2009 = 100)
100
141
162
129
Kilde:
Europressedienst
(109)
I den betragtede periode steg det samlede EU-forbrug med 221 % for moduler, 87 % for solceller og 29 % for wafere mellem 2009 og UP, men faldt i UP sammenlignet med 2011. Generelt set steg EU-forbruget af den undersøgte vare betydeligt i forhold til niveauet i 2009.
4. Import fra det pågældende land
4.1. Mængde og markedsandel for importen fra det pågældende land
(110)
Importen til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 2-a
Importen af moduler fra Kina (i MW)
2009
2010
2011
UP
Importmængde fra Kina
3 425
8 606
15 810
13 986
Indeks (2009 = 100)
100
251
462
408
Markedsandel på det samlede marked
63 %
71 %
80 %
80 %
Kilde:
Europressedienst
Tabel 2-b
Importen af celler fra Kina (i MW)
2009
2010
2011
UP
Importmængde fra Kina
175
530
970
1 019
Indeks (2009 = 100)
100
303
554
582
Markedsandel på det samlede marked
8 %
16 %
22 %
25 %
Kilde:
Europressedienst
Tabel 2-c
Importen af wafere fra Kina (i MW)
2009
2010
2011
UP
Importmængde fra Kina
95
523
880
711
Indeks (2009 = 100)
100
551
926
748
Markedsandel på det samlede marked
6 %
22 %
32 %
33 %
Kilde:
Europressedienst
(111)
I den betragtede periode steg importmængden til Unionen fra det pågældende land betydeligt, nemlig med 308 % for moduler, 482 % for celler og 648 % for wafere. Dette førte til en væsentlig stigning i markedsandele for importen fra det pågældende land til Unionen. Mere præcist steg markedsandele for importen fra det pågældende land fra 63 % til 80 % for moduler, fra 8 % til 25 % for celler og fra 6 % til 33 % for wafere. Overordnet set steg importen af den pågældende vare fra Kina væsentligt i form af mængder og markedsandel mellem 2009 og UP.
(112)
Det skal bemærkes, at stigningen i importen fra det pågældende land var meget større end stigningen i EU-forbruget af den pågældende vare. De eksporterende producenter var således i stand til at udnytte det stigende forbrug i Unionen, og deres stilling på markedet blev stærkere som følge af store markedsandele.
4.2. Importpriser og prisunderbud
(113)
De gennemsnitlige importpriser til Unionen fra det pågældende land udviklede sig således:
Tabel 3-a
Importpris for moduler fra Kina (i EUR/kW)
2009
2010
2011
UP
Importpriser
2 100
1 660
1 350
764
Indeks (2009 = 100)
100
79
64
36
Kilde:
Europressedienst og verificerede besvarelser af stikprøvespørgeskemaet
Tabel 3-b
Importpris for celler fra Kina (i EUR/kW)
2009
2010
2011
UP
Importpriser
890
650
620
516
Indeks (2009 = 100)
100
73
70
58
Kilde:
Europressedienst og verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 3-c
Importpris for wafere fra Kina (i EUR/kW)
2009
2010
2011
UP
Importpriser
550
400
400
333
Indeks (2009 = 100)
100
73
73
60
Kilde:
Europressedienst og verificerede spørgeskemabesvarelser
(114)
Den gennemsnitlige importpris fra Kina faldt betydeligt i den betragtede periode for moduler, celler og wafere. For moduler faldt den gennemsnitlige importpris med 64 % fra 2 100 EUR/kW i 2009 til 764 EUR/kW i UP. Ligeledes faldt den gennemsnitlige importpris på celler fra Kina med 42 % fra 890 EUR/kW til 516 EUR/kW. I den betragtede periode faldt importprisen på wafere med 40 % fra 550 EUR/kW til 333 EUR/kW.
(115)
Generelt set faldt prisen på den pågældende vare betydeligt mellem 2009 og UP.
(116)
For at fastslå prisunderbuddet i UP blev de vægtede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vægtede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet som fastsat på cif-basis med passende justeringer for omkostninger efter importen, nemlig omkostninger for toldklarering, håndtering og lastning. De gennemsnitlige omkostninger efter importen fra to importører af moduler, der indgik i stikprøven, blev anvendt. Deres kerneaktivitet var ikke import, men installation af moduler, hvilket dog ikke betød, at deres data ikke var repræsentative.
(117)
Prissammenligningen blev foretaget for den enkelte transaktion i samme handelsled, efter passende justering og med fradrag af eventuelle nedslag og rabatter. Resultatet af sammenligningen udtrykt i procent af omsætningen i UP hos EU-producenterne i stikprøven viste vejede gennemsnitlige underbudsmargener på 17,5-30,7 % for moduler, 4 %-24,2 % for solceller, 16,6 %-21,6 % for wafere og 11,2 %-27,5 % for den pågældende vare overordnet set.
5. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
5.1. Generelt
(118)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(119)
Der blev, jf. betragtning 7 og 10, anvendt stikprøveudtagning i undersøgelsen af den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(120)
Med henblik på skadesanalysen skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen analyserede de makroøkonomiske indikatorer for den betragtede periode ud fra de data, der blev modtaget fra den uafhængige konsulent i betragtning 99, vedrørende samtlige EU-producenter. Kommissionen analyserede de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af de verificerede spørgeskemabesvarelser fra EU-producenterne i stikprøven.
(121)
Med henblik på denne undersøgelse blev følgende makroøkonomiske indikatorer analyseret på grundlag af oplysninger vedrørende samtlige producenter af samme vare i Unionen: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping.
(122)
Følgende mikroøkonomiske indikatorer blev analyseret på grundlag af oplysninger om de EU-producenter af samme vare i Unionen, som indgik i stikprøven. gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lageropgørelser, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at rejse kapital.
(123)
En interesseret part påstod, at markedsvilkårene for den pågældende vare er forskellige i de enkelte medlemsstater, og at skadesanalysen derfor burde foretages for hver enkelt medlemsstat separat. Denne påstand blev ikke begrundet. Desuden viste undersøgelsen ingen særlige omstændigheder, der kunne berettige en skadesanalyse pr. medlemsstat. Påstanden blev derfor afvist.
5.2. Makroøkonomiske indikatorer
5.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(124)
Den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 4-a
Moduler - produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse (MW)
2009
2010
2011
UP
Produktionsmængde
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeks (2009 = 100)
100
154
200
187
Produktionskapacitet
4 739
6 983
9 500
9 740
Indeks (2009 = 100)
100
147
200
206
Kapacitetsudnyttelse
45 %
48 %
45 %
41 %
Kilde:
Europressedienst
Tabel 4-b
Celler - produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse (MW)
2009
2010
2011
UP
Produktionsmængde
1 683
2 376
2 723
2 024
Indeks (2009 = 100)
100
141
162
120
Produktionskapacitet
2 324
3 264
3 498
3 231
Indeks (2009 = 100)
100
140
151
139
Kapacitetsudnyttelse
72 %
73 %
78 %
63 %
Kilde:
Europressedienst
Tabel 4-c
Wafere - produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse (MW)
2009
2010
2011
UP
Produktionsmængde
1 600
2 677
2 553
2 017
Indeks (2009 = 100)
100
167
160
126
Produktionskapacitet
2 600
3 410
3 945
3 636
Indeks (2009 = 100)
100
131
152
140
Kapacitetsudnyttelse
62 %
79 %
65 %
55 %
Kilde:
Europressedienst
(125)
Den samlede EU-produktion af moduler steg med 87 % i den betragtede periode. Produktionen var på sit højeste i 2011 og faldt derefter i UP. EU-produktionen af moduler steg i en meget langsommere takt end væksten i forbruget, som mere end tredobledes i samme periode. På baggrund af den markante stigning i forbruget fordoblede EU-producenterne deres produktionskapacitet for moduler i den betragtede periode. Til trods for højere produktionsniveauer faldt EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse med 4 procentpoint og var kun på 41 % i UP.
(126)
Den samlede EU-produktion af celler steg med 20 % i alt i den betragtede periode. Den var på sit højeste i 2011 og faldt derefter i UP. EU-produktionen af celler fulgte samme tendens som EU-forbruget med en langsommere stigning indtil 2011 og derefter et mere udtalt fald i UP. I tråd med udviklingen i EU-forbruget øgede EU-erhvervsgrenen indledningsvist sin kapacitet med 51 % indtil 2011, hvorefter den faldt i UP. Samlet set øgedes kapaciteten med 39 % i den betragtede periode. Kapacitetsudnyttelsen steg indtil 2011 og var som det højeste på 78 %, hvorefter den faldt med 15 procentpoint i UP. Overordnet set faldt EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse for celler i den betragtede periode og udgjorde 63 % i UP.
(127)
Den samlede EU-produktion af wafere steg med 26 % i alt i den betragtede periode. EU-produktionen var på sit højeste i 2010 og faldt derefter konstant i 2011 til et endnu lavere niveau i UP. Som reaktion på et øget EU-forbrug udvidede EU-producenterne af wafere deres produktionskapacitet med 52 % indtil 2011, hvorefter deres kapacitet faldt i UP. Ikke desto mindre steg EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet for wafere med 40 % i alt i den betragtede periode. Til trods for stigningen i produktionen steg EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse for wafere indtil 2010, hvorefter den faldt konstant, hvilket førte til et samlet fald på 7 procentpoint i den betragtede periode, og var på 55 % i UP.
(128)
EU-erhvervsgrenen udvidede derfor sin kapacitet for at imødekomme det stigende forbrug. EU-erhvervsgrenens produktionsniveau steg dog meget langsommere end forbruget, hvilket førte til et fald i kapacitetsudnyttelsen for den pågældende vare i den betragtede periode.
5.2.2. Salgsmængder og markedsandel
(129)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 5-a
Moduler - salgsmængde og markedsandel (i MW)
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde på EU-markedet
1 037
1 890
2 683
2 357
Indeks (2009 = 100)
100
182
259
227
Markedsandel
19 %
15 %
13 %
13 %
Kilde:
Europressedienst
Tabel 5-b
Celler - salgsmængde og markedsandel (i MW)
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde på det samlede marked
1 470
1 913
2 245
1 545
Indeks (2009 = 100)
100
130
153
105
Markedsandel
68 %
57 %
52 %
38 %
Kilde:
Europressedienst
Tabel 5-c
Wafere - salgsmængde og markedsandel (i MW)
2009
2010
2011
UP
Salgsmængde på det samlede marked
1 363
1 520
1 608
1 269
Indeks (2009 = 100)
100
112
118
93
Markedsandel
81 %
64 %
59 %
59 %
Kilde:
Europressedienst
(130)
Salgsmængden af moduler steg i den betragtede periode med 127 %. I en situation med en stigning i forbruget på 221 % gav dette sig imidlertid udslag i et fald i EU-erhvervsgrenens markedsandel fra 19 % i 2009 til 13 % i UP. Hvad angår celler, steg EU-erhvervsgrenens salg kun marginalt med 5 %, mens forbruget steg med 87 %, hvilket resulterede i et fald i markedsandelen fra 68 % i 2009 til 38 % i UP. Hvad angår wafere, faldt den samlede salgsmængde med 7 % i forhold til det stigende forbrug, hvilket gav sig udslag i et fald i markedsandelen for wafere fra 81 % i 2009 til 59 % i UP.
(131)
I en situation med stigende forbrug steg EU-erhvervsgrenens salg af moduler og celler meget mindre end importen fra det pågældende land, mens salget af wafere faldt. EU-erhvervsgrenen var således ikke i stand til at drage fordel af det stigende forbrug. Markedsandelene for alle tre segmenter faldt således i den betragtede periode.
5.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
(132)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 6-a
Moduler - beskæftigelse og produktivitet
2009
2010
2011
UP
Antal ansatte
11 779
15 792
17 505
16 419
(Indeks 2009 = 100)
100
134
149
139
Produktivitet (kW/ansat)
183
211
247
245
(Indeks 2009 = 100)
100
115
135
134
Kilde:
Europressedienst
Tabel 6-b
Celler - beskæftigelse og produktivitet
2009
2010
2011
UP
Antal ansatte
5 281
5 937
5 641
4 782
(Indeks 2009 = 100)
100
112
107
91
Produktivitet (kW/ansat)
319
400
483
423
(Indeks 2009 = 100)
100
126
151
133
Kilde:
Europressedienst
Tabel 6-c
Wafere - beskæftigelse og produktivitet
2009
2010
2011
UP
Antal ansatte
1 944
3 853
4 291
3 920
(Indeks 2009 = 100)
100
198
221
202
Produktivitet (kW/ansat)
823
695
595
515
(Indeks 2009 = 100)
100
84
72
63
Kilde:
Europressedienst
(133)
Beskæftigelsen steg mellem 2009 og UP for moduler og wafere med hhv. 39 % og 102 %, mens den faldt med 9 % for celler. Det skal dog bemærkes, at beskæftigelsen steg indtil 2011, hvorefter den faldt i UP for moduler og wafere. For celler steg beskæftigelsen indtil 2010, hvorefter den faldt i 2011 og UP. Den samlede produktivitet viste positive tendenser for moduler og celler, idet den steg med hh. 34 % og 33 %. Dette skyldes delvist EU-erhvervsgrenens indsats for at modvirke presset fra dumpingimporten fra Kina. Den samlede produktivitet for wafere faldt dog med 37 % i den betragtede periode.
(134)
I lighed med faldet i EU-produktionen af moduler og wafere mellem 2011 og UP faldt også beskæftigelsen for moduler og wafere i samme periode. For celler steg beskæftigelsen indtil 2010, hvorefter den faldt i 2011 og i UP, mens EU-produktionen af celler steg støt indtil 2011, hvorefter den begyndte at falde.
5.2.3.1. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(135)
Dumpingmargenerne ligger alle væsentligt over bagatelgrænsen. Virkningen af de faktiske dumpingmargeners størrelse for EU-erhvervsgrenen kan i betragtning af mængde og priser for importen fra det pågældende land betragtes som væsentlig.
(136)
Da dette er den første antidumpingundersøgelse vedrørende den pågældende vare, er genrejsning efter tidligere dumping ikke relevant.
5.3. Mikroøkonomiske indikatorer
5.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
(137)
De gennemsnitlige salgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 7-a
Moduler - gennemsnitlige salgspriser i Unionen
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlig salgspris i Unionen på det frie marked (EUR/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
(Indeks 2009 = 100)
100
81
62
47
Produktionsomkostninger (EUR/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
(Indeks 2009 = 100)
100
74
65
52
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 7-b
Celler - gennemsnitlige salgspriser i Unionen
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlig salgspris i Unionen på det frie marked (EUR/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
(Indeks 2009 = 100)
100
76
51
31
Produktionsomkostninger (EUR/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
(Indeks 2009 = 100)
100
62
64
45
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 7-c
Wafere - gennemsnitlige salgspriser i Unionen
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlig salgspris i Unionen på det frie marked (EUR/kW)
709
564
515
426
(Indeks 2009 = 100)
100
80
73
60
Produktionsomkostninger (EUR/kW)
631
496
520
648
(Indeks 2009 = 100)
100
78
82
103
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
(138)
Salgspriserne faldt markant med 53 % for moduler, 69 % for celler og 40 % for wafere i den betragtede periode. Salgspriserne faldt konstant i hele den betragtede periode, men prisfaldet var især udtalt i UP, hvor priserne var under det bæredygtige niveau. I den betragtede periode faldt produktionsomkostningerne med 48 % for moduler og med 55 % for celler. For wafere faldt produktionsomkostningerne i 2010 i forhold til 2009, men steg i 2011, selv om de stadig lå under niveauet for 2009. I UP steg omkostningerne yderligere og nåede lidt højere niveauer end i 2009, hvilket hovedsagelig kan forklares med et produktionsstop i UP. EU-erhvervsgrenen var heller ikke i stand til at drage fordel af de vedvarende bestræbelser på at øge omkostningseffektiviteten eller udnytte virkningen af faldet i omkostningerne på den vigtigste råvare, polysilicium. Dette skyldes især det stigende prispres fra dumpingimporten, som havde en negativ virkning på EU-erhvervsgrenens salgspriser, der faldt endnu mere end effektivitetsgevinsten. Dette kan ses af den negative tendens i EU-erhvervsgrenens rentabilitet, jf. betragtning 144. Alt i alt var der et væsentligt fald i de gennemsnitlige salgspriser og produktionsomkostningerne for den samme vare (undtagen for wafere) med en ødelæggende virkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet.
5.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(139)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 8-a
Moduler - gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
38 194
40 793
41 781
42 977
(Indeks 2009 = 100)
100
107
110
113
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 8-b
Celler - gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
49 677
49 357
49 140
49 350
(Indeks 2009 = 100)
100
99
99
99
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 8-c
Wafere - gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2009
2010
2011
UP
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
39 409
40 933
39 323
46 060
(Indeks 2009 = 100)
100
104
100
117
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
(140)
Mellem 2009 og UP steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat for moduler konstant med 13 %. Hvad angår celler, var de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger stabile i den betragtede periode og faldt en anelse med 1 % mellem 2009 og 2010, men var derefter stabile indtil UP. Hvad angår wafere, varierede de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat; de steg mellem 2009 og 2010, faldt i 2011, men steg i den betragtede periode generelt med 17 %. Den samlede stigning i arbejdskraftomkostningerne kan delvis forklares med den samtidige stigning i produktiviteten (moduler), udviklingen i inflationen og de sociale omkostninger for visse EU-producenter (wafere), som hang sammen med indskrænkninger i erhvervsgrenen mellem 2011 og UP.
5.3.3. Lagerbeholdninger
(141)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 9-a
Moduler - lagerbeholdninger
2009
2010
2011
UP
Slutlagre (i kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
(Indeks 2009 = 100)
100
141
260
229
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 9-b
Celler - lagerbeholdninger
2009
2010
2011
UP
Slutlagre (i kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
(Indeks 2009 = 100)
100
140
452
402
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 9-c
Wafere - lagerbeholdninger
2009
2010
2011
UP
Slutlagre (i kW)
34 891
5 601
36 697
59 340
(Indeks 2009 = 100)
100
16
105
170
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
(142)
Lagerbeholdningerne steg markant med 129 % for moduler, 302 % for celler og 70 % for wafere i den betragtede periode. Vedrørende moduler steg lagerbeholdningerne støt og nåede meget høje niveauer i 2011 (stigning på 160 %), hvorimod de faldt i UP, men dog stadig lå på meget høje niveauer i forhold til begyndelsen af den betragtede periode. Hvad angår celler, var udviklingen endnu mere udtalt med en stigning i lagerbeholdningerne mellem 2009 og 2011 på mere end 350 %. Lagerbeholdningerne faldt ligeledes i UP, men lå dog stadig på meget høje niveauer i forhold til begyndelsen af den betragtede periode. Mens EU-erhvervsgrenen reducerede sine lagerbeholdninger af wafere mellem 2009 og 2010 med mere end 80 %, idet den øgede sit salg, steg slutlagrene hurtigt og nåede niveauer, der lå over niveauet fra 2009 og steg med yderligere 65 procentpoint i UP.
(143)
Undersøgelsen viste, at EU-producenterne i den aktuelle vanskelige periode vil have tendens til at have begrænsede lagre af samme vare og basere deres produktion på ordrer. Stigningen i lagerbeholdningerne for samme vare i den betragtede periode er derfor en relevant faktor for at fastslå EU-erhvervsgrenens væsentlige skade.
5.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast, evne til at rejse kapital
(144)
Rentabiliteten og likviditeten udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 10-a
Moduler - rentabilitet og likviditet
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Likviditet
13 %
10 %
12 %
3 %
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 10-b
Celler - rentabilitet og likviditet
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Likviditet
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 10-c
Wafere - rentabilitet og likviditet
2009
2010
2011
UP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
11 %
12 %
-1 %
-52 %
Likviditet
39 %
47 %
32 %
-19 %
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
(145)
Rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven blev beregnet som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.
(146)
Rentabiliteten faldt markant og blev til tab i den betragtede periode for samme vare. Rentabiliteten faldt med 11 procentpoint for moduler, 49 procentpoint for celler og 63 procentpoint for wafere.
(147)
Rentabiliteten for samme vare steg mellem 2009 og 2010, hvorefter den faldt markant i 2011, hvor EU-erhvervsgrenen havde tab, og faldt yderligere markant i UP. Tabet var særlig højt for celler og wafere.
(148)
Tendens for nettolikviditeten, som er de stikprøveudvalgte EU-producenters evne til at selvfinansiere deres aktiviteter, fulgte ligeledes en gradvis negativ tendens mellem 2009 og UP. Den faldt således med 10 procentpoint for moduler med en let stigning i 2011, det største fald i likviditeten fandt sted mellem 2011 og UP. Faldt i likviditeten for celler og wafere var mere udtalt end for moduler og nåede betydelige negative niveauer i UP. Likviditeten for samme vare faldt derfor i den betragtede periode.
(149)
Nedenstående tal viser udviklingen i de stikprøveudvalgte EU-producenters investeringer og investeringsafkast på det samlede marked i den betragtede periode:
Tabel 11-a
Moduler - investeringer og investeringsafkast
2009
2010
2011
UP
Investeringer (EUR)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
(Indeks 2009 = 100)
100
415
535
271
Investeringsafkast
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 11-b
Celler - investeringer og investeringsafkast
2009
2010
2011
UP
Investeringer (EUR)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
(Indeks 2009 = 100)
100
110
33
22
Investeringsafkast
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
Tabel 11-c
Wafere - investeringer og investeringsafkast
2009
2010
2011
UP
Investeringer (EUR)
201 911 346
83 802 212
74 166 331
39 938 349
(Indeks 2009 = 100)
100
42
37
20
Investeringsafkast
10 %
8 %
0 %
-7 %
Kilde:
Verificerede spørgeskemabesvarelser
(150)
Ovenstående tabel viser, at EU-erhvervsgrenen øgede sine investeringer med 171 % for moduler mellem 2009 og UP. Dette hang hovedsagelig sammen med betydelig ekstrakapacitet. I den samme periode foretog EU-erhvervsgrenen dog en nedskæring på 78 % i sine investeringer for celler og 80 % for wafere; de foretagne investeringer hang navnlig sammen med FoU og havde til formål at forbedre og vedligeholde produktionsteknologien og -processen for at øge effektiviteten. Da EU-erhvervsgrenen ikke kunne foretage supplerende investeringer for celler og wafere i den betragtede periode, var investeringsniveauet i UP forholdsvis lavt. Da investeringerne grundlæggende finansieredes af likviditet og lån mellem virksomheder, havde faldet i likviditeten en umiddelbar virkning på investeringsniveauet.
(151)
Investeringsafkastet blev udtrykt som fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Investeringsafkastet fulgte samme negative tendens som de andre finansielle resultatindikatorer mellem 2009 og UP for alle tre varetyper. For celler og wafere faldt investeringsafkastet betydeligt i 2011 og nåede negative niveauer, selv om der var en stigning i 2009 og 2010. For moduler var investeringsafkastet negativt i hele den betragtede periode, dog med undtagelse af 2010, hvor det var på 19 %. Alt i alt faldt det i den betragtede periode til -17 % i UP for celler, dvs. et faldt på 1 %, men var dog stadig på et betydeligt negativt niveau, nemlig -19 %. Investeringsafkastet for wafere fulgte en konstant negativ tendens og var på -7 % i UP. Alt i alt udviste investeringsafkastet for samme vare en negativ tendens i den betragtede periode.
(152)
Evnen til at rejse kapital blev også analyseret for det samlede marked, og der konstateredes en konstant forringelse af EU-erhvervsgrenens evne til at skabe likviditet og dermed en svækkelse af EU-erhvervsgrenens finansielle situation.
5.3.5. Konklusion om skade
(153)
Analysen af EU-erhvervsgrenens situation viste en tydelig nedadgående tendens for alle de vigtigste skadesindikatorer. I en situation med generelt stigende forbrug steg den samlede produktion af moduler og celler i den betragtede periode. Selv om sagsmængderne steg, faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel i UP på grund af en højere stigning i forbruget i den betragtede periode. De gennemsnitlige salgspriser faldt markant i den betragtede periode og påvirkede de generelle økonomiske resultatindikatorer negativt, f.eks. rentabiliteten, likviditeten, investeringsafkastet og evnen til at rejse kapital.
(154)
I løbet af den betragtede periode steg EU-erhvervsgrenens samlede salgsmængde. Stigningen i EU-erhvervsgrenens salgsmængder var dog ledsaget af et enormt fald i de gennemsnitlige salgspriser.
(155)
I den betragtede periode steg importen fra de interesserede parter i Kina både i mængder og markedsandele. Samtidig faldt importpriserne konstant og underbød markant EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser på EU-markedet.
(156)
En række interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen og især EU-producenterne i stikprøven havde gode resultater. Det blev påstået, at udviklingen i visse skadesindikatorer, nemlig produktionsmængde, produktionskapacitet, salg og beskæftigelse og endda rentabiliteten hos visse producenter i stikprøven, var opadgående og ikke udviste væsentlig skade. Disse påstande blev ikke bekræftet af undersøgelsesresultaterne, som viste en klar nedadgående tendens for mange skadesindikatorer, som er relevante for konklusionen om, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade.
(157)
Ud fra ovenstående bekræftede undersøgelsen navnlig, at salgspriserne ligger under produktionsomkostningerne og dermed har en negativ virkning på EU-erhvervsgrenens rentabilitet og nåede negative niveauer i UP. Det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens tab sandsynligvis ville føre til permanent indstilling af enhver EU-produktion af en vis størrelse af samme vare, hvis dumpingimporten fortsat kommer ind på EU-markedet. Dette bekræftes af udviklingen i og efter UP, dvs., at visse virksomheder har erklæret sig konkurs og/eller har indstillet produktionen midlertidigt eller permanent.
(158)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(159)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om den betydelige skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes dumpingimporten fra det pågældende land. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at den skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
(160)
En interesseret part påstod, at markedsvilkårene for den pågældende vare er forskellige i de enkelte medlemsstater, og at analysen af årsagssammenhæng derfor burde foretages for hver enkelt medlemsstat separat. Nationale støtteordninger afgør i et vist omfang størrelsen af medlemsstaternes markeder. Undersøgelsen har dog også vist, at efterspørgslen ikke udelukkende afhænger af støtteordninger. Afhængigt af den geografiske placering (solindstråling) og elektricitetsprisen på et bestemt sted har solpaneler tilsyneladende nået eller været tæt på netparitet, hvilket betyder, at visse investeringer kan foretages uafhængigt af støtteordningerne. Det kunne derfor ikke fastslås, at markedsvilkårene udelukkende afhænger af støtteordninger, og denne påstand blev derfor afvist.
2. Dumpingimportens følgevirkninger
(161)
Undersøgelsen viste, at dumpingimporten fra Kina steg drastisk i den betragtede periode og øgede mængden væsentligt med mere end 300 % for moduler, 482 % for celler og 648 % for wafere og markedsandelen med 17 procentpoint for moduler, 17 procentpoint for celler og 27 procentpoint for wafere. Det bekræftes derfor, at importmængden og markedsandelen for den pågældende vare steg drastisk i den betragtede periode. Der er et tydeligt tidsmæssigt sammenfald mellem stigningen i dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens tab af markedsandele. Undersøgelsen fastslog endvidere, jf. betragtning 117, at dumpingimporten underbød EU-erhvervsgrenens priser i UP.
(162)
Undersøgelsen viste, at prisen for dumpingimporten faldt med 64 % for moduler, 42 % for celler og 40 % for wafere i den betragtede periode og førte til en stigning i underbuddet. Over for dette prispres undergik EU-erhvervsgrenen en række omfattende bestræbelser for at nedbringe produktionsomkostningerne. Til trods for disse bestræbelser tvang de usædvanligt lave priser på den kinesiske import EU-erhvervsgrenen til at sænke sine salgspriser yderligere til urentable niveauer. EU-erhvervsgrenens rentabilitet faldt således drastisk i den betragtede periode, og EU-erhvervsgrenen led tab i UP.
(163)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at tilstedeværelsen af import fra Kina og stigningen i markedsandelen for dumpingimport fra Kina til priser, som konstant lå under EU-erhvervsgrenens priser, har spillet en afgørende rolle for den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, hvilket navnlig afspejles i dens dårlige finansielle situation og forværringen af de fleste skadesindikatorer.
3. Andre faktorers indvirkning
3.1. Import fra andre tredjelande
(164)
Importmængden fra andre tredjelande i den betragtede periode steg for moduler med 19 %, mens markedsandelen faldt i den betragtede periode fra 18,4 % til 6,8 %. Taiwan er den næststørste eksportør efter Kina.
(165)
Importmængden fra andre tredjelande steg for celler med 186 % i den betragtede periode, hvilket gav sig udslag i en stigning i markedsandele fra ca. 24 % i 2009 til ca. 36 % i UP. Hvad angår celler, er Taiwan den næststørste eksportør efter Kina, og overgår betydeligt importmængder og markedsandele fra andre tredjelande, men ligger stadig under Kinas.
(166)
Importmængden fra andre tredjelande for wafere faldt med 19 % i den betragtede periode, og markedsandelen faldt fra 13,4 % i 2009 til 8,5 % i UP. Som nævnt ovenfor er Taiwan den næststørste eksportør af wafere efter Kina. Importniveauet og markedsandelen for Taiwan steg dog ikke væsentligt og lå i hele den betragtede periode på lave niveauer.
(167)
Importprisen fra tredjelande for moduler, celler og wafere var i gennemsnit højere end den gennemsnitlige enhedspris for den kinesiske import. De foreliggende oplysninger om importen fra Taiwan viser, at den gennemsnitlige importpris for moduler og wafere var højere end den gennemsnitlige kinesiske importpris for moduler og wafere, hvorimod den gennemsnitlige importpris for celler lå på samme niveau som den gennemsnitlige kinesiske importpris for celler. Da der ikke forelå detaljerede prisoplysninger pr. varetype, kan prissammenligningen på grundlag af et gennemsnit dog kun anvendes som en indikation, men der kan ikke drages faste konklusioner på dette grundlag. I den betragtede periode steg importmængden af celler fra Taiwan konstant og resulterede i en stigning i markedsandelen på ca. 14 procentpoint. Til trods for stigningen i markedsandelen var mængderne for den undersøgte vare dog generelt lavere end for Kina, og priserne var generelt højere med undtagelse af celler i UP. På denne baggrund og især i lyset af importmængden og markedsandelen fra andre tredjelande og dennes prisniveau, som gennemsnitligt er identisk med eller højere end EU-erhvervsgrenens priser, kan det foreløbig konkluderes, at importen fra tredjelande ikke brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens skade.
Tabel 12
Import og markedsandel for andre tredjelande
Moduler
2009
2010
2011
UP
Importmængder fra alle andre tredjelande (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
(Indeks 2009 = 100)
100
169
138
119
Markedsandel for importerede varer fra alle andre tredjelande
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Importmængde fra Taiwan (MW)
49
144
140
135
(Indeks 2009 = 100)
100
294
286
276
Markedsandel for importen fra Taiwan
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
(Indeks 2009 = 100)
100
79
64
54
Importmængden fra USA (MW)
140
180
51
60
(Indeks 2009 = 100)
100
129
36
43
Importen fra USA udtrykt i markedsandele
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Importmængde fra resten af Asien (MW)
720
1 140
1 029
879
(Indeks 2009 = 100)
100
158
143
122
Markedsandel for importen fra resten af Asien
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Importmængde fra resten af verden (MW)
94
238
165
121
(Indeks 2009 = 100)
100
253
176
129
Markedsandel for importen fra resten af verden
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
(Indeks 2009 = 100)
100
78
60
51
Kilde:
Europressedienst
Celler
2009
2010
2011
UP
Importmængder fra alle andre tredjelande (MW)
510
884
1 100
1 457
(Indeks 2009 = 100)
100
173
216
286
Markedsandel for importerede varer fra alle andre tredjelande
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
(Indeks 2009 = 100)
100
92
64
47
Importmængde fra Taiwan (MW)
235
400
540
997
(Indeks 2009 = 100)
100
170
230
424
Markedsandel for importen fra Taiwan
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
948,94
1 100,00
670,37
514,54
(Indeks 2009 = 100)
100
116
71
54
Importmængden fra USA (MW)
40
40
40
33
(Indeks 2009 = 100)
100
100
100
83
Importen fra USA udtrykt i markedsandele
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
47
Importmængden fra Japan (MW)
60
154
170
145
(Indeks 2009 = 100)
100
257
283
242
Markedsandel for importen fra Japan
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
48
Importmængde fra resten af verden (MW)
175
290
350
282
(Indeks 2009 = 100)
100
166
200
161
Markedsandel for importen fra resten af verden
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
(Indeks 2009 = 100)
100
78
62
47
Kilde:
Europressedienst
Wafere
2009
2010
2011
UP
Importmængder fra alle andre tredjelande (MW)
225
333
235
183
(Indeks 2009 = 100)
100
148
104
81
Markedsandel for importerede varer fra alle andre tredjelande
13,4 %
14,0 %
8,6 %
8,5 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
800,00
588,59
43,30
420,77
(Indeks 2009 = 100)
100
74
55
52
Importmængde fra Taiwan (MW)
20
50
50
36
(Indeks 2009 = 100)
100
250
250
180
Markedsandel for importen fra Taiwan
1,2 %
2,1 %
1,8 %
1,7 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
800,00
580,00
440,00
416,67
(Indeks 2009 = 100)
100
73
55
52
Importmængden fra USA (MW)
50
55
40
28
(Indeks 2009 = 100)
100
110
80
56
Importen fra USA udtrykt i markedsandele
3,0 %
2,3 %
1,5 %
1,3 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
800,00
581,82
450,00
428,57
(Indeks 2009 = 100)
100
73
56
54
Importmængden fra Japan (MW)
55
50
30
26
(Indeks 2009 = 100)
100
91
55
47
Markedsandel for importen fra Japan
3,3 %
2,1 %
1,1 %
1,2 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
800,00
580,00
433,33
423,08
(Indeks 2009 = 100)
100
73
54
53
Importmængde fra resten af verden (MW)
100
178
115
93
(Indeks 2009 = 100)
100
178
115
93
Markedsandel for importen fra resten af verden
5,9 %
7,5 %
4,2 %
4,3 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/kW)
800,00
589,89
434,78
419,35
(Indeks 2009 = 100)
100
74
54
52
Kilde:
Europressedienst
(168)
EU-forbruget steg, jf. betragtning 108, med 221 % for moduler, 87 % for celler og 29 % for wafere i den betragtede periode. Forbruget var på sit højeste i 2011 og faldt i UP, mens det dog stadig lå langt over niveauet fra begyndelsen af den betragtede periode i 2009. EU-erhvervsgrenen kunne ikke udnytte denne stigning i forbruget, da dens markedsandel faldt fra 19 % til 13 % for moduler, fra 68 % til 38 % for celler og fra 81 % til 59 % for wafere i samme periode. Samtidig steg markedsandelen for Kina stærkt indtil 2011 og lå derefter stabilt på et betydeligt højt niveau i UP, hvor forbruget faldt. I lyset af, at dumpingimporten fra Kina, til trods for et fald i EU-forbruget i UP, enten opretholdt sin markedsandel (moduler) eller øgede den (celler og wafere) på EU-erhvervsgrenens bekostning i den betragtede periode, kan det ikke konkluderes, at faldet i forbruget kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen.
(169)
På grundlag af de foreliggende oplysninger er det vanskeligt af fastslå, i hvilket omfang efterspørgslen er styret af medlemsstaternes støtteordninger. Som det fremgår af betragtning 171 findes der en lang række forskellige støtteordninger, og samspillet mellem dem og efterspørgslen er yderst komplekst, og den nøjagtige indvirkning heraf er derfor vanskelig at afgøre. De foreliggende oplysninger antyder dog også, at selv uden støtteordninger vil efterspørgslen efter solenergi fortsat eksistere og endda stige med tiden, dog i et lavere tempo end i forbindelse med støtteordninger. I denne kontekst påstod en række parter, at man allerede havde opnået »netparitet« (dvs., når omkostningerne til produktion af solenergi udligner omkostningerne til produktion af konventionel energi) eller næsten i visse egne i Unionen. Disse påstande har hidtil ikke kunnet bekræftes af undersøgelsen og vil blive undersøgt yderligere.
3.2. Faste afregningspriser som det vigtigste eksempel på støtteordninger
(170)
Flere interesserede parter har påstået, at årsagen til EU-erhvervsgrenens skade var nedskæringerne i de faste afregningspriser i medlemsstaterne. Disse nedskæringer har angiveligt ført til en nedgang i antallet af solcelleanlæg og reduceret efterspørgslen efter den undersøgte vare på EU-markedet, hvilket har påført EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(171)
Medlemsstaterne indførte faste afregningspriser, kvoteforpligtelser med omsættelige grønne certifikater, investeringstilskud og skatteincitamenter for at støtte anvendelsen af vedvarende energi. I visse medlemsstater ydes der også støtte fra EU's strukturfonde. Den hyppigst anvendte form for støtte til solenergi var de faste afregningspriser. På dette tidspunkt fokuserer Kommissionen sin analyse på denne type støtteordninger.
(172)
Faste afregningspriser er et finansielt instrument, som bidrager til at opnå obligatoriske nationale mål for anvendelsen af vedvarende energi, som foreskrevet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF (7) om fremme af brug af energi fra vedvarende energikilder. Støtteniveauet og anvendelsen af faste afregningspriser varierer medlemsstaterne imellem. Med faste afregningspriser er netoperatørerne forpligtet til at købe solenergi til priser, der sikrer, at solenergiproducenter (sædvanligvis ejerne af solcelleanlæg) får dækket deres omkostninger og kan opnå et rimeligt afkast. Faste afregningspriser - og andre støtteordninger - er i de fleste tilfælde underlagt statsstøttekontrol i henhold til artikel 107 og 108 i TEUF, som sikrer, at elektricitetsproducenter ikke overkompenseres.
(173)
Til trods for nationale forskelle kan der observeres tre fænomener, hvad angår udviklingen i faste afregningspriser i Unionen: i) en reduktion i de faste afregningspriser, ii) ophævelse af ordningen med faste afregningspriser som helhed (Spanien) og iii) indførelse af kapacitetstærskler (»caps«) for installationer, der kan opnå støtte, og generelle tærskler for, hvor mange nye anlæg der kan modtage støtte i hver medlemsstat pr. år. Tærsklerne blev tilsyneladende navnlig indført i 2012 og har derfor sandsynligvis ingen virkning på forbruget i UP. Analysen fokuserede derfor på de nylige ophævelser af de faste afregningspriser i Spanien og nedskæringer af faste afregningspriser i mange medlemsstater. Det blev undersøgt, om de havde en indvirkning på efterspørgslen på EU-markedet, og om dette kunne have påført EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Det blev i den forbindelse konkluderet, at virkningen af udviklingen i faste afregningspriser for så vidt angår efterspørgslen efter moduler også var repræsentativ for situationen vedrørende celler og wafere. Da celler og wafere er nødvendige elementer til at producerer moduler, og da de ikke anvendes i andre produktionsprocesser, vil et fald i efterspørgslen efter moduler automatisk afføde et fald i efterspørgslen efter celler og wafere.
(174)
Undersøgelsen bekræftede sammenhængen mellem udviklingen i faste afregningspriser og forbruget, og det konkluderedes, at faldet i forbruget mellem 2011 og UP ikke brød årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, jf. betragtning 163. Undersøgelsen viste nemlig, at de eksporterende producenter var i stand til at opretholde deres høje markedsandele for moduler (80 %) og endda øge deres markedsandele lidt for celler (fra 22 % i 2011 til 25 % i UP) og wafere (fra 32 % i 2011 til 33 % i UP), alt imens EU-erhvervsgrenens situation forværredes. Det skal desuden bemærkes, at EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige pris for moduler faldt med 53 % i den betragtede periode, hvilket især skyldes den væsentlige stigning i dumpingimporten og det heraf følgende voldsomme prispres på EU-markedet. EU-erhvervsgrenens tab af rentabilitet kan derfor ikke hovedsagelig tilskrives nedskæringerne i de faste afregningspriser.
(175)
Det erkendes således, at de faste afregningspriser skabte en efterspørgsel efter solenergi, og at den nylige ophævelse (i f.eks. Spanien) og nedskæringer i andre medlemsstater reducerede forbruget af den undersøgte vare i UP, hvilket således sandsynligvis kan have bidraget til den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen. Faldet i forbruget i UP var dog ikke af et sådant omfang, at det kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført.
(176)
En række parter påstod, at nedskæringerne i de faste afregningspriser betød, at investeringsmulighederne i solenergi ikke længere var attraktive for investorer, og reducerede dermed efterspørgslen efter den pågældende vare i Unionen.
(177)
Undersøgelsen bekræftede, at der er en sammenhæng mellem de faste afregningspriser og investeringsniveauet i solenergi, men viste dog også, at investeringerne i solenergi er mindre afhængige i regioner med høj solindstråling, hvor produktionen af solenergi er mere effektiv, og i regioner med høje elektricitetspriser. Undersøgelsen viste nemlig, at der stadig foretages investeringer (f.eks. i Spanien) til trods for ophævelsen af støtteordningen med faste afregningspriser. Undersøgelsen viste desuden, at investeringsmulighederne i solenergi stadig er attraktive selv med lave afregningspriser.
(178)
Ud fra ovenstående kunne det ikke klart konkluderes, at nedskæringerne i de faste afregningspriser betød, at investeringer i solenergi blev mindre attraktive for investorer og dermed bidrog til den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen.
(179)
En interesseret part påstod, at faldet i de faste afregningspriser tvang EU-producenterne til at reducere deres priser for at fastholde investorernes interesse i fotovoltaisk energi og fastholde udviklingen i efterspørgslen og væksten.
(180)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen blev tvunget til at reducere sine priser navnlig som følge af presset fra dumpingimporten og ikke nedskæringerne i de faste afregningspriser. Dette ses ved, at det største fald i EU-erhvervsgrenens priser indtraf i 2010 og 2011, før de væsentligste nedskæringer i de faste afregningspriser fandt sted. Stigningen i dumpingimporten fra Kina underbød EU-erhvervsgrenens priser markant og tvang erhvervsgrenen til at reducere sine priser til konstant lavere niveauer.
(181)
Påstanden blev derfor afvist.
(182)
Kort sagt har de faste afregningspriser været en afgørende faktor for udviklingen i det fotovoltaiske marked i Unionen, og udviklingen i forbruget af den undersøgte vare blev påvirket af de faste afregningspriser. Undersøgelsen viste dog, at forbruget ikke faldt voldsomt til trods for de omfattende nedskæringer i de faste afregningspriser. Det konkluderes derfor foreløbigt, at udviklingen i de faste afregningspriser ikke var af et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført.
3.3. Anden finansiel støtte til EU-erhvervsgrenen
(183)
Visse interesserede parter påstod, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes en reduktion i den finansielle støtte, der blev ydet til EU-erhvervsgrenen. Til at underbygge denne påstand blev der fremlagt oplysninger baseret på støtte, som blev ydet til en af EU-producenterne inden den betragtede periode (mellem 2003 og 2006).
(184)
De fremlagte beviser viste ingen sammenhæng mellem den væsentlige skade, som påførtes EU-erhvervsgrenen, og den støtte, en EU-producent angiveligt skulle have modtaget i perioden inden en betragtede periode. Da denne information vedrører tiden før den betragtede periode, synes den at være irrelevant. Der kunne således ikke etableres en sammenhæng mellem enhver påstået støtte til EU-erhvervsgrenen og den påførte væsentlige skade. Påstanden blev derfor afvist.
3.4. Overkapacitet
(185)
Det blev påstået, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes en overkapacitet på EU-markedet og det globale marked generelt. Det blev endvidere påstået, at overkapaciteten på det globale marked førte til en konsolidering af EU-erhvervsgrenens, som pt. finder sted, og at en eventuel skade skyldtes, at der fandtes for mange produktionsanlæg. Desuden påstod en række interesserede parter, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes selvforskyldt overekspansion af EU-erhvervsgrenens kapacitet. Til gengæld påstod visse interesserede parter, at den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes, at erhvervsgrenen ikke foretog de nødvendige investeringer for at tilføje ekstrakapacitet.
(186)
EU-erhvervsgrenen øgede ganske rigtigt sin produktionskapacitet, men den samlede produktionsmængde dækkede dog ikke det stigende forbrug på EU-markedet i den betragtede periode. Stigningen i EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet var derfor rimelig og fulgte markedsudviklingen, nemlig det stigende forbrug. Det kan derfor ikke betragtes som en årsag til skaden.
(187)
Argumentet om, at EU-erhvervsgrenen ikke investerede i kapacitetsudvidelser blev ligeledes heller ikke bekræftet af undersøgelsen. I hele den betragtede periode øgede EU-erhvervsgrenen derimod gradvis kapaciteten og havde overskydende kapacitet i hele den betragtede periode, hvilket beviser, at den var i stand til at forsyne supplerende efterspørgsel. Derfor måtte denne påstand afvises.
(188)
Visse interesserede parter påstod, at alle erhvervsdrivende på markedet, herunder leverandører og brugere, befandt sig i en vanskelig situation, som skyldtes overkapaciteten på det globale marked og den deraf følgende ændring af markedet. Det blev i den forbindelse påstået, at den undersøgte vare er blevet en råvare, hvor individuelle producenter ikke længere kan fastsætte priser, men hvor priserne derimod er underlagt udbud og efterspørgsel på verdensplan. Det blev påstået, at denne situation og ikke dumpingimporten har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(189)
Undersøgelsen bekræftede, at der findes overkapacitet på det globale marked, navnlig i Kina. Hvad angår den markedsændring, der angiveligt skulle gøre den undersøgte vare til en råvare, ville dette ikke begrunde en urimelig prisadfærd og urimelig handelspraksis. Det skal i den forbindelse bemærkes, at EU-erhvervsgrenen i mere end 20 år har produceret og solgt den undersøgte vare, hvorimod den kinesiske erhvervsgren for den pågældende vare kun for nylig blev udviklet (i midten af sidste årti) og især var tiltrukket af de faste afregningspriser og andre politiske incitamenter i Unionen og den deraf følgende stigning i efterspørgslen.
(190)
Påstandene blev derfor afvist.
3.5. Råvareprisernes virkninger
(191)
En række interesserede parter påstod, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldes udviklingen i priserne på polysilicium, som er den vigtigste råvare til produktion af wafere. Det blev påstået, at EU-erhvervsgrenen indgik langtidsleverancekontrakter med faste priser og derfor ikke kunne udnytte faldet i priserne på polysilicium i den betragtede periode.
(192)
Undersøgelsen viste, at priserne på polysilicium steg i 2008, men faldt igen i 2009 med kun en lille opadgående tendens i 2010 og starten af 2011. Priserne faldt markant i UP.
(193)
Undersøgelsen viste, at selv om EU-erhvervsgrenen havde indgået langtidsleverancekontrakter om polysilicium, blev vilkårene i disse kontrakter hovedsagelig genforhandlet på grundlag af udviklingen i polysiliciumpriserne, og kontraktpriserne lå tæt på eller endda under priserne på spotmarkedet.
(194)
Det konkluderes derfor, at EU-erhvervsgrenen generelt ikke led skade af disse langtidskontrakter og var i stand til fuldt ud at udnytte prisfaldet i polysiliciumpriserne, selv om visse specifikke EU-producenter kan have været påvirket af langtidskontrakter om leverance af polysilicium. Det blev derfor konkluderet, at disse langtidskontrakter ikke bidrog til den væsentlige skade, der blev påført EU-erhvervsgrenen.
3.6. Selvforskyldt skade: Indvirkning af automatisering, størrelse, stordriftsfordele, konsolidering, innovation, omkostningseffektivitet
(195)
Flere interesserede parter påstod, at den skade, EU-erhvervsgrenen forvoldtes, skyldtes den udbredte brug af automatisering i produktionsprocessen. Det blev påstået, at mindre producenter var dårligere stillet end store vertikalt integrerede producenter, og at disse producenters eventuelle skade derfor ikke kunne tilskrives dumpingimporten. Det blev i den forbindelse også påstået, at EU-erhvervsgrenen under alle omstændigheder generelt var en lille erhvervsgren og derfor ikke var i stand til at udnytte stordriftsfordele.
(196)
Undersøgelsen viste, at selv små producenter på EU-markedet anvendte automatisering i vidt omfang i deres produktionsproces med en positiv afsmitning på deres produktionsomkostninger. De fleste EU-producenter har specialiseret sig i en del af produktionsprocessen (wafere, celler eller moduler), hvorved de øgede deres konkurrenceevne, hvad angår den specifikke varetype, de producerer. Påstanden om, at virkningen af udbredt brug af automatisering forvoldte EU-erhvervsgrenen skade, måtte derfor afvises.
(197)
En række interesserede parter påstod, at prispresset resulterede i en konsolidering af EU-erhvervsgrenen, hvilket var årsagen til, at EU-erhvervsgrenen forvoldtes væsentlig skade. Undersøgelsen viste dog, at konsolideringen snarere var en konsekvens af dumpingimporten. Denne part fremlagde desuden ingen beviser for, i hvilket omfang konsolideringsprocessen skulle have været årsagen til skaden.
(198)
Det blev endvidere påstået, at manglen på vertikal integration i EU-erhvervsgrenen var årsagen til skaden. Vertikalt integrerede producenter har generelt under normale markedsforhold større sikkerhed i forhold til deres forsyningskæde. Det fremgik dog af undersøgelsen, at fordelen ved vertikal integration for den del af EU-erhvervsgrenen, der var vertikalt integreret, ikke kunne udnyttes fuldt ud, idet prispresset fra dumpingimporten var ekstremt stort. Som følge af dumpingimporten var EU-erhvervsgrenen og selv de vertikalt integrerede EU-producenter ikke i stand til fuldt ud at udnytte den høje kapacitetsudnyttelse til at opnå stordriftsfordele. Desuden viste undersøgelsen ingen relationer mellem vertikal integration og bedre rentabilitet, idet det høje prispres ændrede denne relation.
(199)
Visse interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen sakkede bagud i teknisk innovation og investeringer i ny teknologi. Undersøgelsen kastede dog ikke lys over faktiske beviser, der kunne bekræfte disse påstande. Derimod viste undersøgelsen, at hovedparten af EU-erhvervsgrenens investeringer var beregnet til nye maskiner og FoU, og at der ikke er nogen relevante forskelle i teknologi mellem varerne på verdensplan.
(200)
Desuden påstod en interesseret part, at den væsentlige skade, der er forvoldt, skyldes dårlig projektledelse (mislykkede projekter). Det skal i den forbindelse bemærkes, at dette argument ikke var dokumenteret. Desuden kunne et mislykket projekt snarere betragtes som en følge af dumpingimporten. Argumentet måtte derfor afvises.
(201)
En række interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenen ikke var i stand til at rationalisere sine omkostninger i tide for at imødegå udviklingerne på verdensmarkedet. Andre parter påstod, at arbejdskraftomkostninger og generelle omkostninger er højere i Unionen end i Kina.
(202)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger fulgte et konstant fald i den betragtede periode, undtagen for wafere, hvor omkostningerne faldt i 2010, men steg i 2011 og igen i UP til et niveau, der var lidt højere end i begyndelsen af den betragtede periode, jf. betragtning 138. Produktiviteten steg for moduler og celler, men faldt for wafere. Som nævnt ovenfor var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at udnytte de lavere priser på grund af stigningen i dumpingimporten fra Kina og det deraf følgende voldsomme prispres på EU-markedet.
(203)
Det skal bemærkes, at de eksporterende producenter i Kina ikke har sammenlignelige fordele, hvad angår råvarer (polysilicium) og de maskiner, der anvendes, da begge dele i overvejende grad importeredes fra Unionen. Hvad angår arbejdskraftomkostninger og generalomkostninger, udgjorde de i gennemsnit mindre end 10 % af de samlede omkostninger for et modul i UP, og det konkluderes, at de ikke spillede en væsentlig rolle.
(204)
Det blev endvidere påstået, at visse EU-producenter købte wafere, celler og/eller moduler fra det pågældende land og videresolgte disse varer på EU-markedet som deres egne varer. Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenens import af den pågældende vare var komplementær, hvad angår typer, og begrænset i mængde i forhold til EU-produktionen, og det kunne derfor ikke konkluderes, at den var af en sådan art, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen.
(205)
For at modsvare den faldende pristendens i importen fra Kina måtte EU-erhvervsgrenen derfor gennemføre omfattende bestræbelser for at rationalisere produktionsomkostningerne. Til trods for EU-erhvervsgrenens bestræbelser kunne denne omkostningsrationalisering ikke afspejles i salgspriserne som følge af det markante underbud fra dumpingimporten.
(206)
Ovennævnte påstande måtte derfor afvises.
3.7. Konkurrence fra fotovoltaiske produkter af tynd folie og andre fotovoltaiske teknologier
(207)
Flere interesserede parter påstod, at den skade, der forvoldtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes konkurrencen fra fotovoltaiske produkter af tynd folie og andre fotovoltaiske teknologier, da disse teknologier er indbyrdes udskiftelige og har de samme endelige anvendelsesformål.
(208)
Undersøgelsen viste, at fotovoltaiske produkter af tynd film produceres af forskellige råvarer, og at der ikke anvendes wafere af krystallinsk silicium hertil. Generelt har de meget lavere omdannelsesydeevne og lavere produktion af watt end moduler af krystallinsk silicium. De kan således ikke anvendes på begrænsede områder som f.eks. tage, dvs., at de ikke er fuldt ud indbyrdes udskiftelige med den pågældende vare. Selv om der kan være en vis konkurrence mellem produkter af tynd folie og den pågældende vare, kan denne konkurrence dog betragtes som marginal.
(209)
I forbindelse med undersøgelsen blev der således ikke fundet nogen sammenhæng mellem den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, og konkurrence fra fotovoltaiske produkter af tynd film og andre fotovoltaiske teknologier.
(210)
Påstanden måtte derfor afvises.
3.8. Den finansielle krise og virkningerne heraf
(211)
Det blev påstået, at den finansielle krise og den økonomiske afmatning havde en negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens adgang til finansiering, hvilket således påførte EU-erhvervsgrenen skade.
(212)
EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital reduceredes betydeligt i den betragtede periode. Da solenerigindustrien er kapitalintensiv, er evnen til at rejse kapital afgørende. Den økonomiske krise havde en vis indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation. Undersøgelsen viste dog, at EU-erhvervsgrenens situation - til trods for væksten på EU-markedet mellem 2009 og 2011 - forværredes som et resultat af dumpingimporten fra Kina, der markant underbød EU-erhvervsgrenens salgspriser. Det blev derfor konkluderet, at de mulige virkninger af den finansielle krise blev forstærket af stigningen i dumpingimporten fra Kina, og at den begrænsede adgang til finansiering i høj grad var en konsekvens af det negative markedsklima, og at EU-erhvervsgrenens situation og fremtidsudsigter var en følge af dumpingimporten. Mens den finansielle krise havde en vis indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation, kan den således ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og EU-erhvervsgrenens skade. Argumentet afvistes derfor.
3.9. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
(213)
Visse interesserede parter påstod, at EU-erhvervsgrenens eksportsalg faldt betydeligt i den betragtede periode og især mellem 2009 og 2011 for moduler og mellem 2009 og første kvartal 2012 for celler, og at dette har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade.
(214)
Som det fremgår af tabellen herunder, var eksportmængden for moduler dog betydelig til trods for et lille fald i UP, og den gennemsnitlige pris lå i UP over de gennemsnitlige omkostninger for moduler i hele den betragtede periode. Dette kan således ikke have påført EU-erhvervsgrenen skade. Hvad angår celler, udgjorde eksportmængden kun ca. 12 % af den samlede produktionsmængde af celler. Til trods for de lave priser i UP kunne dette således kun have haft en begrænset indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation. Endelig hvad angår wafere, udgjorde eksporten ca. 24 % af den samlede produktionsmængde, og til trods for de lave eksportpriser i UP kunne dette ligeledes kun have haft en begrænset indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation. Parternes påstande i den henseende måtte derfor afvises.
Tabel 13-a
Moduler
2009
2010
2011
UP
Eksportmængde af moduler i MW
989
1 279
1 157
1 148
(Indeks 2009 = 100)
100
129
117
116
Gennemsnitlig eksportpris (EUR/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
(Indeks 2009 = 100)
100
76
59
49
Kilde:
Europressedienst
Tabel 13-b
Celler
2009
2010
2011
UP
Eksportmængde af celler i MW
62
320
315
238
(Indeks 2009 = 100)
100
516
508
384
Gennemsnitlig eksportpris (EUR/kW)
1 350
1 050
830
640
(Indeks 2009 = 100)
100
78
61
47
Kilde:
Europressedienst
Tabel 13-c
Wafere
2009
2010
2011
UP
Eksportmængde af wafere i MW
93
916
750
486
(Indeks 2009 = 100)
100
985
806
523
Gennemsnitlig eksportpris (EUR/kW)
850
590
530
480
(Indeks 2009 = 100)
100
70
63
57
Kilde:
Europressedienst
(215)
Det blev på grundlag af ovenstående konkluderet, at EU-erhvervsgrenens eksportresultater ikke var af en sådan art, de bidrager til den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Parternes påstande i denne henseende blev derfor afvist.
3.10. Fundet af skifergasforekomster i Den Europæiske Union
(216)
En interesseret part påstod, at den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes fundet af skifergasforekomster i Unionen, og udsigterne til at øge produktionen af billig skifergas i Unionen har reduceret offentlige og private investeringer i projekter vedrørende vedvarende energi.
(217)
Undersøgelsen viste, at forbruget af den undersøgte vare steg betydeligt i hele den betragtede periode, jf. betragtning 108. Undersøgelsen fandt desuden ingen faktiske beviser for, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes fundet af skifergasforekomster i Den Europæiske Union. Påstanden blev derfor afvist.
3.11. Den Europæiske Unions emissionshandelssystem (ETS)
(218)
Samme part påstod, at EU-erhvervsgrenens skade skyldtes de lave investeringer i solenergiproduktion som følge af lave markedspriser i Den Europæiske Unions emissionshandelsssystems CO2-emissionstilgodehavender.
(219)
Der blev dog ikke fremlagt beviser herfor, og undersøgelsen afslørede ingen faktuelle omstændigheder, der kunne bekræfte disse påstande. Derimod viste undersøgelsen, at forbruget af den undersøgte vare steg betydeligt i den betragtede periode. Påstanden blev derfor afvist.
3.12. Ledelsesbeslutninger
(220)
Visse interesserede parter påstod, at den væsentlige skade, der forvoldtes mindst en af EU-producenterne, skyldtes dårlige ledelsesbeslutninger. Disse påstande var baseret på de årlige regnskaber og visse oplysninger i et brev fra en af virksomhedens aktionærer til de andre aktionærer.
(221)
Ingen af oplysningerne i dossieret viste, at den pågældende virksomheds ledelsesbeslutninger var usædvanlige eller uforsigtige eller havde en indvirkning på hele EU-erhvervsgrenen. Påstandene i denne henseende blev derfor afvist.
3.13. Andre offentlige politikker
(222)
En interesseret part påstod, at den væsentlige skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen, skyldtes andre offentlige politikker såsom politikker for vedvarende energi, politikker om innovationsfremme, politikker til bekæmpelse af bureaukrati, handelsfremmepolitikker og bestemmelser om netadgang, da disse politikker er til fordel for de eksporterende producenter. Selv om det er sandt, at visse af de omtalte politikker fremmer importen fra andre tredjelande og den generelle vækst inden for solenergi, kan disse politikker dog også være til fordel for EU-erhvervsgrenen. Endvidere var disse politikker ikke beregnet til at fremme en sådan import til Unionen til skadevoldende dumpingpriser. Påstandene i denne henseende blev derfor afvist.
3.14. Konklusion om årsagssammenhæng
(223)
Undersøgelsen har etableret en årsagssammenhæng mellem den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra Kina. Andre mulige årsager til skaden, såsom importen fra andre tredjelande, forbruget, faste afregningspriser, anden finansiel støtte til EU-erhvervsgrenen, overkapacitet, råvareprisernes indvirkning, selvforskyldt skade, konkurrence fra tynd film, den finansielle krise og dens virkninger, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, fundet af skifergasforekomster i Den Europæiske Union, ledelsesbeslutninger, Den Europæiske Unions emissionshandelssystem og andre offentlige politikker blev analyseret, og ingen af dem var af et sådan omfang, at de kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført.
(224)
På grundlag af ovenstående analyse, hvor der behørigt blev skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderedes det derfor foreløbigt, at der er en årsagssammenhæng mellem dumpingimporten fra Kina og den væsentlige skade, der er påført EU-erhvervsgrenen i UP.
F. UNIONENS INTERESSER
1. Indledende bemærkninger
(225)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med grundforordningens artikel 21, om der til trods for den foreløbige konklusion om skadevoldende dumping er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette særlige tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, leverandørers og brugeres interesser i den fotovoltaiske sektor, importørernes, brugernes og forbrugernes interesser i forbindelse med den pågældende vare.
(226)
Henved 150 erhvervsdrivende gav sig til kende efter indledningen af undersøgelsen. Der blev sendt særlige spørgeskemaer til ikke forretningsmæssigt forbundne importører, leverandører (herunder en råvareproducent og leverandører af produktionsudstyr til den undersøgte vare), brugere (herunder projektudviklere og installatører) og BEUC - en forbrugerorganisation. Tre sammenslutninger, der repræsenterer forskellige erhvervsdrivende (EU-erhvervsdrivende, leverandører og brugere) i den fotovoltaiske sektor indsendte oplysninger.
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(227)
EU-erhvervsgrenen beskæftigede ca. 25 000 personer direkte i UP i produktion og salg af samme vare.
(228)
Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra det pågældende land i undersøgelsesperioden. Der mindes om, at en række skadesindikatorer viste en negativ tendens i den betragtede periode. Navnlig skadesindikatorerne vedrørende de samarbejdsvillige EU-producenters finansielle resultater, såsom rentabilitet, likviditet og investeringsafkast, blev påvirket i alvorlig grad. EU-producenterne af moduler, celler og wafere havde faktisk tab i 2011 og UP. Visse EU-producenter blev derfor nødt til at lukke deres produktionsanlæg, mens andre gik konkurs. Uden foranstaltninger forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation meget sandsynlig.
(229)
Det forventes, at indførelsen af en midlertidig antidumpingtold vil genoprette redelige handelsvilkår på EU-markedet og sætte EU-erhvervsgrenen i stand til at tilpasse priserne på samme vare, så de afspejler produktionsomkostningerne, hvorved den kan forbedre rentabiliteten. Det kan også forventes, at indførelsen af midlertidige foranstaltninger vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan genvinde i det mindste en del af den markedsandel, der blev tabt i den betragtede periode, med positive virkninger for den overordnede økonomiske situation. Derudover burde EU-erhvervsgrenen være i stand til at få bedre adgang til kapital og foretage yderligere investeringer i FoU og innovation på solenergimarkedet. Endelig pegede undersøgelsen også på en mulig genstart af aktiviteterne hos de EU-producenter, der blev tvunget til at indstille produktionen som følge af presset fra den kinesiske import. Med dette scenarie vil ikke blot de eksisterende 25 000 arbejdspladser i EU-erhvervsgrenen (i UP) blive sikret, men der ville også være en rimelig udsigt for ydereligere produktionsudvidelser og øget beskæftigelse.
(230)
Hvis der ikke indføres foranstaltninger, forventes der yderligere tab i markedsandele med en yderligere forværring af EU-erhvervsgrenens rentabilitet til følge. Dette ville ikke være bæredygtigt på kort til mellemlang sigt. Udover de mange EU-producenter, der allerede er blevet tvunget ud af markedet, jf. betragtning 157, kunne andre producenter således være i fare for konkurs, hvilket på kort til mellemlang sigt sandsynligvis ville betyde, at EU-erhvervsgrenen går i opløsning, hvilket vil få alvorlige konsekvenser for eksisterende arbejdspladser.
(231)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at det vil være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres en antidumpingtold.
3. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(232)
Som nævnt i betragtning 12 havde kun en af de tre importører i stikprøven handel med den pågældende vare som kerneaktivitet.
(233)
Det blev påstået, at indførelsen af foranstaltninger over for den pågældende vare vil påvirke importørernes aktiviteter negativt. For det første vil indførelsen af en told ikke betyde, at der ikke længere importeres fra Kina. Selv om det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger kan få en negativ virkning for den økonomiske situation hos importører, der udelukkende importerer fra Kina, i lyset af den sandsynlige stigning i importen fra andre tredjelande, vil importører, der importerer fra forskellige lande for det andet være i stand til at foretage et skift i deres forsyningskilder.
(234)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at indførelsen af foranstaltninger på de foreslåede niveauer kan få visse negative virkninger for ikke forretningsmæssigt forbundne importører af den pågældende vare.
4. Leverandørernes interesser
(235)
Leverandørerne beskæftiger sig hovedsagelig med produktion af råvarer og produktion og udformning af produktionsudstyr til fremstilling af den undersøgte vare. Kommissionen modtog otte spørgeskemabesvarelser fra leverandører. Der blev gennemført to kontrolbesøg hos en råvareproducent og en producent af produktionsudstyr.
(236)
De otte samarbejdsvillige leverandørers aktiviteter i forbindelse med den undersøgte vare varierede i UP generelt i forhold til deres samlede aktivitet og udgjorde kun 100 % af aktiviteterne hos én samarbejdsvillig virksomhed, mens de for de andre varierede mellem 6 % og 80 %. I gennemsnit udgjorde aktiviteterne i forbindelse med den pågældende vare ca. 41 % af de samarbejdsvillige leverandørers samlede aktiviteter i UP. De otte samarbejdsvillige leverandører beskæftigede ca. 4 200 personer i UP. Rentabiliteten varierede afhængigt af segmentet og den enkelte virksomhed fra høje rentabilitetstal til en lidt negativ rentabilitet. Undersøgelsen viste, at leverandører med en negativ rentabilitet led under forværringen af EU-erhvervsgrenens situation, da nogle af de kunder, de mistede, var EU-producenter af den undersøgte vare, og led under faldet i forbruget.
(237)
EU-leverandørernes salg omfattede Unionen, Kina og andre tredjelande. I UP fordelte salget sig med i gennemsnit ca. 20 % i Unionen, næsten 50 % til Kina og ca. 30 % til andre tredjelande.
(238)
Visse parter i leverandørsegmentet påstod, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger vil påvirke deres aktiviteter negativt, da Kina er deres vigtigste eksportmarked. Det blev påstået, at tolden i alvorlig grad ville begrænse importen af den pågældende vare fra Kina til Unionen, og at Kina derfor ville begrænse importen af polysilicium og produktionsudstyr fra Unionen. EU-leverandørerne i Unionen ville derfor angiveligt blive nødt til at neddrosle deres aktiviteter og reducere antallet af medarbejdere.
(239)
Det skal først bemærkes, at hensigten med en told ikke er at afskaffe den kinesiske import af den pågældende vare, men at genskabe redelige konkurrenceforhold. Der vil derfor fortsat importeres fra Kina til EU-markedet i et vist omfang, men til redelige priser. Desuden viste undersøgelsen, at EU-leverandører er til stede globalt på forskellige nationale markeder og derfor ikke udelukkende afhænger af deres eksport til Kina. Det kan således med rimelighed antages, at EU-leverandører på det globale fotovoltaiske marked sandsynligvis vil kunne kompensere eventuelle fald i eksporten til Kina med eksport til andre markeder, som i henhold til offentligt tilgængelige markedsundersøgelser forventes af vokse. Under alle omstændigheder står det fotovoltaiske marked i Kina allerede over for en omfattende overkapacitet, og det er derfor tvivlsomt, om EU-producenter af maskiner vil være i stand til at sælge mere produktionsudstyr på kort til mellemlang sigt.
(240)
Ud fra ovenstående konkluderes det foreløbigt, at antidumpingtolden ikke vil få en væsentlig indvirkning på maskinproducenterne, hvorimod indvirkningen på råvareleverandører kan blive negativ på kort sigt på grund af muligheden for begrænset salg til Kina.
5. Aftagernes interesser
(241)
Aftagerne beskæftiger sig hovedsagelig med projektudvikling, markedsføring og kommunikation og installation af solcelleanlæg. Der blev modtaget 13 spørgeskemabesvarelser fra aftagere, men kun syv var tilstrækkeligt fuldstændige til at indgå i en relevant analyse. Der blev gennemført to kontrolbesøg, der omfattede fotovoltaisk projektudvikling og installation. Ved analysen af spørgeskemabesvarelserne fra de 36 samarbejdsvillige ikke forretningsmæssigt forbundne importører viste det sig, at en række af dem egentlig burde betegnes som aftagere, da deres kerneaktiviteter er installation. Dette spørgsmål vil blive yderligere undersøgt i løbet af undersøgelsen.
(242)
Generelt varierer aftagernes aktivitet i forbindelse med den undersøgte vare i forhold til deres samlede aktivitet. I gennemsnit udgjorde den 41 % i UP. De samarbejdsvillige aftageres rentabilitet i forbindelse med den undersøgte vare var i gennemsnit ca. 11 % i UP. De syv samarbejdsvillige aftagere beskæftigede i UP ca. 550 personer.
(243)
Det blev påstået, at antidumpingforanstaltningerne ikke er i Unionens interesser, da de vil øge prisen på moduler og derved afholde slutbrugerne/forbrugerne fra at installere solcelleanlæg. Aftagerne ville derved få færre ordrer og være nødt til at foretage nedskæringer. Denne vurdering blev baseret på en undersøgelse fra Prognos om det mulige jobtab, som blev indsendt i forbindelse med undersøgelsen. Undersøgelsen forudser, at størstedelen af arbejdspladserne i den fotovoltaiske sektor i Unionen er i fare, hvis der indføres foranstaltninger. Undersøgelsen tager udgangspunkt i en vurdering fra den europæiske sammenslutning af solcellefabrikanter (European Photovoltaic Industry Association (EPIA)), som anslår antallet af direkte job i 2011 i alle faser af Unionens fotovoltaiske sektor, inkl. EU-producenter, importører, leverandører og aftagere, til 265 000. Med udgangspunkt i vurderingen fra 2011 af det samlede antal direkte job i den fotovoltaiske sektor konkluderede undersøgelsen fra Prognos, at ud af de 265 000 job ville indtil 242 000 gå tabt inden tre år, afhængigt af toldens niveau. De fleste jobtab vil angiveligt finde sted i aftagersektoren, som ifølge Prognos i 2011 beskæftigede ca. 220 000 personer.
(244)
Undersøgelsen bekræftede ikke ovenstående scenarie og pegede i retning af et meget lavere antal direkte job i Unionens fotovoltaiske sektor i 2011, i UP og i 2012.
(245)
Indledningsvis stillede undersøgelsen tvivl ved nøjagtigheden af det samlede antal direkte job i den fotovoltaiske sektor, som blev anslået af den europæiske sammenslutning af solcellefabrikanter. Under kontrolbesøget hos EPIA viste det sig navnlig, at de underliggende data, der førte til konklusionen om 265 000, var unøjagtige og ikke burde føre til en sådan konklusion. Faktisk viste de oplysninger, der blev indhentet under kontrolbesøget, at antallet af direkte job i den fotovoltaiske sektor beregnet for 2011 havde en fejlmargen på indtil 20 %. Desuden omfatter estimationen beskæftigelse i andre europæiske lande end Den Europæiske Union og beskæftigelse i forbindelse med produkter af tynd folie, som falder uden for undersøgelsens varedækning.
(246)
Til trods for disse tvivlsspørgsmål og selv om den oprindelige estimation af job blev anvendt til at analysere foranstaltningernes indvirkning, må der fremsættes følgende bemærkninger. Estimationen omfatter job i den fotovoltaiske sektor i Europa i 2011, som var knyttet til et stort antal installationer af solcelleanlæg i EU samme år (ca. 20 GW). I lyset af faldet i antallet af installationer på ca. 17,5 GW i UP og 15 GW i 2012 kan det med rimelighed antages, at antallet af job især i aftagersektoren, som er direkte knyttet til antallet af installationer, faldt tilsvarende. I den forbindelse fremgik det af offentligt tilgængelige fagpresse, at i Tyskland, som er det største nationale marked, faldt beskæftigelsen i den fotovoltaiske sektor mellem 2011 og 2012 fra 128 000 til 100 000; dette tal omfatter også job hos producenterne. Desuden rejste undersøgelsen alvorlig tvivl om, hvorvidt tallene kun omfattede fuldtidsjob, som udelukkende vedrører den fotovoltaiske sektor. I den forbindelse viste undersøgelsen, at aktiviteten i forbindelse solcelleenergi især i aftagermarkedet (installationer) generelt indgår i en meget bredere sammenhæng, hvor den primære aktivitet er vvs-installationer og elektricitet.
(247)
Ud fra ovenstående er det sandsynligt, at indførelsen af foranstaltninger kan føre til en stigning i priserne i Unionen på den undersøgte vare, hvilket muligvis vil betyde færre installationer af solcelleanlæg på kort sigt. Ikke desto mindre vil beskæftigelsen i denne del af markedet sandsynligvis kun i begrænset omfang påvirkes negativt i betragtning af følgende. For det første udgør aktiviteten i forbindelse med solcelleenergi for nogle af installatørerne kun en del af deres samlede aktiviteter og er desuden sæsonbetinget. Installatørerne burde derfor være i stand til at udføre andre aktiviteter, hvis efterspørgslen efter solcelleanlæg falder. Da EU's mål for vedvarende energi og energieffektivitet er retligt bindende for medlemsstaterne, kan det forventes, at en faldende efterspørgsel efter installation af solcelleanlæg vil betyde en øget efterspørgsel efter andre former for vedvarende elektricitet og energieffektivitet. Mange ansatte i aftagersektoren har sandsynligvis de nødvendige færdigheder til at udnytte mulighederne i den øgede efterspørgsel i de tilknyttede sektorer. Ud fra den eksisterende fortjeneste på aftagermarkedet, jf. betragtning 242, vil installatørerne for det andet sandsynligvis være i stand til at absorbere en del af prisstigningen og derved begrænse indvirkningen på de endelige priser og på efterspørgslen efter solcelleanlæg.
(248)
Uafhængigt af indførelsen af antidumpingtold fremgår det af offentligt tilgængelige prognoser for efterspørgslen efter solcelleanlæg, at der sandsynligvis vil forekomme en nedgang i efterspørgslen i 2013, med årlige installationer på mellem 9,8 GW og 16,5 GW i 2013, som sandsynligvis under alle omstændigheder vil få en negativ virkning for antallet af arbejdspladser på aftagermarkedet.
(249)
Endelig skal det bemærkes, at denne stigning i priserne på solcelleanlæg sandsynligvis vil finde sted under alle omstændigheder, da de kinesiske producenter, der leverer til EU-markedet, tilsyneladende har store tab, hvilket er en uholdbar situation.
(250)
Ud fra ovenstående konkluderes det foreløbig, at antidumpingtoldens indvirkning på aftagervirksomhederne i et begrænset omfang vil være negativ på kort sigt i betragtning af det større fald i antallet af installationer, end der vil forekomme i et kontrafaktisk scenarie uden told som forudset af en række større forskningscentre og i det omfang, at tolden ikke kan absorberes af aftagervirksomhederne. Til trods for det mulige fald i efterspørgslen efter solcelleanlæg vil installatørerne sandsynligvis være i stand til at udføre andre aktiviteter, uanset om de er relateret til andre grønne energikilder eller installatørernes primære aktivitetsområde, jf. ovenfor.
6. Slutbrugernes (forbrugernes) interesser
(251)
Der indkom ikke bemærkninger fra parter, som repræsenterer slutbrugernes interesser, f.eks. forbrugersammenslutninger. I den foreliggende sag findes der to typer slutbrugere: forbrugere (husholdninger) og andre slutbrugere (f.eks. institutioner, virksomheder). Undersøgelsen viste, at kun ca. en fjerdedel af de eksisterende solcelleanlæg i Unionen (såkaldte roof-top-anlæg, mindre anlæg) blev bestilt af forbrugere. De øvrige anlæg (meget større anlæg på jorden til virksomheder) blev bestilt af de øvrige slutbrugere.
(252)
En række parter påstod, at forbrugerne vil blive påvirket af en stigning i prisen på fotovoltaiske moduler, hvis det indføres en antidumpingtold. Som et resultat af tolden kan det forventes, at priserne på fotovoltaiske moduler vil stige en del på EU-markedet, men det er samtidig sandsynligt, at forbrugerne og andre slutbrugere kun i begrænset omfang vil blive påvirket, da undersøgelsen viste, at prisen på et modul udgør indtil 50 % af de samlede omkostninger til et solcelleanlæg. På grundlag af projektudviklernes og installatørernes fortjenstmargener kan det med rimelighed antages, at en stigning i prisen på moduler for forbrugeren i hvert fald delvis vil blive absorberet og dermed afbødet. På grundlag af de foreliggende beviser konkluderes det foreløbig, at foranstaltningerne med den foreslåede toldsats i hvert fald delvis vil blive absorberet af forsyningskæden og derfor ikke nødvendigvis vil resultere i højere priser for forbrugerne på detailniveau.
(253)
Det skal endvidere bemærkes, at hvis der ikke indføres en told, vil EU-erhvervsgrenens sandsynlige ophør efterlade forbrugerne med kun et valg for så vidt angår leverandører af moduler i fremtiden. I dette scenarie vil de kinesiske eksporterende producenter være i en position, hvor de kan styrke deres allerede meget stærke stilling på markedet, og det kunne samtidig resultere i højere priser på kort til mellemlang sigt på bekostning af forbrugerne/slutbrugerne. Prisstigningen vil sandsynligvis under alle omstændigheder finde sted, idet den kinesiske produktion, jf. ovenfor, er tabsgivende.
(254)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at indførelsen af foranstaltninger som helhed vil få begrænsede virkninger for forbrugere og andre slutbrugere. Dette vil finde sted uanset de nationale støtteordninger, der har til formål at fremme efterspørgslen efter solcelleanlæg, jf. betragtning 182. Hvis de nationale støtteordninger tilpasses de højere priser på solcellepaneler (med højere faste afregningspriser), vil virkningen for forbrugerne blive ubetydelig.
7. Andre påstande
(255)
Visse parter påstod, at EU-erhvervsgrenen ikke er i stand til at forsyne EU-markedet med de nødvendige mængder, og at der derfor vil være en alvorlig risiko for forsyningsknaphed i EU, hvis der indføres antidumpingtold, hvilket kan føre til en yderligere stigning i prisen på den pågældende vare.
(256)
Undersøgelsen konkluderede, at denne påstand var ubegrundet. EU-erhvervsgrenen har underudnyttet sin produktionskapacitet siden 2009. I UP havde erhvervsgrenen en kapacitetsudnyttelse for moduler på 41 % med en ekstra uudnyttet kapacitet på ca. 5,7 GW; EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse for celler var på 63 % med en ekstra uudnyttet kapacitet på ca. 1,2 GW, og kapacitetsudnyttelsen for wafere var på 55 % med en ekstra uudnyttet kapacitet på ca. 1,6 GW. Ved hjælp af den uudnyttede kapacitet vil EU-erhvervsgrenen derfor være i stand til at konkurrere om en større del af markedet på kort sigt. På mellemlang sigt kan det derfor med rimelighed antages, at EU-erhvervsgrenen vil udvide sin produktionskapacitet for at opnå bedre stordriftsfordele og kunne sænke sine priser yderligere. Derudover findes der andre leverandører på verdensplan, som også er til stede på EU-markedet og vil kunne konkurrere på markedet, hvis der sker et fald i importen fra Kina. Undersøgelsen viste, at der findes en uudnyttet kapacitet uden for EU i andre lande end Kina, som i UP var på 5,6 GW for moduler, 6 GW for celler og 6 GW for wafere. Det konkluderes derfor, at EU-producenternes og tredjelandsproducenternes samlede uudnyttede kapacitet er tilstrækkelig til på kort sigt at supplere det mulige fald i importen fra Kina på grundlag af efterspørgslen efter solcelleanlæg i EU iflg. de prognoser for 2013 (mellem 9,8 GW og 16,5 GW) og 2014 (9 GW og 17,1 GW), som er udarbejdet af større forskningscentre som f.eks. EPIA.
(257)
Visse parter påstod desuden, at indførelsen af en antidumpingtold på den pågældende vare vil skade udviklingen af det fotovoltaiske marked i Europa og dermed målene i 2020-dagsordenen vedrørende vedvarende energikilder, og en nedbringelse af EU's drivhusgasemission vil ikke kunne nås.
(258)
Først og fremmest afhænger 2020-målene ikke udelukkende af solenergi. Andre grønne energikilder er lige så vigtige, f.eks.: vind, biomasse, vand. Da der ikke er fastsat en særlig procentsats for solenergi i 2020-målene, kan et let fald i antallet af solcelleanlæg ikke forventes at øge de samlede omkostninger til 2020-dagsordenen. Desuden er prisen på solpaneler kun en af mange faktorer, som er afgørende for udviklingen i den fotovoltaiske sektor i Europa. Følgende elementer er også vigtige: Favorable retlige og økonomiske rammer på europæisk og nationalt niveau, bedre adgang til finansiering af vedvarende energiprojekter og investering i FoU. Hvad angår finansiering af investeringer i solenergi, vil indførelsen af antidumpingtolden forbedre EU-erhvervsgrenens situation og situationen i den fotovoltaiske sektor som helhed. Det vil således sandsynligvis også give EU-erhvervsgrenen og investorer i den fotovoltaiske sektor bedre adgang til kapital. Endelig erindres det, at målet med en told ikke er at fjerne den kinesiske import, men at genskabe redelige konkurrencevilkår. Hvis prisen på den pågældende vare stiger, kan man ud fra oplysningerne om fortjenesten på aftagermarkedet antage, at prisstigningen til dels vil blive absorberet af aftagervirksomhederne. Prisen på moduler vil derfor ikke stige væsentligt for slutbrugerne/forbrugerne, og efterspørgslen efter solcelleanlæg vil holde sig inden for prognosens rammer.
(259)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at indførelsen af foranstaltninger som helhed ikke vil få nogen væsentlige negative virkninger for andre EU-politikker.
8. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(260)
De overordnede positive virkninger for EU-erhvervsgrenen opvejer de sandsynlige negative virkninger for andre virksomheder på det fotovoltaiske marked og for forbrugerne/slutbrugerne.
(261)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser foreløbigt konkluderet, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(262)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
1. Skadestærskel
(263)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev de konstaterede dumpingmargener taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen til ophør uden dog at overstige den konstaterede dumpingmargen.
(264)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for erhvervsgrenen under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport. Det blev derfor konstateret, at en fortjenstmargen på 10 % af omsætningen på grundlag af oplysningerne i klagen kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå uden den skadevoldende dumping.
(265)
På dette grundlag blev der beregnet en ikke-skadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen på 10 % til produktionsomkostningerne i UP for EU-producenterne i stikprøven.
(266)
Den nødvendige prisstigning blev derefter beregnet på grundlag af en sammenligning af de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenters vejede gennemsnitlige importpris, som blev fastlagt i forbindelse med underbudsberegningen, evt. justeret for importomkostninger og told, og de stikprøveudtagne EU-producenters vejede gennemsnitlige ikke-skadevoldende pris for den samme vare ved salg på EU-markedet i UP. Eventuelle forskelle efter denne sammenligning blev derefter udtrykt i procent af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
2. Midlertidige foranstaltninger
(267)
På baggrund af ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler og wafere) med oprindelse i eller afsendt fra Kina svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(268)
I betragtning af den høje samarbejdsgrad blandt kinesiske eksporterende producenter blev tolden for alle andre virksomheder fastsat til den højeste told, der skulle pålægges de virksomheder, der indgik i stikprøven eller havde samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelsen.
(269)
For de samarbejdsvillige ikke-stikprøveudvalgte kinesiske virksomheder i bilaget fastsættes den midlertidige told til det vejede gennemsnit af satserne for de stikprøveudvalgte virksomheder.
(270)
Der foreslås følgende midlertidige antidumpingtold:
Virksomhed
Dumpingmargen
Skadesmargen
Toldsats
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.
93,3 %
51,5 %
51,5 %
Delsolar (Wujiang) Co Ltd.
112,6 %
67,9 %
67,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
88,4 %
55,9 %
55,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.;
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
99,0 %
58,7 %
58,7 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
48,1 %
38,3 %
38,3 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
48,6 %
48,6 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
96,2 %
37,3 %
37,3 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder (bilag)
88,5 %
47,6 %
47,6 %
Alle andre virksomheder
112,6 %
67,9 %
67,9 %
(271)
Ovenstående antidumpingforanstaltninger er midlertidigt indført i form af værditold.
(272)
De individuelle antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler således den situation, der konstateredes i forbindelse med undersøgelsen vedrørende ovennævnte virksomheder. Denne told finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i Folkerepublikken Kina og fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Varer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn, herunder forretningsmæssigt forbundne enheder til de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(273)
Alle anmodninger om anvendelse af disse individuelle toldsatser (f.eks. efter ændring af den pågældende virksomheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) fremsendes straks til Kommissionen (8) sammen med alle relevante oplysninger, især om ændringer af virksomhedens aktiviteter i forbindelse med fremstilling og hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller ændring vedrørende produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(274)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i UP.
(275)
Som nævnt i afsnit 5 i indledningsmeddelelser, er Kommissionen i gang med at afgøre, hvorvidt import af den pågældende vare fra Kina kan betragtes som import af varer med oprindelse i Kina. Dette er navnlig afgørende i forbindelse med moduler, der kan omfatte komponenter fra forskellige lande. I henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 1, stk. 3, kan det eksporterende land af en dumpingvare være et andet land end oprindelseslandet. Det skal desuden bemærkes, at klagen vedrører import fra Kina uden angivelse af oprindelseslandet. Endelig har antidumping- og udligningsundersøgelser foretaget af USA vedrørende den samme vare importeret fra Kina understreget kompleksiteten af produktions- og samleprocesserne, som måske eller måske ikke giver oprindelsesstatus (9). Ud fra disse betragtninger og med forbehold af den konklusion, der drages om disse spørgsmål på et senere stadium, findes det hensigtsmæssigt, at de midlertidige foranstaltninger omfatter den undersøgte vare med oprindelse i eller afsendt fra Kina, medmindre der er tale om en vare i transit i henhold til artikel V GATT.
(276)
Som nævnt i betragtning 3 gjorde Kommissionen importen af den pågældende vare med oprindelse og i afsendt fra Kina til genstand for registrering ved forordning (EU) nr. 182/2013. Dette skete med henblik på en evt. anvendelse af antidumpingforanstaltninger og udligningsforanstaltninger med tilbagevirkende kraft i henhold til grundforordningens artikel 10, stk. 4, og artikel 16, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (»antisubsidiegrundforordningen«) (10).
(277)
Hvad angår denne antidumpingundersøgelse og ud fra ovenstående konklusioner, bør registreringen af importen med henblik på antidumpingundersøgelse, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5, fortsætte.
(278)
Hvad angår den parallelle antisubsidieundersøgelsen, som blev indledt af Kommissionen i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 10, ved offentliggørelse af en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende den 8. november 2012 (11), bør registreringen af importen i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 24, stk. 5, fortsætte.
(279)
Der kan ikke træffes afgørelse om en eventuel anvendelse af antidumpingforanstaltningerne med tilbagevirkende kraft på nuværende tidspunkt.
(280)
I betragtning af de særlige omstændigheder i den nuværende undersøgelse, navnlig det forhold, at sagen vedrører en vare rettet mod et marked, der forudsætter forsyningsstabilitet på kort sigt, findes det hensigtsmæssigt at indfase de midlertidige antidumpingforanstaltninger. Da EU-erhvervsgrenen navnlig forvoldtes skade som følge af urimelig handelspraksis fra det pågældende land i UP, vil EU-producenterne ikke umiddelbart kunne levere de nødvendige mængder, hvis importniveauet falder som følge af foranstaltningerne. En indfasning af antidumpingtolden vil på kort sigt give EU-erhvervsgrenen mulighed for at levere større mængder. Ved at give EU-erhvervsgrenen tilstrækkelig tid til at øge sin produktion vil den disponible mængde af den pågældende vare endvidere opretholdes på et rimeligt niveau, der modsvarer efterspørgslen. Det skønnes derfor hensigtsmæssigt at indføre tolden i to etaper.
I. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(281)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, der gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i forordningen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. Det skal desuden bemærkes, at denne forordnings indførelse af told er baseret på foreløbige konklusioner, der eventuelt tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium og celler og wafere af den type, der benyttes i fotovoltaiske moduler eller paneler af krystallinsk silicium (cellerne og waferne har en tykkelse ikke over 400 μm), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 og ex 8541 40 90 (Taric-kode 3818001011, 3818001019, 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 og 8541409039), med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina, medmindre der er tale om en vare i transit i henhold til artikel V GATT.
Følgende varetyper er udelukket fra definitionen af den pågældende vare:
-
solcelleopladere, der består af mindre end seks celler, er bærbare og kan levere elektricitet til udstyr eller oplade batterier
-
fotovoltaiske produkter af tynd folie
-
fotovoltaiske produkter af krystallinsk silicium, der er permanent integreret i elektriske apparater, som ikke bruges til energiproduktion, og hvor sådanne elektriske apparater bruger den elektricitet, som de(n) integrerede fotovoltaiske celle(r) af krystallinsk silicium producerer.
2. Den midlertidige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen frit Den Europæiske Unions grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare, der fremstilles af nedenstående virksomheder:
i)
fra denne forordnings ikrafttræden indtil 5. august 2013:
Virksomhed
Toldsats
Alle virksomheder
11,8 %
ii)
fra 6. august 2013:
Virksomhed
Toldsats
Taric-tillægskode
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.
51,5 %
B791
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.
67,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.
55,9 %
B793
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.
58,7 %
B794
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.
38,3 %
B795
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
48,6 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.
37,3 %
B797
Virksomheder opført i bilaget
47,6 %
Alle andre virksomheder
67,9 %
B999
3. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Unionen er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
4. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttræden, jf. dog artikel 20 i forordning (EF) nr. 1225/2009.
I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de berørte parter inden for en frist på en måned efter nærværende forordnings ikrafttræden fremsætte bemærkninger til anvendelsen heraf.
Artikel 3
Der foretages følgende ændringer i forordning (EU) nr. 182/2013:
1.
Følgende indsættes som nyt kapitel G og ny betragtning 22:
»G. REGISTRERINGENS OPHØR MED HENBLIK PÅ BESKYTTELSE MOD DUMPINGIMPORT
(22)
Fra den 6. juni 2013 beskytter en midlertidig antidumpingtold mod importen af dumpingvarer. Det er således ikke længere nødvendigt at registrere importen med henblik på beskyttelse mod dumpingimport.«
2.
I artikel 1, stk. 1, udgår ordene »til artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1225/2009 og«.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juni 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 513/2013,
annettu 4 päivänä kesäkuuta 2013,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa ja tämän Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan tai lähetetyn tuonnin kirjaamisvelvoitteesta annetun asetuksen (EU) N:o 182/2013 muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan ja 14 artiklan 5 kohdan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä6 päivänä syyskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia unioniin koskevan polkumyyntimenettelyn vireillepanosta.
(2)
Tutkimus pantiin vireille, kun EU ProSun, jäljempänä ’valituksen tekijä’, esitti 25 päivänä heinäkuuta 2012 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanoa varten.
2. Rekisteröinti
(3)
Valituksen tekijän pyynnöstä, jonka tukena oli vaadittu näyttö, komissio antoi 1 päivänä maaliskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 182/2013 (3), jolla asetettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonti kirjaamisvelvoitteen alaiseksi 6 päivästä maaliskuuta 2013.
3. Menettelyn osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, Kiinan viranomaisille ja tiedossa oleville tuojille. Komissio ilmoitti myös tuottajille Yhdysvalloissa, koska sitä harkittiin mahdolliseksi vertailumaaksi.
(5)
Asianomaiset osapuolet saivat tilaisuuden esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(6)
Ottaen huomioon tutkimuksessa osallisina olevien asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien, etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuottajien suuren määrän ja voidakseen saattaa tutkimuksen päätökseen lakisääteisessä määräajassa komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli päättänyt valita perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tutkittavaksi asianomaisen maan vientiä harjoittavista tuottajista, etuyhteydettömistä tuojista ja unionin tuottajista kohtuullisen kokoisen otoksen (tästä menettelystä käytetään nimitystä ”otanta”).
a) Unionin tuottajien otanta
(7)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Kaikille tiedossa oleville unionin tuottajille ja tuottajien järjestöille ilmoitettiin unionin tuottajien alustavan otoksen valinnasta. Tähän alustavaan otokseen kuului yhdeksän unionin tuottajaa niistä noin 220:stä unionin tuottajasta, joiden tiedettiin ennen tutkimuksen vireillepanoa tuottavan samankaltaista tuotetta (ks. johdanto-osan 26 kappale); otos valittiin suurimman edustavan tuotantomäärän perusteella ottaen huomioon tuottajien myyntimäärä ja maantieteellinen sijainti, jotta ne voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Varmistettiin, että otokseen kuului sekä vertikaalisesti integroituneita että integroitumattomia unionin tuottajia. Asianomaisia osapuolia kehotettiin myös esittämään kantansa alustavasta otoksesta. Useat asianomaiset osapuolet esittivät huomautuksia alustavasta otoksesta ja yksi osapuoli pyysi kuulemista neuvonantajan kanssa.
(8)
Useat asianomaiset osapuolet esittivät seuraavia vastalauseita unionin tuottajia koskevasta alustavasta otoksesta:
i)
Jotkin osapuolet katsoivat, että alustavasti valitusta otoksesta toimitetut tiedot eivät olleet riittäviä ja estivät niitä esittämästä merkityksellisiä huomautuksia ehdotetusta otoksesta. Ne arvostelivat erityisesti sitä, että unionin tuottajien identiteetti pidettiin luottamuksellisena, ja pyysivät, että ne jäsenvaltiot, joissa otokseen valitut unionin tuottajat sijaitsivat, olisi paljastettava samoin kuin valittujen unionin tuottajien tuotannon osuus aurinkosähkömoduulien, kennojen ja kiekkojen kokonaistuotantomäärästä sekä otokseen valittujen yksittäisten yritysten ja koko otoksen prosenttiosuus tuotannosta ja myynnistä.
ii)
Otoksen valintaan käytetty menetelmä kiistettiin sillä perusteella, että siinä sekoitettiin kolme eri vaihetta eli tutkimuksen vireillepanolle annettu tuki, unionin tuotannonalan määrittely sekä otanta. Sen vuoksi väitettiin, että oli epäselvää, oliko unionin tuotannonala määritelty jo otosta valittaessa ja voitaisiinko otosta sen vuoksi pitää edustavana. Koska unionin tuotannonalaa ei määritetty otantavaiheessa, asianomaiset osapuolet eivät pystyneet varmistamaan, oliko alustava otos edustava ja voitaisiinko unionin tuotannonalan tilannetta tutkimusajanjaksolla (määritelmä 19 kappaleessa) näin ollen arvioida oikein otoksen perusteella. Lisäksi väitettiin, että oli epäasianmukaista valita alustava otos niiden vastausten perusteella, jotka unionin tuottajat toimittivat tutkimuksen vireillepanolle annettavaa tukea koskevaan tutkimukseen.
iii)
Lisäksi väitettiin, että alustava otos valittiin pelkästään niistä yrityksistä, jotka olivat ilmoittaneet tukevansa tätä tutkimusta.
iv)
Yksi osapuoli väitti, että koska vertikaalisesti integroituneet yritykset kuuluvat alustavaan otokseen, kennojen ja kiekkojen tuotantomäärä saattaa kaksin- tai kolminkertaistua, mikä asettaa otoksen yleisen edustavuuden kyseenalaiseksi. Se vaati, että vertikaalisesti integroituneiden tuottajien osalta otetaan huomioon vain moduulien muttei kennojen ja kiekkojen tuotantomäärää.
v)
Sama osapuoli väitti, että tiedot, joiden perusteella otos valittiin, olivat ainakin osittain epäluotettavia, millä saattoi olla vaikutusta koko alustavan otoksen edustavuuteen.
vi)
Yksi osapuoli toimitti luettelon, johon väitetysti sisältyi vielä noin 150 samankaltaisen tuotteen unionin tuottajaa, ja vaati, että ne olisi pitänyt ottaa huomioon unionin tuottajien otoksen valinnassa.
(9)
Osapuolten esiin ottamiin seikkoihin vastattiin seuraavasti:
i)
Unionin tuottajat pyysivät, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina vastatoimien riskin vuoksi. Unionin tuottajiin kohdistettiinkin uhkauksia, jotka koskivat niiden liiketoiminnan vahingoittamista sekä unionissa että sen ulkopuolella. Komissio katsoi, että pyynnöt olivat riittävän perusteltuja, jotta niihin voitiin suostua. Otokseen valittujen yksittäisten unionin tuottajien sijainnin tai tuotanto- ja myyntiosuuden paljastaminen olisi voinut helposti paljastaa kyseisen tuottajan identiteetin, joten tätä koskeva vaatimus oli hylättävä.
ii)
Komissio ei ”sekoittanut” tutkimuksen vireillepanolle annetun tuen määrittämistä, unionin tuotannonalan määrittelyä sekä alustavan otoksen valintaa, koska nämä vaiheet olivat riippumattomia toisistaan ja niistä päätettiin erikseen. Ei osoitettu, missä määrin unionin tuottajien - tutkimuksen vireillepanolle annetun tuen tutkimisen yhteydessä - toimittamien tuotanto- ja myyntitietojen käyttö oli vaikuttanut otoksen edustavuuteen. Unionin tuotannonala oli määritelty alustavasti vireillepanon yhteydessä. Kaikkia saatavilla olevia tietoja, jotka koskivat unionin tuottajia, mukaan luettuna valituksessa toimitetut ja unionin tuottajilta ja muilta osapuolilta ennen tutkimuksen vireillepanoa kerätyt tiedot, käytettiin alustavasti unionin kokonaistuotannon vahvistamiseen tutkimusajanjaksolla, joka määritellään johdanto-osan 19 kappaleessa.
iii)
Kaikkia unionin tuottajia, jotka vastasivat tutkimuksen vireillepanolle annettavaa tukea koskeviin kysymyksiin, tarkasteltiin otoksen sisällyttämisen kannalta riippumatta siitä, tukivatko vai vastustivatko ne tutkimusta vai ilmaisivatko mitään mielipidettä siitä. Siksi tämä väite hylättiin.
iv)
Kaksin- tai kolminkertaiseen laskemiseen liittyvät seikat otettiin huomioon alustavaa otosta valittaessa. Kävi ilmi, että vertikaalisesti integroituneiden unionin tuottajien kiekkojen ja kennojen tuotannon ja myynnin huomiotta jättämisessä ei otettaisi huomioon kiekkojen ja kennojen tuotannon sitä osaa, joka myytiin vapailla markkinoilla. Sen vuoksi katsottiin, että kiekkojen ja kennojen myynnin jättäminen pois kokonaistuotantomäärästä ei välttämättä johtaisi edustavampaan otokseen. Otoksen edustavuutta ei määritetty pelkästään tuotantomäärän perusteella vaan myös maantieteellisen jakautumisen ja vertikaalisesti integroituneiden ja ei-integroituneiden tuottajien tasapuolisen edustuksen perusteella. Tuotantomäärän suhteellinen edustavuus laskettiin samankaltaisen tuotteen kunkin lajin tasolla. Tällä perusteella katsottiin, että alustavan otoksen valintamenetelmä oli järkevä, minkä vuoksi otoksen katsotaan edustavan tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin tuotannonalaa kokonaisuudessaan. Näin ollen tämä väite hylättiin.
v)
Tietojen luotettavuuden osalta voidaan todeta, että otos valittiin valintahetkellä käytettävissä olleiden tietojen perusteella, kuten perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdassa säädetään. Tutkimuksen vireillepanoa tukevien tietojen luotettavuuden osalta tutkimuksessa ei havaittu mitään näyttöä siitä, että ennen vireillepanoa kerätyissä tiedoissa olisi ollut merkittäviä puutteita. Sen vuoksi voidaan olettaa kohtuudella, että alustavan otoksen valintaperusta oli riittävän luotettava. Näin ollen tämä väite hylättiin.
vi)
Luettelosta, joka sisälsi noin 150 muuta unionin tuottajaa, on huomattava, että tiedot toimitettiin huomattavasti sen määräajan jälkeen, joka osapuolille oli annettu alustavan otoksen valintaa koskevien huomautusten esittämistä varten ja unionin tuottajille ilmoittautumista ja otokseen sisällyttämisen pyytämistä varten. Lisäksi noin 30 luetteloon sisältyvistä unionin tuottajista oli itse asiassa komission tiedossa otoksen valintahetkellä. Kaikkia unionin tuottajia, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksen julkaisemisen jälkeen, harkittiin otosta valittaessa. Tällä perusteella näillä tekijöillä ei ole ollut vaikutusta otoksen edustavuuteen. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(10)
Huomautusten saamisen jälkeen otoksen kokoonpanoa tarkistettiin sillä perusteella, että oli merkkejä siitä, että yksi otokseen valittu yritys oli sellaisessa tilanteessa, että se ei olisi voinut toimia täysipainoisesti yhteistyössä. Otoksen edustavuuden tason säilyttämiseksi otokseen valittiin vielä yksi unionin tuottaja. Tarkistettuun otokseen kuului näin ollen kymmenen yritystä, jotka valittiin kullakin tuotantotasolla suurimman edustavan tuotantomäärän perusteella ottaen huomioon myyntimäärä EU:n markkinoilla ja maantieteellinen sijainti, jotta ne voitiin tutkia kohtuudella käytettävissä olevassa ajassa. Näin ollen unionin tuottajien tarkistetun otoksen osuus - prosentteina koko unionin tuotannosta - moduulien tuotannosta oli 18-21 prosenttia, kennojen tuotannosta 17-24 prosenttia ja kiekkojen tuotannosta 28-35 prosenttia, ja siihen kuului sekä vertikaalisesti integroituneita että ei-integroituneita tuottajia. Koska tarkat prosenttiosuudet antaisivat mahdollisuuden laskea edellä mainitun otokseen lisätyn unionin tuottajan tuotantomäärän ja näin sen identiteetti voitaisiin määrittää, tarkkoja prosenttilukuja ei voitu ilmoittaa.
b) Etuyhteydettömien tuojien otanta
(11)
Koska etuyhteydettömiä tuojia oli mahdollisesti paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan johdanto-osan 19 kappaleessa määritetyltä tutkimusajanjaksolta.
(12)
Niistä noin 250:stä valituksen tekijän esittämästä etuyhteydettömästä tuojasta, joihin komissio otti yhteyttä, 36 vastasi vireillepanoilmoituksen liitteenä olevaan otantalomakkeeseen: 35 moduulien osalta, vain yksi kennojen eikä yhtään kiekkojen osalta. Otos valittiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti niin, että katettiin suurin mahdollinen edustava tuontimäärä, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Tällä perusteella komissio valitsi otokseen kolme etuyhteydetöntä moduulien tuojaa ja yhden kennojen tuojan. Saatujen huomautusten jälkeen komissio päätti sisällyttää otokseen vielä yhden etuyhteydettömän moduulien tuojan. Yritys ilmoittautui ja väitti, että se olisi sisällytettävä otokseen toimintansa tason perusteella. Yrityksen alun perin toimittamia tietoja tarkasteltiin uudelleen ja kävikin ilmi, että kyseisen tuojan ilmoittamaan tuontimäärään liittyi kirjausvirhe. Tällä perusteella kyseinen yritys sisällytettiin etuyhteydettömien tuojien otokseen. Kaksi yritystä, jotka valittiin otokseen alun perin, eivät vastanneet kyselylomakkeisiin, minkä vuoksi niiden katsottiin kieltäytyneen toimimasta yhteistyössä tutkimuksessa ja ne jätettiin etuyhteydettömien tuojien otoksen ulkopuolelle. Näin ollen etuyhteydettömien tuojien otokseen kuului kaksi moduulien tuojaa ja yksi kennojen tuoja, joiden osuus asianomaisesta maasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 2-5 prosenttia. Kyselylomakevastausten saamisen jälkeen kävi kuitenkin ilmi, että näistä kolmesta tuojasta kahden ydintoimintaa olivat itse asiassa aurinkovoimalat eikä tarkasteltavana olevan tuotteen kauppa. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista suurin osa tulee unionin markkinoille sellaisten yritysten kautta, jotka ovat etuyhteydessä vientiä harjoittaviin tuottajiin Kiinassa, tai asentajien tai hankkeen toteuttajien kautta. Näin ollen otosta pidetään alustavasti edustavana. Komissio ottaa kuitenkin tutkimuksen kuluessa yhteyttä muihin yhteistyössä toimiviin etuyhteydettömiin tuojiin ja varmentaa, sopivatko ne tuojiksi, ja tarkastelee, voidaanko otoksen kokoa kasvattaa.
c) Vientiä harjoittavien tuottajien otanta
(13)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia oli ilmeisen paljon, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä polkumyynnin määrittämiseksi. Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan 19 kappaleessa määritetyltä tutkimusajanjaksolta. Lisäksi kuultiin asianomaisen maan viranomaisia.
(14)
Niinkin monta kuin 135 kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa (usein useiden yritysten muodostamia ryhmiä) ilmoittautui otannan yhteydessä. Yhteistyössä toimineiden yritysten osuus Kiinan viennin kokonaisarvosta oli 80 prosenttia. Otokseen valitut seitsemän yritysryhmää muodostuvat kolmesta yhteistyössä toimivasta viejästä, joilla on suurin moduulien vientimäärä, kahdesta yhteistyössä toimivasta viejästä, joilla on suurin kennojen vientimäärä, ja kahdesta yhteistyössä toimivasta viejästä, joilla on suurin kiekkojen vientimäärä.
d) Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen
(15)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille otokseen valituille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille sekä otokseen valituille unionin tuottajille, otokseen valituille etuyhteydettömille tuojille sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijoille ja niiden järjestöille, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa annetussa määräajassa. Komissio otti yhteyttä myös kuluttajia edustavaan järjestöön.
(16)
Kyselylomakevastauksia saatiin kaikilta otokseen valituilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta, kaikilta otokseen valituilta unionin tuottajilta, kolmelta otokseen valitulta etuyhteydettömältä tuojalta unionissa sekä 21:ltä alku- ja jatkojalostussektorin toimijalta ja kolmelta niiden järjestöltä.
(17)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin, siitä aiheutuvan vahingon ja unionin edun alustavan määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten (yritysryhmien) toimitiloihin:
a)
Unionin tuottajat
-
Tarkastuskäyntejä tehtiin otokseen valittujen unionissa toimivien kymmenen tuottajan toimitiloihin.
b)
Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
-
Changzhou Trina Solar Energy Co Ltd, Kiina
-
Delsolar (Wujiang) Co Ltd, Kiina
-
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co Ltd, Kiina
-
JingAo Group, Kiina
-
Jinzhou Yangguang Energy, Kiina
-
Wuxi Suntech Power Co Ltd, Kiina
-
Yingli Green Energy Holding Company, Kiina
c)
Etuyhteydessä olevat tuojat unionissa
-
Yingli Green Energy Greece Sales GmbH, München, Saksa
-
LDK Solar Italia S.r.l., San Zenone degli Ezzelini (TV), Italia
-
Delta Energy Systems S.r.l., Rooma, Italia
-
Sunways AG, Konstanz, Saksa
-
JA Solar GmbH, München, Saksa
d)
Etuyhteydessä olevat kauppiaat/tuojat unionin ulkopuolella
-
Delsolar Co Ltd, Zhunan City, Taiwan
-
JA Solar Hongkong Ltd, Hongkong
-
Wealthy Rise International Ltd, Hongkong
-
Suntech Power International Ltd, Schaffhausen, Sveitsi
-
Trina Solar (Schweiz) AG, Wallisellen, Sveitsi
e)
Etuyhteydetön tuoja unionissa
-
IBC AG, Bad Staffelstein, Saksa
f)
Alkujalostussektorin toimijat
-
Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Saksa
-
WACKER Chemie AG, Burghausen, Saksa
g)
Jatkojalostussektorin toimijat
-
Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Saksa
-
ValSolar SL, Badajoz, Espanja
h)
Järjestöt
-
EPIA, Bryssel, Belgia.
(18)
Niille Kiinassa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei myönnettäisi markkinatalouskohtelua, oli tarpeen vahvistaa normaaliarvo vertailumaana olevaa Intiaa koskevien tietojen perusteella, mistä syystä seuraavien yritysten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti:
-
EMMVEE Photovoltaic Power Private Limited, Bengaluru, Intia
-
Tata Power Solar Systems Limited, Bengaluru, Intia.
4. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(19)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi kauden vuodesta 2009 tutkimusajanjakson päättymiseen, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(20)
Tarkastelun kohteena ovat Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot ja kiekot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa. Kennojen ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(21)
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja;
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet;
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön.
(22)
Aurinkosähkömoduulit, kennot ja kiekot muuntavat auringonvalon sähköksi. Muuntaminen tapahtuu kennoissa, jotka absorboivat valoa ja muuntavat sen sähköksi kiteisen piin avulla.
(23)
Kiekot ovat tuotantoprosessin ensimmäinen vaihe. Ne tehdään kiteisestä piistä, ja ne ovat keskeinen komponentti kennojen tuotannossa.
(24)
Kiteinen pii on ensin sulatettava, jotta saadaan kiteisen piin harkko, joka voidaan sahata kiekoiksi. Kiekot käsitellään kehittynyttä teknologiaa hyödyntävässä puolijohdeprosessissa, josta saadaan toimivia aurinkokennoja. Kennot ovat tuotantoprosessin toinen vaihe. Niissä on pn-liitos kennon tuottaman sähkön keräämistä ja edelleensiirtämistä varten.
(25)
Moduulit ovat tuotantoprosessin kolmas vaihe. Moduulien kokoamiseksi kennot juotetaan yhteen lattalangalla tai metallinauhalla, jotta saadaan kennojen jono. Ne laminoidaan levyjen väliin. Pinnalla käytetään useimmiten lasilevyjä ja pohjalla polymeeritaustalevyjä. Yleensä rakennetaan kehykset, jotta kennot voidaan asentaa käytännössä (esim. katolle). Moduulissa voi myös olla invertteri.
2. Samankaltainen tuote
(26)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella ja normaaliarvon vahvistamista varten vertailumaana toimineen Intian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään alustavasti perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. Tuotteen määritelmää koskevat väitteet
i) Fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset
(27)
Useat asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimus ei voi kattaa kolmea tuotetta, jolla on erilaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet, minkä vuoksi moduuleista, kennoista ja kiekoista olisi pitänyt tehdä kolme erillistä tutkimusta. Lisäksi ne väittivät, että on epäselvää, koskeeko tutkimus yhtä tuotetta vai kolmea erillistä tuotetta, minkä vuoksi osapuolilla ei ole täyttä mahdollisuutta puolustaa oikeuksiaan. Vaihtoehtoisesti ne myös vaativat kiekkojen jättämistä tutkimuksen ulkopuolelle siinä tapauksessa, että yksikiteisiä kiekkoja ei jätetä tutkimuksen ulkopuolelle (ks. 42-44 kappale).
(28)
Kiekkojen, kennojen ja moduulien tuotanto muodostaa yhden tuotantoprosessin, jossa on eri tuotantovaiheita. Moduulit, kennot ja kiekot yhdessä määrittävät lopputuotteen (eli moduulin) ominaisuudet. Tutkimuksessa kävi ilmi, että kennoja ja kiekkoja tuotetaan suoraan ja yksinomaisesti moduulien tuottamiseksi; moduuleilla, kennoilla ja kiekoilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet (jotka määräytyvät käytetyn raaka-aineen perusteella) sekä samat peruskäyttötarkoitukset (eli niitä myydään aurinkosähköjärjestelmiin integroimista varten). Moduulien suorituskyky liittyy suoraan kennojen ja kiekkojen suorituskykyyn.
(29)
Tutkimuksen vireillepanoilmoituksessa tuotiin selvästi esiin, että moduulit, kennot ja kiekot muodostavat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen. Asianomaisilla osapuolilla oli sen vuoksi täysi mahdollisuus puolustaa etujaan määritellyn mukaisen tarkasteltavana olevan tuotteen perusteella. Tällä perusteella väitteet hylättiin.
ii) Eri nimikkeistö
(30)
Väitettiin myös, että moduuleja, kennoja ja kiekkoja ei voida pitää yhtenä tuotteena, koska niillä on useita eri kahdeksannumeroisia CN-koodeja, kuusinumeroisia alanimikkeitä, nelinumeroisia HS-nimikkeitä ja kaksinumeroisia ryhmätasoja ja ne löytyvät HS-nimikkeistön eri jaksoista. Väite sinänsä ei ole merkityksellinen tuotteen määritelmän määrittämiseksi polkumyyntitutkimuksessa, koska määritelmä perustuu tuotteen fyysisiin ominaisuuksiin.
iii) Kennojen lisäarvo
(31)
Useat osapuolet väittivät, että kennon muuntamisprosessin lisäarvo muodostaa suurimman osan moduulin arvosta, minkä vuoksi kennoja olisi pidettävä erillisenä tuotteena.
(32)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kennojen tuotanto on teknologisesti edistynein osa tuotantoprosessia. Siinä kävi kuitenkin myös ilmi, että kaikki kolme tuotantovaihetta liittyvät toisiinsa eikä lisäarvo keskity tuotantoprosessin mihinkään tiettyyn vaiheeseen vaan jakautuu koko tuotantoprosessiin. Tällä perusteella väite hylättiin.
iv) Erilliset myyntimarkkinat
(33)
Jotkin osapuolet väittivät, että moduuleilla, kennoilla ja kiekoilla on erilliset myyntimarkkinat, minkä vuoksi niitä olisi kohdeltava eri tuotteina, mitä osoittaa myös se, että monet tuottajat eivät ole vertikaalisesti integroituneita.
(34)
Moduuleja, kennoja ja kiekkoja ei voida pitää erillisinä tuotteina, joiden hinnat vaihtelevat vain markkinatekijöiden perusteella. Niiden hinnat ovat itse asiassa tiiviisti yhteydessä toisiinsa ja niihin vaikuttaa monikiteisen piin hinta. Kuten 23-25 kappaleessa selitetään, tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotetaan yhdessä tuotantoprosessissa, jossa on eri vaiheita. Se, että jotkin tuottajat eivät ole vertikaalisesti integroituneita, johtuu liiketoimintapäätöksistä ja mittakaavaeduista eikä muuta päätelmää. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
v) Käyttötarkoitus ja keskinäinen vaihdettavuus
(35)
Useat osapuolet väittivät, että moduuleja, kennoja ja kiekkoja on käsiteltävä erillisinä tuotteina, koska niillä on eri käyttötarkoitukset eivätkä ne ole keskenään vaihdettavissa.
(36)
Kuten edellä mainittiin, tutkimuksessa kävi ilmi, että kiekko-kenno-moduuli-tuotantoprosessi on yksi tuotantoprosessi, minkä vuoksi keskinäinen vaihdettavuus yhden ainoan tuotantoprosessin eri vaiheiden välillä ei tule kyseeseen. Lisäksi moduuleilla, kennoilla ja kiekoilla on sama käyttötarkoitus eli auringonvalon muuntaminen sähköksi, eikä niitä sen vuoksi voida käyttää muissa sovelluksissa.
vi) Jakelukanavat
(37)
Yksi osapuoli väitti, että moduuleilla, kennoilla ja kiekoilla ei ole samat jakelukanavat, minkä vuoksi niitä ei pitäisi pitää yhtenä tuotteena. Tutkimuksessa kävi ilmi, että moduuleja, kennoja ja kiekkoja voidaan jaella eri tai samojen jakelukanavien kautta. Yhden ainoan tuotteen määrittelemisessä tärkeimpiä kriteerejä ovat kuitenkin samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Ottaen huomioon johdanto-osan 27-29 kappale voidaan päätellä, että eri jakelukanavia ei pidetä ratkaisevana tekijänä. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
vii) Kuluttajien käsitys
(38)
Väitettiin, että moduulit, kennot ja kiekot eroavat merkittävästi sen suhteen, mikä kuluttajien näkemys niistä on, minkä vuoksi niitä ei pitäisi pitää yhtenä tuotteena.
(39)
Kuten edellä on todettu, yhden ainoan tuotteen määrittelemisessä tärkeimpiä kriteerejä ovat samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Ottaen huomioon johdanto-osan 27-29 kappale voidaan päätellä, että kuluttajien eri näkemyksiä ei pidetä ratkaisevana tekijänä. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
viii) Ohutkalvotuotteet
(40)
Yksi osapuoli väitti, että ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet olisi sisällytettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, koska niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset.
(41)
Ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet on selkeästi jätetty tuotteen määritelmän ulkopuolelle (ks. johdanto-osan 21 kappale). Niillä on erilaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet kuin tarkasteltavana olevalla tuotteella. Niitä tuotetaan eri tuotantoprosessissa eikä kiteisestä piistä, joka on moduulien, kennojen ja kiekkojen tuotannon tärkein raaka-aine. Niillä on heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto, minkä vuoksi ne eivät sovellu samantyyppisiin sovelluksiin kuin tarkasteltavana oleva tuote. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
ix) Yksikiteisten kiekkojen jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle
(42)
Yksi osapuoli väitti, että yksikiteiset kiekot olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niillä on erilaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet kuin monikiteisillä kiekoilla. Väitettiin, että niiden kiderakenteessa, muodossa ja ulkonäössä on eroja. Lisäksi väitettiin, että unionissa ei ole yksikiteisten kiekkojen tuotantoa.
(43)
Tutkimuksessa havaittiin, että yksikiteiset kiekot ovat korkeampilaatuisia kuin monikiteiset kiekot, vaikka ne tulevat samanlaisesta tuotantoprosessista, jossa käytetään samaa pääraaka-ainetta (monikiteistä piitä). Sen vuoksi päätellään, että yksikiteisillä ja monikiteisillä kiekoilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet.
(44)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että peruskäyttötarkoitukset ovat samat, sillä sekä yksikiteisiä että monikiteisiä kiekkoja käytetään yksinomaisesti (yksi- ja monikiteisten) aurinkokennojen tuotantoon ja lopuksi (yksi- ja monikiteisten) aurinkomoduulien tuotantoon. Näiden kahden kiekkotyypin välillä ei ole merkittäviä eroja, ne ovat keskenään vaihdettavissa ja niitä molempia voidaan käyttää kennojen tuottamiseen. Väitteestä, jonka mukaan unionissa ei tuoteta yksikiteisiä kiekkoja, on lisäksi todettava, että tutkimuksen mukaan unionissa tuotetaan sekä yksikiteisiä että monikiteisiä kiekkoja. Näin ollen tämä väite on hylättävä.
x) Välituotteet
(45)
Lisäksi väitettiin, että kiekkoja ja kennoja olisi pidettävä kahtena välituotteena, joiden lopputuotteita ovat moduulit, minkä vuoksi niitä ei olisi pidettävä yhtenä tuotteena.
(46)
Kuten edellä mainittiin, yhden ainoan tuotteen määrittelemisessä tärkeimpiä kriteerejä ovat samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Ottaen huomioon johdanto-osan 27-29 kappale voidaan päätellä, että välituotteiden ja lopputuotteiden välisiä eroja ei pidetä ratkaisevana tekijänä. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
xi) Aurinkolaturit
(47)
Yksi osapuoli vaati, että yksinomaan 12 V:n paristojen lataamiseen tarkoitetut aurinkopaneelit olisi jätettävä tutkimuksen ulkopuolelle sillä perusteella, että niillä on eri käyttötarkoitus kuin verkkoon liitettäväksi tarkoitetuilla moduuleilla, koska niiden tuottama jännite on paljon heikompi eivätkä ne sen vuoksi sovellu verkkoon liitettäväksi.
(48)
Vireillepanoilmoituksen mukaan aurinkolaturit, joissa on vähemmän kuin kuusi kennoa ja jotka ovat kannettavia ja tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat paristoja, eivät kuulu tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmään. Moduuleilla, joissa on enemmän kuin kuusi kennoa ja jotka on tarkoitettu vain paristojen lataamiseen, on samat perusominaisuudet ja suorituskyky kuin verkkoon liitettäväksi tarkoitetuilla moduuleilla. Niissä käytetään avointa virtapiiriä, jolla on alempi jännite kuin verkkoon liitettäväksi tarkoitetuissa moduuleissa käytetyllä virtapiirillä. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tästä erosta huolimatta tämäntyyppiset moduulit voidaan liittää verkkoon. Alempaa jännitettä voidaan helposti kompensoida lisäämällä kennojen kokoa ja/tai lukumäärää. Sen vuoksi paristojen lataamiseen tarkoitetut moduulit, joissa on enemmän kuin kuusi kennoa, kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään.
xii) Päätelmä
(49)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot ja kiekot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa, muodostavat yhden ainoan tuotteen. Komissio tutkii kuitenkin vielä, muodostavatko moduulit, kennot ja kiekot yhden ainoan vai kaksi tai kolme erillistä tuotetta. Sen vuoksi se kehottaa kaikkia asianomaisia osapuolia tuomaan esiin kantansa asiasta ottaen huomioon komission tässä vaiheessa tekemät alustavat päätelmät. Joka tapauksessa vaikka lopulta havaittaisiinkin, että ne muodostavat kaksi tai kolme eri tuotetta, tässä tutkimuksessa katetaan kaikki nämä eri tuotteet, ja lopulliset toimenpiteet voidaan ottaa käyttöön moduulien, kennojen ja kiekkojen osalta riippumatta siitä, muodostavatko ne yhden vai useita tuotteita.
C. POLKUMYYNTI
1. Kiina
1.1 Markkinatalouskohtelu
(50)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla normaaliarvo määritetään Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa 2 artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niille tuottajille, joiden todettiin täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset.
(51)
Kyseiset perusteet ovat lyhyesti seuraavat:
1.
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinaedellytysten perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asiaan, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa;
2.
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan;
3.
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole;
4.
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat oikeusvarmuuden ja vakauden; ja
5.
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.
(52)
Tässä tutkimuksessa kaikki otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat hakivat perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan nojalla markkinatalouskohtelua ja palauttivat markkinatalouskohtelun hakemiseen tarkoitetut lomakkeet asetettujen määräaikojen kuluessa.
(53)
Komissio hankki kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot ja tarkasti kaikki markkinatalouskohtelua koskevissa hakemuksissa annetut tiedot asianomaisten yritysten toimitiloissa.
(54)
Tarkistuksessa kävi ilmi, ettei mikään seitsemästä markkinatalouskohtelua pyytäneestä vientiä harjoittavasta tuottajasta (yritysryhmästä) täyttänyt perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädettyjä vaatimuksia.
(55)
Kaikki seitsemän yritysryhmää saivat etua suotuisasta verokohtelusta ja avustuksista, minkä vuoksi ne eivät voineet osoittaa, että niihin ei kohdistu aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä peräisin olevia merkittäviä vääristymiä, ja näin ollen ne eivät täyttäneet markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin vaatimusta 3.
(56)
Kuusi yritysryhmää ei pystynyt osoittamaan, että niiden kirjanpito on riippumattoman tarkastuksen kohteena kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti, ja näin ollen ne eivät täyttäneet markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin vaatimusta 2.
(57)
Yksi yritysryhmä ei pystynyt osoittamaan, että kaikkiin sen yrityksiin sovellettaisiin konkurssilainsäädäntöä, ja näin ollen se ei täyttänyt markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin vaatimusta 4.
(58)
Lisäksi kolme yritysryhmää ei ollut sellaisessa tilanteessa, että ne olisivat voineet osoittaa, ettei valtio puuttunut merkittävästi niiden toimintaan, ja näin ollen ne eivät täyttäneet markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin vaatimusta 1.
(59)
Markkinatalouskohtelua koskevien päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaikilta otokseen valituilta yrityksiltä saatiin huomautuksia.
(60)
Kaksi yritysryhmää teki menettelyyn liittyvän huomautuksen ja väitti, että markkinatalouskohtelua koskeva päätös tehtiin myöhässä eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan jälkeen ja että tutkimus olisi tämän vuoksi päätettävä viipymättä. Väitteensä tueksi ne esittivät tuomioistuimen tuomiot asioissa Brosmann (4) ja Aokang Shoes (5).
(61)
Ensinnäkin on muistettava, että asiat Brosmann ja Aokang eivät ole merkityksellisiä tässä tutkimuksessa tehdyn markkinatalouskohteluanalyysin lainmukaisuuden arvioinnin kannalta, koska kyseiset tapaukset - toisin kuin tämä tutkimus - liittyivät tilanteisiin, joissa markkinatalouskohtelua koskevia arviointeja ei tehty lainkaan.
(62)
Lisäksi asioissa Brosmann ja Aokang annetut tuomiot eivät ole merkityksellisiä tämän tutkimuksen lainmukaisuuden arvioinnin kannalta, koska perusasetusta on tällä välin muutettu. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna, säädetään, että komissio tekee markkinatalouskohtelun määrittämisen joka tapauksessa vain sellaisten yritysten osalta, jotka on valittu otokseen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, ja määrittäminen tehdään tavallisesti seitsemän kuukauden mutta viimeistään kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta. Tätä muutettua artiklaa sovelletaan kaikkiin uusiin ja käynnissä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012 lähtien eli myös tähän tutkimukseen.
(63)
Voimassa olevan oikeuskäytännön tulkinta, jonka mukaan oikeutta markkinatalouskohtelun määrittämiseen ei ole rikottu, vaikka kolmen kuukauden määräaikaa ei noudateta, on joka tapauksessa pidettävä voimassa.
(64)
Tärkeimmät oleelliset huomautukset, jotka saatiin, koskivat suotuisaa verokohtelua ja avustuksia. Viejät eivät kiistäneet vahvistettuja tosiseikkoja mutta kyseenalaistivat niiden merkityksen markkinatalouskohtelua koskevan arvioinnin vaatimuksen 3 täyttymisen kannalta. Ne väittivät erityisesti, että valtion etuudet eivät edusta merkittävää osuutta niiden liikevaihdosta.
(65)
Tältä osin on huomattava, että tuloverojärjestelmä, jossa kohdellaan suotuisasti tiettyjä yrityksiä, joita pidetään valtion kannalta strategisina, ei selvästikään kuulu markkinatalousjärjestelmään. Tällaiseen järjestelmään vaikuttaa edelleen voimakkaasti valtion suunnittelu. On myös huomattava, että tuloverovähennysten aiheuttamat vääristymät ovat merkittäviä, koska ne muuttavat täydellisesti ennen veroja saavutetun voiton määrän, joka yrityksen on saavutettava, jotta se houkuttelisi investoijia. Vääristymät ovat myös pysyviä, ja etuuden luonteen vuoksi tutkimusajanjaksolla saatu absoluuttinen etuus ei ole merkityksellinen arvioitaessa sitä, onko vääristymä merkittävä. Merkittävyyttä on pikemminkin arvioitava sillä perusteella, mikä on toimenpiteen yleinen vaikutus yrityksen rahoitukselliseen ja taloudelliseen tilanteeseen.
(66)
Kolme yritysryhmää väitti vaatimuksen 2 osalta, että ne täyttivät kansainväliset kirjanpitonormit, koska niiden konsolidoidut tilitiedot Yhdysvalloissa olivat täysin kyseisten normien mukaiset. Jotkin yritykset myös väittivät, että niiden kirjanpidossa noudatetaan yleisesti Kiinan kirjanpitonormeja, joiden ne katsoivat olevan kansainvälisiä normeja vastaavia. Kyseessä ei kuitenkaan ole se, ovatko Kiinan kirjanpitonormit kansainvälisten kirjapitonormien mukaisia, vaan se, onko kirjanpito sovellettavien kirjanpitonormien mukainen. Huomautuksissa ei varsinkaan käsitelty sitä, että kyseisten kiinalaisten yritysten yksittäisissä tilinpäätöstiedoissa havaittiin, että useita kansainvälisiä kirjanpitonormeja (ja vastaavia kiinalaisia normeja) oli rikottu, erityisesti varastojen poistoihin ja etuyhteydessä olevien osapuolten liiketoimien ilmoittamiseen liittyen.
(67)
Kun otetaan huomioon osapuolilta saadut huomautukset ja asiassa C-337/09 P (6) annettu tuomio, vaatimuksesta 1 voidaan todeta, että kaikki yritykset täyttävät sen. Markkinatalouskohtelua koskeva päätös kaikkien otokseen valittujen viejien osalta pysyy kuitenkin ennallaan, koska ne eivät edelleenkään täytä vaatimusta 2 ja 3.
(68)
Edellä johdanto-osan 57 kappaleessa tarkoitettu yritysryhmä pystyi osoittamaan vaatimuksen 4 osalta, että tällä välin oli käynnistetty konkurssimenettely ryhmään kuuluvaa suurinta kiinalaista yritystä kohtaan. Sen vuoksi päätellään, että tämä yritysryhmä täyttää tämän vaatimuksen. Markkinatalouskohtelua koskeva päätös tämän yritysryhmän osalta pysyy kuitenkin ennallaan, koska se ei edelleenkään täytä vaatimusta 2 ja 3.
(69)
Päätelmänä voidaan todeta, ettei ole osoitettu, että mikään otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista olisi täyttänyt markkinatalouskohtelua koskevat vaatimukset 2 ja/tai 3. Tämän vuoksi markkinatalouskohtelua ei voida myöntää millekään näistä yrityksistä.
1.2 Yksilöllinen tarkastelu
(70)
18 vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajaryhmää, joita ei valittu otokseen, pyysi yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(71)
Saatujen pyyntöjen suuren määrän vuoksi komissio päätteli alustavasti, että yksilölliset tarkastelut hankaloittaisivat tutkimusta kohtuuttomasti ja estäisivät sen loppuun saattamisen ajoissa. Näin ollen päätettiin alustavasti, ettei yhtäkään yksilöllistä tarkastelua koskevaa pyyntöä hyväksytä.
1.3 Vertailumaa
(72)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti normaaliarvo niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei myönnetä markkinatalouskohtelua, on määritettävä markkinataloutta toteuttavassa kolmannessa maassa, jäljempänä ’vertailumaa’, sovellettujen hintojen tai laskennallisen arvon perusteella.
(73)
Komissio totesi vireillepanoilmoituksessa aikovansa käyttää Yhdysvaltoja vertailumaana märittäessään normaaliarvoa Kiinalle ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta.
(74)
Useat viejät ja tuojat toimittivat huomautuksia vertailumaan valinnasta ja väittivät, että Yhdysvallat ei olisi soveltuva vertailumaa pääasiassa siksi, että Yhdysvaltojen markkinat oli suojattu kiinalaiselta tuonnilta osan tutkimusajanjakson kestosta polkumyynti- ja tukitoimenpiteillä.
(75)
Osapuolet ehdottivat, että Taiwan, Intia ja Etelä-Korea olisivat sopivampia vertailumaaksi. Huomautusten jälkeen päätettiin laajentaa sopivan vertailumaan kartoittamista koskevaa analyysiä. Tämän vuoksi otettiin yhteyttä kaikkiin suuriin aurinkopaneelien tuottajiin. Yhteyttä otettiin kaikkiaan 34 yritykseen Intiassa, 9 yritykseen Japanissa, 15 yritykseen Malesiassa, 2 yritykseen Meksikossa, 34 yritykseen Koreassa, 9 yritykseen Singaporessa, 43 yritykseen Taiwanissa ja 21 yritykseen Yhdysvalloissa.
(76)
Vastauksia saatiin kahdelta yritykseltä Intiassa, kahdelta Taiwanissa ja kahdelta Yhdysvalloissa. Koska taiwanilaiset yritykset tuottivat lähes yksinomaisesti aurinkokennoja ja Kiinasta peräisin oleva vienti taas koostuu pääasiassa moduuleista ja koska Yhdysvaltoja ei pidetty sopivana saatujen huomautusten perusteella, vertailumaana päätettiin alustavasti käyttää Intiaa. On huomattava, että komissio voi tarkastella tätä asiaa uudelleen, jos myöhemmin tutkimuksessa käy ilmi, että moduulit, kennot ja kiekot muodostavat kaksi tai kolme eri tuotetta. Erityisesti kiekkojen osalta on ehkä valittava uusi vertailumaa, koska Intia ei tuota niitä.
(77)
Yksi intialainen tuottaja toimitti epätäydellisen vastauksen. Sen vuoksi yrityksen toimittamia tietoja ei voitu käyttää normaaliarvon määrittämiseen. Yrityksen toimittamia ja tarkastettuja tietoja voitiin kutienkin käyttää vahvistamaan, että täysin yhteistyössä toimineen vertailumaan tuottajan toimittamat tiedot olivat Intian markkinoita edustavia.
1.4 Normaaliarvo
(78)
Koska yhdellekään otokseen valitulle kiinalaiselle viejälle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan nojalla käyttäen Intiaa markkinataloutta toteuttavana kolmantena maana vertailua varten.
(79)
Ensin yksilöitiin vertailumaan tuottajan kotimarkkinoilla myymät tuotelajit, jotka vastasivat unioniin suuntautuneeseen vientiin myytyjä lajeja tai olivat niihin suoraan verrattavissa.
(80)
Tämän jälkeen komissio tutki vertailumaan tuottajan kohdalla, voidaanko samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin kunkin tuotelajin kannattavan myynnin osuus myynnistä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjaksolla.
(81)
Jos vähintään määritettyjä tuotantokustannuksia vastaavilla nettomyyntihinnoilla tapahtuneen myynnin osuus oli yli 80 prosenttia tietyn tuotelajin kokonaismyynnistä ja jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli vähintään tuotantokustannusten tasoinen, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa. Tämä hinta laskettiin kyseisen tuotelajin tutkimusajanjaksolla tapahtuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona.
(82)
Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskihinta oli tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan myynnin painotettu keskiarvo.
(83)
Jos kaikkia tuotelajeja myytiin tappiolla, niiden myynnin ei katsottu tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä.
(84)
Normaaliarvo oli muodostettava laskennallisesti tuotelajeille, joita ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä, sekä tuotelajeille, joita ei myyty kotimarkkinoilla.
(85)
Laskennallinen normaaliarvo muodostettiin lisäämällä ainoan täysin yhteistyössä toimineen vertailumaan tuottajan keskimääräisiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla sen samankaltaisen tuotteen myyntiin kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä liittyvät painotetut keskimääräiset myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä painotettu keskimääräinen voitto tutkimusajanjaksolla. Tuotantokustannuksia sekä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia oikaistiin tarvittaessa ennen kuin niitä käytettiin tavanomaisessa kaupankäynnissä tapahtuneen myynnin määrittämiseen ja laskennallisten normaaliarvojen muodostamiseen.
(86)
Kiekkojen osalta ei voitu vahvistaa normaaliarvoa johdanto-osan 79-85 kappaleessa kuvattua menetelmää käyttäen, koska yksikään yhteistyössä toimineista intialaisista tuottajista ei tuottanut kiekkoja. Varmistettiin, voitaisiinko normaaliarvo määrittää tarkasteltavana olevaa tuotetta läheisesti muistuttavan tuotteen perusteella soveltamalla tarvittavia mukautuksia fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi. Kiekkojen tapauksessa niitä läheisimmin muistuttava tuote olisi kenno. Kiekkoja on kuitenkin prosessoitava huomattavasti, jotta niistä tulee kennoja. Menetelmän käyttäminen edellyttäisi lisäksi merkittäviä mukautuksia, joita ei voida luotettavasti ilmaista määrällisesti. Sen vuoksi kennon normaaliarvoa ei voida käyttää kiekon normaaliarvon laskemisessa perustana. Vaihtoehtona harkittiin, että käytetään markkinatalousmaiden tuottajien Intian markkinoilla myymien kiekkojen hintoja, koska ne edustavat kiekkomarkkinoilla Intiassa vallitsevia markkinaoloja. Koska Etelä-Korea on suurin markkinatalousmaa, joka toimittaa kiekkoja vertailumaan tuottajille, normaaliarvo vahvistetaan Etelä-Koreasta Intian markkinoille tulevien kiekkojen hintojen perusteella.
1.5 Vientihinta
(87)
Vientiä harjoittavat tuottajat veivät tuotetta unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai unionissa sijaitsevien etuyhteydessä olevien yritysten välityksellä.
(88)
Kun tuotetta vietiin suoraan unionissa toimiville riippumattomille asiakkaille, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(89)
Kun tuotetta vietiin unioniin unionissa sijaitsevien etuyhteydessä olevien yritysten välityksellä, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden jälleenmyyntihintojen perusteella, jotka kyseiset etuyhteydessä olevat yritykset veloittivat ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionissa. Oikaisuja tehtiin kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välissä aiheutuneiden kustannusten, mukaan luettuina myynti-, yleis- ja hallintokulut sekä voitto, huomioon ottamiseksi. Voittomarginaalin määrittämiseen käytettiin voittoa, jonka tarkasteltavana olevan tuotteen yhteistyössä toiminut etuyhteydetön tuoja oli saanut, koska etuyhteydessä olevan tuojan tosiasiallista voittoa ei pidetty luotettavana vientiä harjoittavan tuottajan ja etuyhteydessä olevan tuojan välisen suhteen vuoksi.
1.6 Vertailu
(90)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(91)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(92)
Oikaisuja tehtiin fyysisten ominaisuuksien, välillisten verojen, kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä palkkioiden ja pankkimaksujen perusteella, jos ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkansa pitäviksi ja jos niistä esitettiin todennettu näyttö.
1.7 Polkumyyntimarginaalit
(93)
Otokseen valittujen yritysten tapauksessa kunkin vertailumaalle vahvistetun samankaltaisen tuotteen lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään.
(94)
Yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Tämä marginaali laskettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen keskimääräisten painotettujen marginaalien perusteella.
(95)
Kaikkien muiden Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalit määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamaa unioniin suuntautuvan viennin määrää Kiinasta unioniin tulevan tuonnin kokonaismäärään.
(96)
Koska yhteistyön osuus oli yli 80 prosenttia Kiinasta unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä, yhteistyössä toimimisen tasoa voidaan pitää korkeana. Koska ei ollut mitään syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi tarkoituksellisesti kieltäytynyt yhteistyöstä, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yrityksen tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali. Tätä pidettiin sopivana, koska ei ollut viitteitä siitä, että yhteistyöstä kieltäytyneet yritykset olisivat harjoittaneet polkumyyntiä vähäisemmässä määrin, ja jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa.
(97)
Väliaikaiset painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit ilmaistaan prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ja ne ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset (liite 1)
88,5 %
Kaikki muut yritykset
112,6 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(98)
Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa noin 220 tuottajaa. Ne muodostavat unionin tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
(99)
Kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, mukaan luettuna valituksen tekijän toimittamat tiedot, riippumattoman konsulttiyrityksen, Europressedienstin, jäljempänä ’konsultti’, toimittamat makrotaloudelliset tiedot sekä otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistetut kyselylomakevastaukset, käytettiin vahvistamaan unionin kokonaistuotannon määrä tutkimusajanjaksolla, koska tuotannosta ei ollut saatavilla kattavia julkisia tietoja. Koska moduuleja, kennoja ja kiekkoja tuodaan unioniin luokiteltuna tulliotsakkeisiin, jotka kattavat muitakin tuotteita, jotka eivät ole tämän tutkimuksen kohteena, Eurostatin tietoja ei voitu käyttää tuontimäärien ja -arvojen määrittämiseen. Tuontimäärät ja -arvot perustuivat konsultin toimittamaan tietoihin. Konsultilta saadut tiedot tarkistettiin mahdollisuuksien mukaan vertaamalla niitä julkisista lähteistä saataviin tietoihin ja tarkistettuihin kyselylomakevastauksiin.
(100)
Tällä perusteella unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla arvioitiin 4 GW moduulien, 2 GW kennojen ja 2 GW kiekkojen osalta.
(101)
Kuten johdanto-osan 10 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin kymmenen unionin tuottajaa, joiden osuus moduulien kokonaistuotannosta unionissa oli 18-21 prosenttia, kennojen 17-24 prosenttia ja kiekkojen 28-35 prosenttia.
2. Unionin markkinoiden määrittäminen
(102)
Osa unionin tuotannosta on vertikaalisesti integroitunutta, ja merkittävä osa unionin tuotannonalan tuotannosta oli tarkoitettu kytköskäyttöön, etenkin kennojen ja kiekkojen tuotantoon.
(103)
Jotta voitiin vahvistaa, aiheutuiko unionin tuotannonalalle aineellista vahinkoa, ja määrittää kulutus ja muut taloudelliset indikaattorit, tarkasteltiin olisiko unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen tuotannon myöhempi käyttö, jäljempänä ’kytköskäyttö’, otettava huomioon ja missä määrin.
(104)
Mahdollisimman kattavan kuvan saamiseksi unionin tuotannonalan tilanteesta kaikkea samankaltaiseen tuotteeseen liittyvää toimintaa koskevat tiedot analysoitiin, minkä jälkeen määritettiin, oliko tuotanto tarkoitettu kytkösmarkkinoille vai vapaille markkinoille.
(105)
Todettiin, että seuraavia unionin tuotannonalaan liittyviä talouden indikaattoreita olisi tarkasteltava ottamalla huomioon koko toiminta (mukaan luettuna tuotannonalan tuotannon käyttö kytkösmarkkinoilla): kulutus, myyntimäärä, tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, kasvu, investoinnit, varastot, työllisyys, tuottavuus, kassavirta, investointien tuotto, pääoman saanti ja polkumyyntimarginaalin merkittävyys. Syynä on se, että tutkimuksen mukaan näitä indikaattoreita voitaisiin kohtuudella tarkastella ottamalla huomioon koko toiminta, koska asianomaisesta maasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti samalla tavalla kytköskäyttöön tarkoitettuun tuotantoon. Jäljempänä kytkösmarkkinoista ja vapaista markkinoista käytetään yhteisnimitystä ’kokonaismarkkinat’.
(106)
Kannattavuuden osalta analyysissä keskityttiin vapaisiin markkinoihin, koska havaittiin, että hinnat kytkösmarkkinoilla eivät aina heijasta markkinahintoja, millä oli vaikutusta tähän indikaattoriin.
3. Unionin kulutus
(107)
Unionin kulutus käsittää tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin kokonaismäärän sekä samankaltaisen tuotteen kokonaismyynnin määrän unionissa, mukaan luettuna kytköskäyttöön tarkoitettu määrä. Saatavilla ei ollut täydellisiä tietoja unionin tuotannonalan kokonaismyynnistä unionin markkinoilla. Lisäksi unioniin tuleva tuonti kirjattiin tulliotsakkeisiin, jotka kattavat sellaisiakin tuotteita, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Sen vuoksi Eurostatin tietoja ei voitu käyttää tuontimäärien ja -arvojen määrittämiseen. Unionin kulutus määritettiin tämän vuoksi johdanto-osan 99 kappaleessa mainitun konsultin toimittamien tietojen perusteella, jotka tarkistettiin vertaamalla niitä julkisista lähteistä, kuten markkinatutkimuksista ja julkisesti saatavilla olevista tutkimuksista, saataviin tietoihin ja tarkistettuihin kyselylomakevastauksiin.
(108)
Unionin kulutus kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1-a
Moduulien kulutus unionissa (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kokonaismarkkinat
5 465
12 198
19 878
17 538
Indeksi (2009 = 100)
100
223
364
321
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 1-b
Kennojen kulutus unionissa (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kokonaismarkkinat
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeksi (2009 = 100)
100
154
200
187
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 1-c
Kiekkojen kulutus unionissa (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kokonaismarkkinat
1 683
2 376
2 723
2 163
Indeksi (2009 = 100)
100
141
162
129
Lähde:
Europressedienst
(109)
Tarkastelujaksolla unionin kokonaiskulutus kasvoi 221 prosenttia moduulien, 87 prosenttia kennojen ja 29 prosenttia kiekkojen osalta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä mutta laski tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2011. Kaiken kaikkiaan tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutus unionissa kasvoi merkittävästi verrattuna vuoden 2009 tasoon.
4. Tuonti asianomaisesta maasta
4.1 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(110)
Tuonti asianomaisesta maasta unioniin kehittyi seuraavasti:
Taulukko 2-a
Moduulien tuonti Kiinasta (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät
3 425
8 606
15 810
13 986
Indeksi (2009 = 100)
100
251
462
408
Markkinaosuus kokonaismarkkinoista
63 %
71 %
80 %
80 %
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 2-b
Kennojen tuonti Kiinasta (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät
175
530
970
1 019
Indeksi (2009 = 100)
100
303
554
582
Markkinaosuus kokonaismarkkinoista
8 %
16 %
22 %
25 %
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 2-c
Kiekkojen tuonti Kiinasta (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät
95
523
880
711
Indeksi (2009 = 100)
100
551
926
748
Markkinaosuus kokonaismarkkinoista
6 %
22 %
32 %
33 %
Lähde:
Europressedienst
(111)
Asianomaisesta maasta unioniin tuleva tuontimäärä kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla; kasvua oli moduulien osalta 308 prosenttia, kennojen osalta 482 prosenttia ja kiekkojen osalta 648 prosenttia. Tämän johdosta asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti. Tarkemmin sanottuna asianomaisesta maasta tulevan tuonnin markkinaosuudet kasvoivat 63 prosentista 80 prosenttiin moduulien, 8 prosentista 25 prosenttiin kennojen ja 6 prosentista 33 prosenttiin kiekkojen osalta. Yleisesti ottaen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Kiinasta lisääntyi merkittävästi sekä määrän että markkinaosuuden perusteella vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
(112)
On huomattava, että asianomaisesta maasta tuleva tuonti lisääntyi paljon enemmän kuin tarkasteltavana olevan tuotteen kulutus unionissa. Tämän vuoksi vientiä harjoittavat tuottajat pystyivät hyödyntämään unionin kasvavaa kulutusta, ja niiden asema markkinoilla vahvistui suuremman markkinaosuuden vuoksi.
4.2 Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(113)
Asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 3-a
Kiinasta tuotujen moduulien hinnat (euroa/kW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuontihinnat
2 100
1 660
1 350
764
Indeksi (2009 = 100)
100
79
64
36
Lähde:
Europressedienst ja tarkistetut kyselylomakevastaukset
Taulukko 3-b
Kiinasta tuotujen kennojen hinnat (euroa/kW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuontihinnat
890
650
620
516
Indeksi (2009 = 100)
100
73
70
58
Lähde:
Europressedienst ja tarkistetut kyselylomakevastaukset
Taulukko 3-c
Kiinasta tuotujen kiekkojen hinnat (euroa/kW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuontihinnat
550
400
400
333
Indeksi (2009 = 100)
100
73
73
60
Lähde:
Europressedienst ja tarkistetut kyselylomakevastaukset
(114)
Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta putosi merkittävästi tarkastelujaksolla moduulien, kennojen ja kiekkojen osalta. Moduulien keskimääräinen tuontihinta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä laski 64 prosenttia eli 2 100 eurosta/kW 764 euroon/kW. Samoin kennojen keskimääräinen tuontihinta laski 42 prosenttia eli 890 eurosta/kW 516 euroon/kW. Kiekkojen keskimääräinen tuontihinta tarkastelujaksolla laski 40 prosenttia eli 550 eurosta/kW 333 euroon/kW.
(115)
Tarkasteltavana olevan tuotteen hinta laski kaiken kaikkiaan merkittävästi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
(116)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin yhteistyössä toimineilta kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin tuotelajikohtaisiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten eli tulliselvitys-, käsittely- ja lastauskustannusten huomioon ottamiseksi. Tässä käytettiin kahden otokseen valitun moduulien tuojan keskimääräisiä tuonnin jälkeisiä kustannuksia. Sillä, että niiden päätoimintaa ei ole tuonti vaan moduulien asennus, ei ollut vaikutusta tietojen edustavuuteen.
(117)
Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos osoitti painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin olevan 17,5-30,7 prosenttia moduulien, 4-24,2 prosenttia kennojen, 16,6-21,6 prosenttia kiekkojen ja 11,2-27,5 koko tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ilmaistuna osuutena otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjaksolla.
5. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
5.1 Yleistä
(118)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
(119)
Kuten 7-10 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon tutkimiseen käytettiin otantamenetelmää.
(120)
Vahinkoanalyysia varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio analysoi makrotaloudellisia indikaattoreita tarkastelujaksolla 99 kappaleessa mainitulta riippumattomalta konsultilta saatujen, kaikkiin unionin tuottajiin liittyvien tietojen perusteella. Komissio analysoi mikrotaloudellisia indikaattoreita otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettujen kyselylomakevastausten perusteella.
(121)
Tätä tutkimusta varten arvioitiin seuraavia makrotaloudellisia indikaattoreita samankaltaisen tuotteen kaikkiin tuottajiin unionissa liittyvien tietojen perusteella: tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemman polkumyynnin vaikutuksista.
(122)
Seuraavia mikrotaloudellisia indikaattoreita arvioitiin otokseen valittuihin samankaltaisen tuotteen tuottajiin unionissa liittyvien tietojen perusteella: keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.
(123)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen markkinaolosuhteet eroavat jäsenvaltioittain, minkä vuoksi vahinkoanalyysi olisi tehtävä kustakin jäsenvaltiosta erikseen. Väitteen perustaksi ei esitetty mitään näyttöä. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään erityisiä olosuhteita, joiden perusteella olisi tehtävä jäsenvaltiokohtainen analyysi. Siksi väite hylättiin.
5.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
5.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(124)
Unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste yhteensä kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 4-a
Moduulit - tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä
2 155
3 327
4 315
4 021
Indeksi (2009 = 100)
100
154
200
187
Tuotantokapasiteetti
4 739
6 983
9 500
9 740
Indeksi (2009 = 100)
100
147
200
206
Kapasiteetin käyttöaste
45 %
48 %
45 %
41 %
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 4-b
Kennot - unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä
1 683
2 376
2 723
2 024
Indeksi (2009 = 100)
100
141
162
120
Tuotantokapasiteetti
2 324
3 264
3 498
3 231
Indeksi (2009 = 100)
100
140
151
139
Kapasiteetin käyttöaste
72 %
73 %
78 %
63 %
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 4-c
Kiekot - tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä
1 600
2 677
2 553
2 017
Indeksi (2009 = 100)
100
167
160
126
Tuotantokapasiteetti
2 600
3 410
3 945
3 636
Indeksi (2009 = 100)
100
131
152
140
Kapasiteetin käyttöaste
62 %
79 %
65 %
55 %
Lähde:
Europressedienst
(125)
Unionin moduulien kokonaistuotanto kasvoi 87 prosenttia tarkastelujaksolla. Tuotannon huippu saavutettiin 2011, minkä jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla. Unionin moduulien tuotanto kasvoi paljon hitaammin kuin kulutus, joka yli kolminkertaistui samalla jaksolla. Kulutuksen merkittävän kasvun yhteydessä unionin tuottajat kaksinkertaistivat moduulien tuotantokapasiteettinsa tarkastelujaksolla. Korkeista tuotantotasoista huolimatta unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste laski 4 prosenttiyksikköä ja oli vain 41 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(126)
Unionin kennojen kokonaistuotanto kasvoi 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Tuotannon huippu saavutettiin 2011, minkä jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla. Unionin kennojen tuotanto noudatteli unionin kulutuksen suuntausta, mutta kasvu oli hitaampaa vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen tutkimusajanjaksolla tapahtui suurempi pudotus. Unionin kulutuksen kehitystä noudatellen unionin tuotannonala kasvatti ensin kapasiteettiaan 51 prosentilla vuoteen 2011, minkä jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla. Kapasiteetti kasvoi kaiken kaikkiaan 39 prosenttia tarkastelujaksolla. Kapasiteetin käyttöaste kasvoi vuoteen 2011, jolloin se saavutti huippunsa eli 78 prosenttia, minkä jälkeen se laski 15 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Unionin kennojen tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste laski kaiken kaikkiaan tarkastelujaksolla niin, että se oli 63 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(127)
Unionin kiekkojen tuotanto kasvoi kaikkiaan 26 prosenttia tarkastelujaksolla. Unionin tuotanto saavutti huippunsa vuonna 2010, laski sitten koko ajan vuonna 2011 ja laski vieläkin alemmas tutkimusajanjaksolla. Vastatakseen unionin kasvaneeseen kulutukseen unionin kiekkojen tuottajat kasvattivat tuotantokapasiteettiaan 52 prosenttia vuoteen 2011 asti, minkä jälkeen niiden kapasiteetti pieneni tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonalan kiekkojen tuotantokapasiteetti kuitenkin kasvoi kokonaisuudessaan 40 prosenttia tarkastelujaksolla. Tuotannon kasvusta huolimatta unionin kiekkojen tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste kasvoi vuoteen 2010 asti, minkä jälkeen se pieneni jatkuvasti niin, että kokonaislaskua oli 7 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla ja käyttöaste oli 55 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(128)
Näin ollen unionin tuotannonala laajensi kapasiteettiaan vastauksena kasvaneeseen kulutukseen. Unionin tuotannonalan tuotantotasot kasvoivat kuitenkin paljon hitaammin kuin kulutus, mikä johti kapasiteetin käyttöasteen laskuun tarkasteltavana olevan tuotteen osalta tarkastelujaksolla.
5.2.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(129)
Unionin tuotannonalan myyntimäärät ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 5-a
Moduulit - myyntimäärä ja markkinaosuus (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä unionin markkinoilla
1 037
1 890
2 683
2 357
Indeksi (2009 = 100)
100
182
259
227
Markkinaosuus
19 %
15 %
13 %
13 %
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 5-b
Kennot - myyntimäärä ja markkinaosuus (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä kokonaismarkkinoilla
1 470
1 913
2 245
1 545
Indeksi (2009 = 100)
100
130
153
105
Markkinaosuus
68 %
57 %
52 %
38 %
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 5-c
Kiekot - myyntimäärä ja markkinaosuus (MW)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä kokonaismarkkinoilla
1 363
1 520
1 608
1 269
Indeksi (2009 = 100)
100
112
118
93
Markkinaosuus
81 %
64 %
59 %
59 %
Lähde:
Europressedienst
(130)
Moduulien myyntimäärä kasvoi 127 prosenttia tarkastelujakson aikana. Kun kuitenkin otetaan huomioon kulutuksen 221 prosentin kasvu, unionin tuotannonalan markkinaosuus laski 19 prosentista (vuonna 2009) 13 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Kennojen osalta unionin tuotannonalan myynti kasvoi vain vähän, 5 prosenttia, kun taas kulutus kasvoi 87 prosenttia, minkä tuloksena markkinaosuus pieneni 68 prosentista (vuonna 2009) 38 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Kiekkojen myynnin kokonaismäärä väheni 7 prosenttia vaikka kulutus kasvoi, mikä merkitsi kiekkojen markkinaosuuden pienenemistä 81 prosentista (vuonna 2009) 59 prosenttiin tutkimusajanjaksolla.
(131)
Vastauksena kasvavaan kulutukseen unionin tuotannonalan moduulien ja kennojen myynti kasvoi paljon vähemmän kuin asianomaisesta maasta tuleva tuonti, ja kiekkojen myynti väheni. Näin ollen unionin tuotannonala ei saanut hyötyä kasvavasta kulutuksesta. Tämän seurauksena kaikkien kolmen segmentin markkinaosuudet pienenivät tarkastelujaksolla.
5.2.3 Työllisyys ja tuottavuus
(132)
Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 6-a
Moduulit - työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
11 779
15 792
17 505
16 419
Indeksi (2009 = 100)
100
134
149
139
Tuottavuus (kW/työntekijä)
183
211
247
245
Indeksi (2009 = 100)
100
115
135
134
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 6-b
Kennot - työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
5 281
5 937
5 641
4 782
Indeksi (2009 = 100)
100
112
107
91
Tuottavuus (kW/työntekijä)
319
400
483
423
Indeksi (2009 = 100)
100
126
151
133
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 6-c
Kiekot - työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
1 944
3 853
4 291
3 920
Indeksi (2009 = 100)
100
198
221
202
Tuottavuus (kW/työntekijä)
823
695
595
515
Indeksi (2009 = 100)
100
84
72
63
Lähde:
Europressedienst
(133)
Työllisyys kasvoi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä moduulien osalta 39 prosenttia ja kiekkojen osalta 102 prosenttia ja laski 9 prosenttia kennojen osalta. On kuitenkin huomattava, että työllisyys kasvoi vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen se laski tutkimusajanjaksolla moduulien ja kiekkojen osalta. Kennojen osalta työllisyys kasvoi vuoteen 2010 asti, jonka jälkeen se laski vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla. Kokonaistuottavuuden suuntaus oli positiivinen ja se kasvoi moduulien osalta 34 prosenttia ja kennojen osalta 33 prosenttia. Tämä johtuu pääasiassa unionin tuotannonalan pyrkimyksistä vastata Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttamiin paineisiin. Kokonaistuottavuus kiekkojen osalta laski kuitenkin 37 prosenttia tarkastelujaksolla.
(134)
Moduulien ja kiekkojen unionin tuotanto laski vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä, minkä vuoksi myös työllisyys moduulien ja kiekkojen alalla laski. Kennojen osalta työllisyys kasvoi vuoteen 2010 asti, jonka jälkeen se laski vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla, ja kennojen unionin tuotanto kasvoi vakaasti vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen se alkoi laskea.
5.2.3.1 Polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(135)
Kaikki polkumyyntimarginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Tosiasiallisten polkumyyntimarginaalien merkittävyyden vaikutuksesta unionin tuotannonalaan voidaan todeta, että vaikutusta voidaan pitää huomattavana, kun otetaan huomioon asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja hinnat.
(136)
Koska kyseessä on ensimmäinen tarkasteltavana olevaa tuotetta koskeva polkumyyntitutkimus, aiemmasta polkumyynnistä toipuminen ei ole relevanttia.
5.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
5.3.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(137)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 7-a
Moduulit - keskimääräinen myyntihinta unionissa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen myyntihinta unionissa vapailla markkinoilla (euroa/kW)
2 198,75
1 777,15
1 359,35
1 030,83
Indeksi (2009 = 100)
100
81
62
47
Tuotantokustannukset (euroa/kW)
2 155,02
1 599,44
1 400,13
1 123,60
Indeksi (2009 = 100)
100
74
65
52
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 7-b
Kennot - keskimääräinen myyntihinta unionissa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen myyntihinta unionissa vapailla markkinoilla (euroa/kW)
1 525,09
1 160,99
777,62
474,91
Indeksi (2009 = 100)
100
76
51
31
Tuotantokustannukset (euroa/kW)
1 647,10
1 021,67
1 057,56
745,61
Indeksi (2009 = 100)
100
62
64
45
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 7-c
Kiekot - keskimääräinen myyntihinta unionissa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen myyntihinta unionissa vapailla markkinoilla (euroa/kW)
709
564
515
426
Indeksi (2009 = 100)
100
80
73
60
Tuotantokustannukset (euroa/kW)
631
496
520
648
Indeksi (2009 = 100)
100
78
82
103
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
(138)
Myyntihinnat putosivat jyrkästi eli 53 prosenttia moduulien, 69 prosenttia kennojen ja 40 prosenttia kiekkojen osalta tarkastelujaksolla. Myyntihinnat laskivat jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan, mutta hintojen lasku oli erityisen voimakasta tutkimusajanjaksolla, jolloin ne romahtivat kestämättömille tasoille. Tuotantokustannukset laskivat tarkastelujaksolla 48 prosenttia moduulien ja 55 prosenttia kennojen osalta. Kiekkojen tuotantokustannukset putosivat vuonna 2010 vuoteen 2009 verrattuna mutta kohosivat vuonna 2011, vaikkakin ne olivat edelleen vuoden 2009 tasoa alemmat. Tutkimusajanjaksolla kustannukset kohosivat ja olivat hieman korkeammalla tasolla kuin vuonna 2009, mitä selittää pääasiassa tuotantoseisokki tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonala ei saanut hyötyä jatkuvista pyrkimyksistään parantaa kustannustehokkuuttaan eikä tärkeimmän raaka-aineen, monikiteisen piin, kustannusten laskun vaikutuksista. Tämä johtui pääasiassa polkumyyntituonnin kasvavasta hintapaineesta, jolla oli negatiivista vaikutusta unionin tuotannonalan myyntihintoihin, joiden lasku oli jopa suurempaa kuin tehokkuuden paranemisesta saatu hyöty. Tämä näkyy unionin tuotannonalan kannattavuuden negatiivisessa suuntauksessa (ks. 144 kappale). Samankaltaisen tuotteen (kiekkoja lukuun ottamatta) keskimääräiset myyntihinnat ja tuotantokustannukset laskivat kaiken kaikkiaan merkittävästi, ja tällä oli musertava vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen.
5.3.2 Työvoimakustannukset
(139)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 8-a
Moduulit - keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
38 194
40 793
41 781
42 977
Indeksi (2009 = 100)
100
107
110
113
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 8-b
Kennot - keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
49 677
49 357
49 140
49 350
Indeksi (2009 = 100)
100
99
99
99
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 8-c
Kiekot - keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
39 409
40 933
39 323
46 060
Indeksi (2009 = 100)
100
104
100
117
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
(140)
Vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä moduulien keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti kohosivat jatkuvasti (yhteensä 13 prosenttia). Kennojen osalta keskimääräiset työvoimakustannukset pysyivät vakaina koko tarkastelujakson ja pienenivät hieman, 1 prosentin, vuosien 2009 ja 2010 välillä mutta pysyivät sitten vakaina tutkimusajanjaksolle asti. Kiekkojen osalta keskimääräiset työntekijäkohtaiset työvoimakustannukset vaihtelivat: ne kasvoivat vuosien 2009 ja 2010 välillä, pienenivät vuonna 2011 mutta kasvoivat taas tarkastelujakson aikana niin, että kasvua oli yhteensä 17 prosenttia tarkastelujaksolla. Työvoimakustannusten kokonaiskasvua voidaan osittain selittää samanaikaisella tuottavuuden nousulla (moduulit), inflaatiokehityksellä ja joidenkin unionin tuottajien (kiekot) sosiaalikustannuksilla, jotka liittyivät tuotannonalalla tapahtuneisiin irtisanomisiin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä.
5.3.3 Varastot
(141)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 9-a
Moduulit - varastot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (kW)
28 612
40 479
74 502
65 415
Indeksi (2009 = 100)
100
141
260
229
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 9-b
Kennot - varastot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (kW)
16 995
23 829
76 889
68 236
Indeksi (2009 = 100)
100
140
452
402
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 9-c
Kiekot - varastot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (kW)
34 891
5 601
36 697
59 340
Indeksi (2009 = 100)
100
16
105
170
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
(142)
Varastot kasvoivat merkittävästi eli 129 prosenttia moduulien, 302 prosenttia kennojen ja 70 prosenttia kiekkojen osalta tarkastelujaksolla. Moduulien varastot kasvoivat jatkuvasti ja olivat erittäin korkealla tasolla vuonna 2011 (kasvua 160 prosenttia), pienenivät tutkimusajanjaksolla mutta olivat edelleen erittäin korkealla tasolla verrattuna tarkastelujakson alkuun. Kennojen osalta kehitys oli vieläkin selvempää: varastot kasvoivat vuosien 2009 ja 2011 välillä yli 350 prosenttia. Niidenkin varastot supistuivat tutkimusajanjaksolla mutta olivat edelleen erittäin korkealla tasolla verrattuna tarkastelujakson alkuun. Unionin tuotannonala supisti kiekkojen varastoja vuosien 2009 ja 2010 välillä yli 80 prosenttia niiden myynnin kasvun vuoksi, mutta loppuvarastot kasvoivat nopeasti ja ylittivät vuoden 2009 tason ja kasvoivat vielä 65 prosenttiyksikköä tutkimusajanjaksolla.
(143)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että haitallisessa nykytilanteessa unionin tuottajat pyrkivät pitämään samankaltaisen tuotteen varastot pieninä ja perustamaan tuotantonsa tilauksiin. Sen vuoksi samankaltaisen tuotteen varastojen kasvu tarkastelujaksolla on merkityksellinen tekijä määritettäessä, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa.
5.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(144)
Kannattavuus ja kassavirta kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 10-a
Moduulit - kannattavuus ja kassavirta
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Etuyhteydettömille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
2 %
10 %
-3 %
-9 %
Kassavirta
13 %
10 %
12 %
3 %
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 10-b
Kennot - kannattavuus ja kassavirta
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Etuyhteydettömille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
-8 %
12 %
-36 %
-57 %
Kassavirta
75 %
52 %
-0,3 %
-46 %
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 10-c
Kiekot - kannattavuus ja kassavirta
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Etuyhteydettömille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
11 %
12 %
-1 %
-52 %
Kassavirta
39 %
47 %
32 %
-19 %
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
(145)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta.
(146)
Samankaltaisen tuotteen kannattavuus heikkeni jyrkästi ja kääntyi tappiolliseksi tarkastelujaksolla. Kannattavuus putosi 11 prosenttiyksikköä moduulien, 49 prosenttiyksikköä kennojen ja 63 prosenttiyksikköä kiekkojen osalta.
(147)
Samankaltaisen tuotteen kannattavuus kasvoi vuosien 2009 ja 2010 välillä mutta heikkeni sitten merkittävästi vuonna 2011, jolloin unionin tuotannonala oli tappiollinen, ja laski vielä merkittävästi tutkimusajanjaksolla. Tappiot olivat erityisen suuria kennojen ja kiekkojen osalta.
(148)
Nettokassavirta eli otokseen valittujen unionin tuottajien kyky rahoittaa itse toimintaansa noudatteli samoin kasvavaa negatiivista suuntausta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä. Näin ollen moduulien osalta kassavirran suurin lasku tapahtui vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä, kun laskua oli 10 prosenttiyksikköä, vaikka vuonna 2011 tapahtuikin hienoista nousua. Kennojen ja kiekkojen osalta kassavirta laski jyrkemmin kuin moduulien osalta ja päätyi merkittävästi negatiivisiin tasoihin tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi samankaltaisen tuotteen osalta kassavirta pieneni tarkastelujaksolla.
(149)
Seuraavassa taulukossa esitetään otokseen valittujen unionin tuottajien investointien ja investointien tuoton kehitys kokonaismarkkinoilla tarkastelujaksolla:
Taulukko 11-a
Moduulit - investoinnit ja investointien tuotto
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (euroa)
12 081 999
50 105 017
64 643 322
32 730 559
Indeksi (2009 = 100)
100
415
535
271
Investointien tuotto
-15 %
19 %
-15 %
-17 %
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 11-b
Kennot - investoinnit ja investointien tuotto
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (euroa)
31 448 407
34 451 675
10 234 050
6 986 347
Indeksi (2009 = 100)
100
110
33
22
Investointien tuotto
-4 %
10 %
-20 %
-19 %
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
Taulukko 11-c
Kiekot - investoinnit ja investointien tuotto
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Investoinnit (euroa)
201 911 346
83 802 212
74 166 331
39 938 349
Indeksi (2009 = 100)
100
42
37
20
Investointien tuotto
10 %
8 %
0 %
-7 %
Lähde:
tarkastetut kyselyvastaukset
(150)
Edellä olevasta taulukosta näkyy, että unionin tuotannonala kasvatti investointejaan 171 prosenttia moduulien osalta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä liittyi pääasiassa merkittävään kapasiteetin lisäämiseen. Samalla kaudella unionin tuotannonala kuitenkin vähensi investointejaan 78 prosenttia kennojen ja 80 prosenttia kiekkojen osalta; tehdyt investoinnit liittyivät lähinnä tutkimukseen ja kehittämiseen sekä tuotantoteknologian ja -prosessien parantamiseen ja ylläpitämiseen tehokkuuden parantamiseksi. Koska unionin tuotannonalalla ei ollut varaa tehdä lisäinvestointeja kennojen ja kiekkojen osalta tarkastelujaksolla, investointien taso tutkimusajanjaksolla oli melko alhainen. Koska investoinnit rahoitettiin kassavirralla ja yritysten välisillä lainoilla, kassavirran pienenemisellä oli välitön vaikutus tehtyjen investointien tasoon.
(151)
Investointien tuotto ilmaistiin voittoprosenttina investointien nettokirjanpitoarvosta. Samankaltaisen tuotteen investointien tuotto noudatteli samanlaista negatiivista suuntausta kuin muut taloudellista suorituskykyä koskevat indikaattorit vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä kaikkien kolmen tuotelajin osalta. Kennojen ja kiekkojen osalta tapahtui kasvua vuosina 2009 ja 2010, mutta investointien tuotto pieneni merkittävästi vuonna 2011 ja päätyi negatiiviselle tasolle. Moduulien osalta investointien tuotto oli negatiivista koko tarkastelujakson ajan, paitsi vuonna 2010, jolloin se oli 19 prosenttia. Kennojen osalta tuotto väheni tarkastelujaksolla niin, että se oli tutkimusajanjaksolla -17 prosenttia (eli 1 prosentin lasku), ja pysyi jatkuvasti merkittävästi negatiivisena (-19 prosenttia). Kiekkojen osalta investointien tuotto oli jatkuvasti negatiivista ja oli -7 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan samankaltaisen tuotteen investointien tuotto oli suuntaukseltaan negatiivista tarkastelujaksolla.
(152)
Pääoman saantia analysoitiin suhteessa kokonaismarkkinoihin, ja sen osalta todettiin, että unionin tuotannonalan kyky kerryttää samankaltaisen tuotteen osalta käteisvaroja heikkeni jatkuvasti, minkä vuoksi unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi.
5.3.5 Vahinkoa koskevat päätelmät
(153)
Unionin tuotannonalan tilanteen analyysi osoittaa kaikkien tärkeimpien vahinkoindikaattoreiden selvästi heikkenevän suuntauksen. Yleisesti kasvavan kulutuksen yhteydessä moduulien ja kennojen kokonaistuotanto kasvoi tarkastelujaksolla. Vaikka myyntimäärä kasvoi, unionin tuotannonalan markkinaosuus kutistui tutkimusajanjaksolla, mikä johtui kulutuksen suuremmasta noususta tarkastelujaksolla. Keskimääräiset myyntihinnat putosivat jyrkästi koko tarkastelujakson ajan, mikä vaikutti negatiivisesti kaikkiin taloudellista suorituskykyä koskeviin indikaattoreihin, kuten kannattavuuteen, kassavirtaan, investointien tuottoon ja pääoman saamiseen.
(154)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan kokonaismyyntimäärä kasvoi. Unionin tuotannon myyntimäärän kasvuun liittyi kuitenkin keskimääräisten myyntihintojen suuri lasku.
(155)
Asianomaisilta osapuolilta tuleva tuonti Kiinasta kasvoi tarkastelujaksolla jatkuvasti sekä määrän että markkinaosuuden osalta. Samaan aikaan tuontihinta laski jatkuvasti ja alitti merkittävästi unioni tuotannonalan keskimääräisen hinnan unionin markkinoilla.
(156)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan ja etenkin otokseen valittujen unionin tuottajien tulos oli hyvä. Väitettiin, että tiettyjen vahinkoindikaattoreiden, kuten tuotantomäärän, tuotantokapasiteetin, myynnin ja työllisyyden ja joidenkin otokseen valittujen tuottajien osalta myös kannattavuuden, kehitys oli kasvusuuntaista eikä osoittanut merkittävää vahinkoa. Väitteet eivät saanet vahvistusta tutkimuksen tuloksista, jotka osoittivat monien sellaisten vahinkoindikaattoreiden selvästi heikkenevän suuntauksen, joiden perusteella voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa.
(157)
Edellä esitetyn perusteella tutkimuksessa vahvistettiin erityisesti, että myyntihinnat ovat alle tuotantokustannusten, millä on negatiivista vaikutusta unionin tuotannonalan kannattavuuteen, joka päätyi negatiiviselle tasolle tutkimusajanjaksolla. Voidaan päätellä, että jos polkumyynnillä tapahtuvaa tuontia tulee edelleen unionin markkinoille, unionin tuotannonalan tappiot johtavat todennäköisesti siihen, että laajuudeltaan merkityksellinen samankaltaisen tuotteen tuotanto unionissa loppuu pysyvästi. Tätä vaikuttaa vahvistavan tutkimusajanjakson aikainen ja sen jälkeinen kehitys eli se, että jotkin yritykset ovat ilmoittaneet maksukyvyttömyydestään ja/tai ovat lopettaneet tuotannon tilapäisesti tai pysyvästi.
(158)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(159)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuva tuonti syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tarkasteltiin myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaksi.
(160)
Yksi asianomainen osapuoli väitti, että tarkasteltavana olevan tuotteen markkinaolosuhteet eroavat jäsenvaltioittain, minkä vuoksi syy-yhteyttä koskeva analyysi olisi tehtävä kustakin jäsenvaltiosta erikseen. Kansalliset tukijärjestelmät määrittävät tietyssä määrin jäsenvaltioiden markkinoiden koon. Tutkimuksessa kävi kuitenkin myös ilmi, että kysyntä ei riipu yksinomaisesti tukijärjestelmistä. Maantieteellisestä sijainnista (auringon valo) ja tietyssä paikassa vallitsevista sähkön hinnoista riippuen vaikuttaa siltä, että aurinkopaneeleilla on saavutettu verkkopariteetti tai ainakin ollaan lähellä sitä, mikä tarkoittaa sitä, että tietyt investoinnit tehdään tukijärjestelmistä riippumatta. Sen vuoksi ei voitu vahvistaa, että markkinaolot olisivat yksinomaisesti riippuvaisia tukijärjestelmistä, ja näin ollen tämä väite hylättiin.
2. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutukset
(161)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että polkumyynnillä Kiinasta tuleva tuonti kasvoi dramaattisesti tarkastelujaksolla; sen määrä kasvoi merkittävästi eli yli 300 prosenttia moduulien, 482 prosenttia kennojen ja 648 prosenttia kiekkojen osalta ja markkinaosuus 17 prosenttiyksikköä moduulien, 17 prosenttiyksikköä kennojen ja 27 prosenttiyksikköä kiekkojen osalta. Sen vuoksi vahvistetaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä ja markkinaosuus lisääntyivät dramaattisesti tarkastelujaksolla. Polkumyyntituonnin lisääntymisen ja unionin tuotannonalan markkinaosuuden pienenemisen välillä oli olemassa selvä ajallinen yhteys. Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että kuten johdanto-osan 117 kappaleessa mainittiin, polkumyyntituonti alitti unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla.
(162)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että polkumyyntituonnin hinnat laskivat 64 prosenttia moduulien, 42 prosenttia kennojen ja 40 prosenttia kiekkojen osalta tarkastelujaksolla ja johtivat hintojen alittavuuden kasvuun. Vastatakseen tähän hintapaineeseen unionin tuotannonala toteutti mittavia toimia pienentääkseen tuotantokustannuksiaan. Pyrkimyksistä huolimatta Kiinasta tulevan tuonnin poikkeuksellisen alhaiset hinnat pakottivat unionin tuotannonalan alentamaan myyntihintojaan kannattamattomalle tasolle. Tämän vuoksi unionin tuotannonalan kannattavuus laski dramaattisesti tarkastelujaksolla, ja sen toiminta oli tappiollista tutkimusajanjaksolla.
(163)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että kiinalaisen tuonnin esiintymisellä markkinoilla ja Kiinasta jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat alittavilla hinnoilla tulevan polkumyyntituonnin markkinaosuuden kasvulla on ollut ratkaiseva osa unionin tuotannonalan kärsimässä merkittävässä vahingossa, mistä on osoituksena erityisesti tuotannonalan heikko taloudellinen tilanne ja useimpien vahinkoindikaattoreiden kehitys huonompaan suuntaan.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
3.1 Tuonti muista kolmansista maista
(164)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä tarkastelujaksolla kasvoi moduulien osalta 19 prosenttia, mutta sen markkinaosuus pieneni tarkastelujaksolla 18,4 prosentista 6,8 prosenttiin. Taiwan on toiseksi suurin viejä Kiinan jälkeen.
(165)
Muista kolmansista maista tuotavien kennojen määrä kasvoi 186 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä tarkoitti markkinaosuuden kasvua noin 24 prosentista vuonna 2009 noin 36 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Taiwan on kennojen toiseksi suurin viejä Kiinan jälkeen, ja sen vientimäärä ja markkinaosuus ovat paljon suuremmat kuin muiden kolmansien maiden mutta edelleen pienemmät kuin Kiinan.
(166)
Kiekkojen tuontimäärä muista kolmansista maista väheni tarkastelujaksolla 19 prosenttia ja markkinaosuus pieneni 13,4 prosentista (vuonna 2009) 8,5 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Taiwan on myös kiekkojen toiseksi suurin viejä Kiinan jälkeen. Taiwanin tuontimäärä ja markkinaosuus eivät kuitenkaan osoittaneet merkittävää kasvua ja pysyivät alhaisella tasolla tarkastelujaksolla.
(167)
Kolmansista maista tulevien moduulien, kennojen ja kiekkojen tuontihinnat olivat keskimäärin korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräiset yksikköhinnat. Taiwanista tulevaa tuontia koskevat saatavilla olevat tiedot osoittavat, että moduulien ja kiekkojen keskimääräinen tuontihinta oli korkeampi kuin Kiinasta tulevien moduulien ja kiekkojen keskimääräinen tuontihinta, kun taas kennojen keskimääräinen tuontihinta oli samaa luokkaa kuin Kiinasta tulevien kennojen keskimääräinen tuontihinta. Koska tuotelajikohtaisia tarkkoja hintatietoja ei ollut saatavilla, keskimääräisiin hintoihin perustuvaa hintavertailua voidaan käyttää vain osviittana, mutta sen pohjalta ei voida tehdä lopullisia päätelmiä. Kennojen tuontimäärä Taiwanista lisääntyi jatkuvasti koko tarkastelujakson ajan, minkä tuloksena sen markkinaosuus kasvoi noin 14 prosenttiyksikköä. Tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määrä oli markkinaosuuden kasvusta huolimatta kaiken kaikkiaan kuitenkin pienempi kuin Kiinasta tuleva määrä ja hintataso oli yleisesti korkeampi tutkimusajanjaksolla, kennoja lukuun ottamatta. Tällä perusteella ja etenkin kun otetaan huomioon muista kolmansista maista tuleva tuontimäärä ja tuonnin markkinaosuus sekä keskimäärin samanlainen tai korkeampi hintataso kuin unionin tuotannonalalla, voidaan alustavasti päätellä, että kolmansista maista tuleva tuonti ei poistanut syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
Taulukko 12
Tuonti muista kolmansista maista ja niiden markkinaosuudet
Moduulit
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (MW)
1 003
1 702
1 385
1 195
Indeksi (2009 = 100)
100
169
138
119
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
18,4 %
14,0 %
7,0 %
6,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 385,34
1 852,23
1 430,90
1 218,41
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Tuonti Taiwanista (MW)
49
144
140
135
Indeksi (2009 = 100)
100
294
286
276
Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus
0,9 %
1,2 %
0,7 %
0,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 102,04
1 659,72
1 350,00
1 125,93
Indeksi (2009 = 100)
100
79
64
54
Tuonti USA:sta (MW)
140
180
51
60
Indeksi (2009 = 100)
100
129
36
43
USA:sta tulevan tuonnin markkinaosuus
2,6 %
1,5 %
0,3 %
0,3 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 400,00
1 872,22
1 431,37
1 233,33
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Tuonti muualta Aasiasta (MW)
720
1 140
1 029
879
Indeksi (2009 = 100)
100
158
143
122
Muualta Aasiasta tulevan tuonnin markkinaosuus
13,2 %
9,3 %
5,2 %
5,0 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 400,00
1 870,18
1 440,23
1 229,81
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Tuonti muualta maailmasta (MW)
94
238
165
121
Indeksi (2009 = 100)
100
253
176
129
Muualta maailmasta tulevan tuonnin markkinaosuus
1,7 %
2,0 %
0,8 %
0,7 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
2 404,26
1 869,75
1 442,42
1 231,40
Indeksi (2009 = 100)
100
78
60
51
Lähde:
Europressedienst
Kennot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (MW)
510
884
1 100
1 457
Indeksi (2009 = 100)
100
173
216
286
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
23,7 %
26,6 %
25,5 %
36,2 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 166,67
1 072,40
751,82
553,88
Indeksi (2009 = 100)
100
92
64
47
Tuonti Taiwanista (MW)
235
400
540
997
Indeksi (2009 = 100)
100
170
230
424
Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus
10,9 %
12,0 %
12,5 %
24,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
948,94
1 100,00
670,37
514,54
Indeksi (2009 = 100)
100
116
71
54
Tuonti USA:sta (MW)
40
40
40
33
Indeksi (2009 = 100)
100
100
100
83
USA:sta tulevan tuonnin markkinaosuus
1,9 %
1,2 %
0,9 %
0,8 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 350,00
1 050,00
825,00
636,36
Indeksi (2009 = 100)
100
78
61
47
Tuonti Japanista (MW)
60
154
170
145
Indeksi (2009 = 100)
100
257
283
242
Japanista tulevan tuonnin markkinaosuus
2,8 %
4,6 %
3,9 %
3,6 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 350,00
1 051,95
829,41
641,38
Indeksi (2009 = 100)
100
78
61
48
Tuonti muualta maailmasta (MW)
175
290
350
282
Indeksi (2009 = 100)
100
166
200
161
Muualta maailmasta tulevan tuonnin markkinaosuus
8,1 %
8,7 %
8,1 %
7,0 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
1 348,57
1 051,72
831,43
638,30
Indeksi (2009 = 100)
100
78
62
47
Lähde:
Europressedienst
Kiekot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (MW)
225
333
235
183
Indeksi (2009 = 100)
100
148
104
81
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus
13,4 %
14,0 %
8,6 %
8,5 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
800,00
588,59
43,30
420,77
Indeksi (2009 = 100)
100
74
55
52
Tuonti Taiwanista (MW)
20
50
50
36
Indeksi (2009 = 100)
100
250
250
180
Taiwanista tulevan tuonnin markkinaosuus
1,2 %
2,1 %
1,8 %
1,7 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
800,00
580,00
440,00
416,67
Indeksi (2009 = 100)
100
73
55
52
Tuonti USA:sta (MW)
50
55
40
28
Indeksi (2009 = 100)
100
110
80
56
USA:sta tulevan tuonnin markkinaosuus
3,0 %
2,3 %
1,5 %
1,3 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
800,00
581,82
450,00
428,57
Indeksi (2009 = 100)
100
73
56
54
Tuonti Japanista (MW)
55
50
30
26
Indeksi (2009 = 100)
100
91
55
47
Japanista tulevan tuonnin markkinaosuus
3,3 %
2,1 %
1,1 %
1,2 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
800,00
580,00
433,33
423,08
Indeksi (2009 = 100)
100
73
54
53
Tuonti muualta maailmasta (MW)
100
178
115
93
Indeksi (2009 = 100)
100
178
115
93
Muualta maailmasta tulevan tuonnin markkinaosuus
5,9 %
7,5 %
4,2 %
4,3 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/kW)
800,00
589,89
434,78
419,35
Indeksi (2009 = 100)
100
74
54
52
Lähde:
Europressedienst
(168)
Kuten johdanto-osan 108 kappaleessa mainittiin, unionin kulutus kasvoi 221 prosenttia moduulien, 87 prosenttia kennojen ja 29 prosenttia kiekkojen osalta tarkastelujaksolla. Kulutus oli huipussaan vuonna 2011 ja putosi tutkimusajanjaksolla mutta oli edelleen huomattavasti yli tason, joka vallitsi tarkastelujakson alussa vuonna 2009. Unionin tuotannonala ei hyötynyt tästä kulutuksen kasvusta, koska sen markkinaosuus putosi moduulien osalta 19:stä 13 prosenttiin, kennojen osalta 68:sta 38 prosenttiin ja kiekkojen osalta 81:stä 59 prosenttiin samalla kaudella. Samaan aikaan Kiinan markkinaosuus kasvoi jyrkästi vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen se säilyi vakaasti huomattavan korkealla tasolla tutkimusajanjaksolla, kun kulutus putosi. Kun otetaan huomioon, että tutkimusajanjaksolla tapahtuneesta unionin kulutuksen laskusta huolimatta Kiinasta polkumyynnillä tuleva tuonti joko säilytti markkinaosuutensa (moduulit) tai kasvatti sitä (kennot ja kiekot) unionin tuotannonalan haitaksi tarkastelujaksolla, ei voida näin ollen päätellä, että kulutuksen lasku olisi ollut sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(169)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella on vaikea määritellä, missä määrin kysyntä perustuu jäsenvaltioiden tukijärjestelmiin. Kuten johdanto-osan 171 kappaleessa todetaan, olemassa on monenlaisia tukijärjestelmiä, ja niiden ja kysynnän välinen vuorovaikutus on erittäin monimutkaista, minkä vuoksi järjestelmien tarkkaa vaikutusta on vaikea arvioida. Saatavilla oleva näyttö kuitenkin osoittaa myös, että vaikka tukijärjestelmiä ei olisikaan, aurinkoenergialla on edelleen kysyntää, joka kasvaakin ajan mittaan, joskin vähemmän kuin tukijärjestelmien yhteydessä. Tähän liittyen useat osapuolet väittivät, että verkkopariteetti (eli kun aurinkoenergian tuotantokustannukset vastaavat perinteisten energiamuotojen tuotantokustannuksia) oli jo saavutettu tai lähes saavutettu unionin joillakin alueilla. Näitä väitteitä ei pystytty vahvistamaan tutkimuksessa tähän mennessä ja niitä tutkitaan edelleen.
3.2 Syöttötariffit tärkeimpänä esimerkkinä tukijärjestelmistä
(170)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syy liittyi jäsenvaltioiden syöttötariffien alennuksiin. Alennukset johtivat väitteen mukaan aurinkovoimaloiden vähenemiseen ja pienensivät tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kysyntää unionin markkinoilla, mikä aiheutti merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
(171)
Jäsenvaltioissa on otettu käyttöön syöttötariffeja, kiintiövelvoitteita ja niihin liittyviä kaupattavia vihreitä sertifikaatteja, investointiavustuksia sekä verokannustimia uusiutuvan energian tuottamisen kannustamiseksi. Joissakin jäsenvaltioissa tukea myönnetään myös EU:n rakennerahastoista. Eniten käytetyt aurinkoenergian tukivälineet ovat syöttötariffit. Tässä vaiheessa komission analyysissä keskityttiin tähän tukijärjestelmään.
(172)
Syöttötariffit ovat taloudellisen tuen väline, jolla pyritään saavuttamaan uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/28/EY (7) säädetyt uusiutuvan energian käyttöä koskevat pakolliset kansalliset tavoitteet. Tukitaso ja tariffien toimintamenetelmät vaihtelevat jäsenvaltioittain. Syöttötariffeilla verkko-operaattorit sitoutuvat ostamaan aurinkoenergiaa hinnoilla, joilla varmistetaan, että aurinkoenergian tuottajat (yleensä aurinkovoimaloiden omistajat) kattavat kustannuksensa ja saavat kohtuullisen tuoton. Syöttötariffeihin, kuten muihinkin tukijärjestelmiin, sovelletaan useimmissa tapauksissa myös SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklan mukaista valtiontukivalvontaa, jolla varmistetaan, ettei sähköntuottajille makseta liikaa korvauksia.
(173)
Kansallisista eroista huolimatta syöttötariffien kehityksessä unionissa on havaittavissa kolme seikkaa: i) syöttötariffien alennus, ii) syöttötariffijärjestelmän lakkauttaminen kokonaan (Espanja) ja iii) kapasiteettirajojen käyttöönotto rahoituskelpoisten voimaloiden osalta sekä yleiset kapasiteettirajat vuosittain asennetun uuden tuetun kapasiteetin osalta jäsenvaltion tasolla. Vaikuttaa siltä, että kapasiteettirajoitukset otettiin käyttöön pääasiassa vuonna 2012, eikä niillä sen vuoksi todennäköisesti ole mitään vaikutusta kulutukseen tutkimusajanjaksolla. Näin ollen analyysissä keskityttiin syöttötariffijärjestelmän hiljattaiseen lakkauttamiseen Espanjassa ja syöttötariffien alennuksiin useimmissa jäsenvaltioissa. Analyysissä tarkasteltiin, oliko niillä vaikutusta kysyntään unionin markkinoilla ja olisiko tämä voinut aiheuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon. Tältä osin katsottiin, että syöttötariffien kehittymisen vaikutus moduulien kysyntään edusti myös tilannetta kennojen ja kiekkojen kysynnän kannalta. Koska kennot ja kiekot ovat välttämättömiä moduulien tuotannolle eikä niitä käytetä muissa tuotantoprosesseissa, moduulien kysynnän väheneminen vähentää automaattisesti myös kennojen ja kiekkojen kysyntää.
(174)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että syöttötariffien ja kulutuksen kehittymisen välillä on yhteys, mutta siinä vahvistettiin myös, että kulutuksen väheneminen vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ei osaltaan poistanut syy-yhteyttä Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä, kuten johdanto-osan 163 kappaleessa kuvataan. Tutkimuksessa kävi ilmi, että vaikka unionin tuotannonalan tilanne heikkeni, vientiä harjoittavat tuottajat pystyivät säilyttämään suuret markkinaosuutensa moduulien osalta (80 prosenttia) ja jopa kasvattamaan hieman markkinaosuutta kennojen osalta (22:sta 25 prosenttiin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä) ja kiekkojen osalta (32:sta 33 prosenttiin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä). Lisäksi on huomattava, että unionin tuotannonalan veloittama moduulien keskimääräinen hinta putosi 53 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä johtui pääasiassa polkumyyntituonnin merkittävästä kasvusta ja sen aiheuttamasta huomattavasta hintapaineesta unionin markkinoilla. Sen vuoksi unionin tuotannonalan kannattavuuden menetyksen ei voida katsoa johtuneen ensisijaisesti syöttötariffien leikkauksista.
(175)
Näin ollen tunnustetaan, että syöttötariffit loivat aurinkoenergian kysyntää ja että syöttötariffijärjestelmien hiljattaiset lakkautukset (kuten Espanjassa) ja tariffien alennukset muissa jäsenvaltioissa vähensivät tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutusta tutkimusajanjaksolla ja saattoivat näin vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Kulutuksen väheneminen tutkimusajanjaksolla ei kuitenkaan ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(176)
Useat osapuolet väittivät, että syöttötariffien leikkaukset vähensivät aurinkoenergiainvestointien houkuttelevuutta investoijien kannalta ja laskivat näin tarkasteltavana olevan tuotteen kysyntää unionissa.
(177)
Vaikka tutkimuksessa vahvistettiinkin yhteys syöttötariffien ja aurinkoenergiaan tehtävien investointien välillä, siinä kävi myös ilmi, että investoinnit aurinkoenergiaan ovat vähemmän riippuvaisia syöttötariffeista alueilla, joilla saadaan paljon auringonvaloa ja joilla aurinkoenergian tuotanto on tehokkaampaa sekä alueilla, joilla sähkön hinnat ovat korkeat. Tutkimuksessa kävikin ilmi, että investointeja tehdään edelleen (esim. Espanjassa) syöttötariffijärjestelmän lakkauttamisesta huolimatta. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että investointimahdollisuudet aurinkoenergiaan olivat edelleen houkuttelevia myös alemmilla syöttötariffeilla.
(178)
Edellä esitetyn perusteella ei voitu selvästi päätellä, että syöttötariffien leikkaukset olisivat vähentäneet aurinkoenergiaan tehtävien investointien houkuttelevuutta investoijien kannalta ja vaikuttaneet näin unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
(179)
Yksi osapuoli väitti, että syöttötariffien alennukset pakottivat unionin tuottajat alentamaan hintojaan, jotta ne pystyivät pitämään yllä investoijien kiinnostuksen aurinkoenergiaa kohtaa ja kehittämään kysyntää ja kasvua.
(180)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalan oli pakko alentaa hintojaan pääasiassa polkumyyntituonnin aiheuttaman paineen eikä syöttötariffien leikkausten vuoksi. Tämä käy ilmi siitä, että unionin tuotannonalan merkittävin hintojen alennus tapahtui vuosina 2010 ja 2011 ennen suurinta syöttötariffien leikkausta. Kiinasta polkumyynnillä tulevan ja unionin tuotannonalan hinnat merkittävästi alittavan tuonnin kasvu pakotti unionin tuotannonalan leikkaamaan hintojaan yhä alemmaksi.
(181)
Tällä perusteella väite hylättiin.
(182)
Tiivistelmänä voidaan todeta, että syöttötariffit ovat olleet tärkeä tekijä aurinkoenergiamarkkinoiden kehityksessä unionissa ja ne vaikuttivat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutuksen kehitykseen. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että kulutus ei vähentynyt merkittävästi, vaikka syöttötariffeihin tehtiin suuria leikkauksia. Sen vuoksi päätellään alustavasti, että syöttötariffien kehitys ei ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
3.3 Muu unionin tuotannonalalle myönnetty taloudellinen tuki
(183)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan merkittävä vahinko aiheutui sille myönnetyn taloudellisen tuen alenemisesta. Väitteen tueksi toimitettiin tietoa, joka perustui yhdelle unionin tuottajalle myönnettyihin tukiin ennen tarkastelujaksoa (vuosien 2003 ja 2006 välillä).
(184)
Toimitettu näyttö ei osoittanut mitään yhteyttä unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja yhden unionin tuottajan tarkastelujaksoa edeltävällä kaudella saaman väitetyn tuen välillä. Koska nämä tiedot lisäksi edeltävät tarkastelujaksoa, ne vaikuttavat olevan irrelevantteja. Sen vuoksi ei voitu vahvistaa yhteyttä unionin tuotannonalan väitetysti saaman tuen ja sille aiheutuneen merkittävän vahingon välille. Tämän perusteella väite hylättiin.
3.4 Ylikapasiteetti
(185)
Väitettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui ylikapasiteetista unionin markkinoilla ja yleisesti maailmanmarkkinoilla. Väitettiin myös, että ylikapasiteetti maailmanmarkkinoilla johti unionin tuotannonalan yhdistymiseen, joka on parhaillaan käynnissä, ja että mahdollisesti aiheutunut vahinko johtui liian monista tuotantolaitoksista. Useat osapuolet väittivät lisäksi, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko liittyi EU:n tuotannonalan kapasiteetin liialliseen laajentamiseen, joka oli itse aiheutettua. Toisaalta jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että unionin tuotannonala ei onnistunut tekemään tarvittavia investointeja kapasiteetin lisäyksiin.
(186)
Unionin tuotannonala kyllä lisäsi tuotantokapasiteettiaan, mutta sen kokonaistuotantomäärä ei kattanut kasvavia kulutustasoja unionin markkinoilla tarkastelujaksolla. Näin ollen unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetin lisäys oli kohtuullinen ja seuraili markkinoiden kehitystä eli kulutuksen kasvua. Sen vuoksi sitä ei voida pitää aiheutuneen vahingon syynä.
(187)
Tällä perusteella myöskään väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala ei investoinut kapasiteetin laajennukseen, ei vahvistettu tutkimuksen aikana. Kuten edellä mainittiin, unionin tuotannonala kasvatti kuitenkin vähitellen kapasiteettiaan koko tarkastelujakson ajan, ja sillä oli ylikapasiteettia koko tarkastelujakson ajan, mikä osoittaa, että se pystyi vastaamaan lisäkysyntään. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(188)
Jotkin osapuolet väittivät, että kaikki toimijat markkinoilla, myös alku- ja jatkojalostussektoreilla, olivat vaikeassa tilanteessa, mikä johtui ylikapasiteetista globaaleilla markkinoilla ja siitä aiheutuneesta markkinoiden muuttumisesta. Tältä osin väitettiin, että tutkimuksen kohteena olevasta tuotteesta on tullut hyödyke, jonka yksittäiset tuottajat eivät enää pystyy asettamaan hintoja vaan hinnat riippuvat maailmanlaajuisesta kysynnästä ja tarjonnasta. Unionin tuotannonalan vahingon väitettiin aiheutuneen tästä tilanteesta eikä polkumyyntituonnista.
(189)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että globaaleilla markkinoilla oli ylikapasiteettia, joka oli peräisin pääasiassa Kiinasta. Mitä tulee markkinoiden muutoksiin, jotka väitetysti tekevät tutkimuksen kohteena olevasta tuotteesta hyödykkeen, ne eivät oikeuta epäreilua hinnoittelukäyttäytymistä ja epäreiluja kauppatapoja. Tältä osin on huomattava, että unionin tuotannonala on tuottanut ja myynyt tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta yli 20 vuotta, kun taas tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinan tuotannonala kehittyi vasta hiljattain (viime vuosikymmenen puolivälissä), ja sen houkuttimena olivat pääasiassa syöttötariffit ja muut kannustimet unionissa ja niistä seurannut kysynnän lisääntyminen.
(190)
Tällä perusteella väitteet hylättiin.
3.5 Raaka-aineen hintojen vaikutus
(191)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko liittyi monikiteisen piin, kiekkojen tuotannon tärkeimmän raaka-aineen, hintojen kehitykseen. Väitettiin, että unionin tuotannonala oli tehnyt pitkän aikavälin kiinteähintaisia hankintasopimuksia, eikä sen vuoksi saanut etua monikiteisen piin hintojen laskusta tarkastelujaksolla.
(192)
Tutkimuksen mukaan monikiteisen piin hinnat nousivat vuonna 2008 mutta laskivat taas vuonna 2009, ja suuntaus oli vain lievästi nouseva vuonna 2010 ja alkuvuodesta 2011. Hinnat putosivat merkittävästi tutkimusajanjakson aikana.
(193)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vaikka unionin tuotannonalalla oli pitkän aikavälin hankintasopimuksia monikiteisen piin osalta, näiden sopimusten ehdot neuvoteltiin enimmäkseen uusiksi monikiteisen piin hintakehityksen perusteella, ja sopimushinnat olivat samalla tai toisinaan jopa alemmalla tasolla kuin hinnat spot-markkinoilla.
(194)
Tällä perusteella päätellään, että vaikka monikiteisen piin pitkäaikaisten toimitussopimusten ehdot olisivatkin vaikuttaneet joihinkin yksittäisiin unionin tuottajiin, unionin tuotannonala kokonaisuudessaan ei kärsinyt näistä pitkäaikaisista sopimuksista ja pystyi hyödyntämään täysimääräisesti monikiteisen piin hinnan laskun. Näin ollen pitkäaikaisten sopimusten ei havaittu vaikuttaneen unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
3.6 Itse aiheutettu vahinko: automatisoinnin, koon, mittakaavaetujen, yhdistymisen, innovoinnin ja kustannustehokkuuden vaikutus
(195)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui tuotantoprosessin korkeasta automaatioasteesta. Väitettiin, että pienen mittakaavan tuottajat olivat epäedullisessa tilanteessa verrattuna suurempiin vertikaalisesti integroituneihin tuottajiin, minkä vuoksi näille tuottajille mahdollisesti aiheutuneen vahingon ei voida katsoa aiheutuneen polkumyyntituonnista. Tässä yhteydessä väitettiin myös, että unionin tuotannonala oli joka tapauksessa kooltaan pieni, minkä vuoksi se ei pystynyt hyödyntämään mittakaavaetuja.
(196)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että myös unionin markkinoiden pienten tuottajien tuotantoprosessi oli erittäin automatisoitua, millä oli positiivinen vaikutus niiden tuotantokustannuksiin. Useimmat unionin tuottajat ovat erikoistuneet yhteen tuotantoprosessin osaan (kiekot, kennot tai moduulit), ja tämä kasvatti niiden kilpailukykyä sen tuotelajin osalta, jota ne tuottivat. Sen vuoksi väite, jonka mukaan korkea automaatioaste aiheutti unionin tuotannonalan vahingon, oli hylättävä.
(197)
Jotkin osapuolet väittivät, että hintapaine aiheutti unionin tuotannonalan yhdistymisen, mikä oli unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syy. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että yhdistyminen oli pikemminkin seurausta polkumyyntituonnista. Nämä osapuolet eivät myöskään toimittaneet mitään näyttöä siitä, missä määrin yhdistymisprosessi olisi voinut olla aiheutuneen vahingon syy.
(198)
Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalan vertikaalisen integroitumisen puute on aiheutuneen vahingon syy. Yleisesti ottaen vertikaalisesti integroituneilla tuottajilla pitäisi normaaleissa markkinaoloissa olla enemmän turvaa toimitusketjuunsa nähden. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että vertikaalisesti integroitunut unionin tuotannonalan osa ei pystynyt hyödyntämään vertikaalisen integroitumisen etuja täysimittaisesti, koska polkumyyntituonnin aiheuttama hintapaine oli erittäin suuri. Lisäksi unionin tuotannonala, myöskään vertikaalisesti integroituneet unionin tuottajat, ei polkumyyntituonnin vuoksi pystynyt hyödyntämään täysimittaisesti korkeita kapasiteetin käyttöasteita saavuttaakseen mittakaavaetuja. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään korrelaatiota vertikaalisen integroitumisen ja parempien kannattavuusasteiden välillä, koska suuri hintapaine vaikutti tähän korrelaatioon.
(199)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalla ei ollut teknistä innovointia eikä se tehnyt investointeja uuteen teknologiaan. Tutkimuksessa ei kuitenkaan saatu mitään tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä näiden väitteiden tueksi. Sitä vastoin tutkimuksessa osoitettiin, että unionin tuotannonalan tekemistä investoinneista suurin osa ohjattiin uusiin koneisiin ja tutkimus- ja kehittämistoimiin ja että tuotteiden välillä ei ole merkityksellisiä eroja teknologiassa maailmanlaajuisesti.
(200)
Yksi osapuoli väitti vielä, että aiheutunut merkittävä vahinko johtui hankkeiden heikosta toteutuksesta (epäonnistuneet hankkeet). Tältä osin on huomattava, että väitettä ei perusteltu. Lisäksi mahdollisia epäonnistuneita hankkeita voidaan pikemminkin pitää polkumyyntituonnin seurauksena. Väite oli näin ollen hylättävä.
(201)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonala ei pystynyt järkeistämään kustannuksiaan ajoissa vastatakseen maailmanmarkkinoiden kehitykseen. Jotkin osapuolet taas väittivät, että työvoima- ja yleiskustannukset ovat korkeammat unionissa kuin Kiinassa.
(202)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan tuotantokustannukset laskivat jatkuvasti tarkastelujaksolla, lukuun ottamatta kiekkoja, joiden kustannukset laskivat vuonna 2010 ja nousivat 2011 ja vielä lisää tutkimusajanjaksolla tasoille, jotka olivat hieman korkeammat kuin tarkastelujakson alussa (ks. 138 kappale). Tuottavuus kasvoi moduulien ja kennojen osalta mutta väheni kiekkojen osalta. Kuten edellä mainittiin, unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään kustannusten laskua Kiinasta tulevan polkumyynnin voimakkaan kasvun ja siitä unionin markkinoille aiheutuneen merkittävän hintapaineen vuoksi.
(203)
On huomattava, että kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ole mitään suhteellista etua käytettyjen raaka-aineiden (monikiteinen pii) ja koneiden osalta, koska molempia tuotiin enimmäkseen unionista. Työvoima- ja yleiskustannukset taas edustivat keskimäärin alle 10:tä prosenttia moduulien kokonaiskustannuksista tutkimusajanjaksolla, eikä voida katsoa, että niillä olisi ollut merkittävä rooli.
(204)
Lisäksi väitettiin, että jotkin unionin tuottajat hankkivat kiekkoja, kennoja ja/tai moduuleja asianomaisesta maasta ja jälleenmyivät sitten ne unionin markkinoilla omina tuotteinaan. Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan harjoittama tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti oli luonteeltaan täydentävää ja määrältään vähäistä verrattuna unionin tuotantoon, eikä sen siksi voida katsoa poistavan syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(205)
Voidakseen vastata kiinalaisen tuonnin hintojen laskevaan suuntaukseen unionin tuotannonalan oli tämän vuoksi toteutettava merkittäviä toimia järkeistääkseen tuotantokustannuksiaan. Unionin tuotannonalan pyrkimyksistä huolimatta kustannusten järkeistäminen ei näkynyt myyntihinnoissa polkumyyntituonnin merkittävän hintojen alittavuuden vuoksi.
(206)
Näillä perusteilla edellä mainitut väitteet oli hylättävä.
3.7 Ohutkalvotekniikkaa käyttävien aurinkosähkötuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttama kilpailu
(207)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui ohutkalvotekniikkaa käyttävien aurinkosähkötuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttamasta kilpailusta, koska nämä teknologiat ovat keskenään vaihdettavissa ja niillä on samat käyttötarkoitukset.
(208)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet valmistetaan eri raaka-aineista eikä niissä käytetä kiteisestä piistä valmistettuja kiekkoja. Yleisesti ottaen niillä on heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto kuin kiteisestä piistä valmistetuilla moduuleilla. Tämän vuoksi niitä ei voida käyttää rajoitetuilla alueilla kuten katoilla eli ne eivät ole täysin vaihdettavissa tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa. Vaikka ohutkalvotuotteiden ja tarkasteltavana olevan tuotteen välillä saattaakin olla jonkin verran kilpailua, tätä kilpailua pidetään kuitenkin vähäisenä.
(209)
Sen vuoksi tutkimuksessa ei havaittu mitään yhteyttä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja ohutkalvotekniikkaa käyttävien aurinkosähkötuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttaman kilpailun välillä.
(210)
Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
3.8 Talouskriisi ja sen vaikutukset
(211)
Väitettiin, että talouskriisillä ja lamalla oli negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan rahoituksen saantiin, ja se aiheutti näin unionin tuotannonalalle vahingon.
(212)
Unionin tuotannonalan kyky hankkia pääomaa heikkeni merkittävästi tarkastelujaksolla. Koska aurinkoenergian tuotanto on pääomavaltaista, kyky hankkia pääomaa on ratkaisevan tärkeä. Talouden lamalla oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että vuosina 2009-2011 tapahtuneesta unionin markkinoiden kasvusta huolimatta unionin tuotannonalan tilanne heikkeni, kun Kiinasta tuli polkumyyntituontia, joka alitti voimakkaasti unionin tuotannonalan myyntihinnat. Sen vuoksi pääteltiin, että Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin lisääntyminen pahensi rahoituskriisin mahdollisia vaikutuksia ja että rahoituksen rajoitettu saanti johtui suureksi osaksi negatiivisesta markkinailmastosta ja unionin tuotannonalan tilanne ja näkymät polkumyyntituonnista. Vaikka talouskriisillä oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, se ei näin ollen poistanut syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
3.9 Unionin tuotannonalan vientitulos
(213)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan vientimyynti putosi merkittävästi tarkastelujaksolla ja etenkin vuosien 2009 ja 2011 välillä moduulien osalta ja vuoden 2009 ja vuoden 2012 ensimmäisen neljänneksen välillä kennojen osalta ja että tämä aiheutti merkittävän vahingon unionin tuotannonalalle.
(214)
Kuten jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi, moduulien vientimäärä pysyi kuitenkin merkittävänä huolimatta vähäisestä laskusta tutkimusajanjaksolla, ja keskimääräiset hinnat tutkimusajanjaksolla ylittivät moduulien keskimääräiset kustannukset tarkastelujaksolla. Sen vuoksi tämä ei voinut olla unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä. Kennojen osalta vientimäärät olivat vain noin 12 prosenttia kennojen kokonaistuotantomäärästä. Vaikka hinnat olivat alhaiset tutkimusajanjaksolla, tällä oli näin ollen vain vähäistä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Kiekkojen osalta viennin osuus kokonaistuotantomäärästä oli noin 24 prosenttia, ja tutkimusajanjakson alhaisista vientihinnoista huolimatta tälläkin oli vain vähäistä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Näin ollen väitteet tältä osin oli hylättävä.
Taulukko 13-a
Moduulit
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Moduulien vientimäärä (MW)
989
1 279
1 157
1 148
Indeksi (2009 = 100)
100
129
117
116
Keskimääräinen vientihinta (euroa/kW)
2 500
1 900
1 470
1 230
Indeksi (2009 = 100)
100
76
59
49
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 13-b
Kennot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kennojen vientimäärä (MW)
62
320
315
238
Indeksi (2009 = 100)
100
516
508
384
Keskimääräinen vientihinta (euroa/kW)
1 350
1 050
830
640
Indeksi (2009 = 100)
100
78
61
47
Lähde:
Europressedienst
Taulukko 13-c
Kiekot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiekkojen vientimäärä (MW)
93
916
750
486
Indeksi (2009 = 100)
100
985
806
523
Keskimääräinen vientihinta (euroa/kW)
850
590
530
480
Indeksi (2009 = 100)
100
70
63
57
Lähde:
Europressedienst
(215)
Tällä perusteella todettiin, että unionin tuotannonalan vientituloksen vaikutus ei ollut sellainen, että se olisi vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon. Näin ollen osapuolten väitteet tältä osin oli hylättävä.
3.10 Liuskekaasuesiintymien löytyminen Euroopan unionissa
(216)
Yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui liuskekaasuesiintymien löytymisestä unionissa, ja mahdollisuus lisätä edullisen liuskekaasun tuotantoa unionissa on vähentänyt julkisia ja yksityisiä investointeja uusiutuvaan energiaan liittyviin hankkeisiin.
(217)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutus lisääntyi merkittävästi koko tarkastelujakson ajan, kuten jo 108 kappaleessa mainittiin. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään tosiseikkoihin perustuvaa näyttöä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko olisi johtunut liuskekaasuesiintymien löytymisestä Euroopan unionissa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
3.11 Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä
(218)
Sama osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä olivat vähäiset investoinnit aurinkoenergian tuotantoon, mikä johtui Euroopan unionin päästökauppajärjestelmän hiilidioksidipäästöoikeuksien alhaisista markkinahinnoista.
(219)
Mitään näyttöä asiasta ei kuitenkaan toimitettu, eikä tutkimuksessa tullut esiin mitään tosiseikkoja, jotka olisivat vahvistaneet nämä väitteet. Tutkimuksessa tuli päinvastoin esiin, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kulutus kasvoi huomattavasti tarkastelujaksolla. Tällä perusteella väite hylättiin.
3.12 Liikkeenjohdolliset päätökset
(220)
Jotkin osapuolet väittivät, että ainakin yhdelle unionin tuottajalle aiheutunut vahinko johtui virheellisistä liikkeenjohdollisista päätöksistä. Väitteet perustuivat vuotuisiin tilinpäätöksiin ja joihinkin tietoihin, jotka sisältyivät yrityksen erään osakkeenomistajan muille osakkeenomistajille lähettämään kirjeeseen.
(221)
Mitkään asiakirjoissa olevista tiedoista eivät osoittaneet, että kyseisen yrityksen liikkeenjohdolliset päätökset olisivat olleet epätavallisia tai harkitsemattomia tai että niillä olisi ollut vaikutusta koko unionin tuotannonalaan. Sen vuoksi tätä koskevat väitteet hylättiin.
3.13 Muu valtion politiikka
(222)
Yksi osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä oli muu valtion politiikka, kuten uusiutuvaa energiaa koskeva politiikka, innovointia edistämään tarkoitettu politiikka, byrokratian vähentämiseen tähtäävä politiikka, kauppaa edistävä politiikka ja verkkoon pääsyä koskeva sääntely, koska nämä toimintalinjat hyödyttävät vientiä harjoittavia tuottajia. Vaikka olisikin totta, että jotkin väitetyistä toimintalinjoista helpottaisivat tuontia muista kolmansista maista ja aurinkoenergian yleistä kasvua, niistä olisi kuitenkin hyötyä myös unionin tuotannonalalle. Lisäksi näiden politiikanalojen tarkoituksena ei ole, että tuonti unioniin tapahtuisi vahinkoa tuottavin polkumyyntihinnoin. Sen vuoksi tätä koskevat väitteet hylättiin.
3.14 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(223)
Tutkimuksessa tuli esiin syy-yhteys unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin välillä. Muita mahdollisia vahingon syitä, kuten tuonti muista kolmansista maista, kulutus, syöttötariffit, muu unionin tuotannonalalle myönnetty taloudellinen tuki, ylikapasiteetti, raaka-ainehintojen vaikutus, itseaiheutettu vahinko, ohutkalvotuotteiden aiheuttama kilpailu, talouskriisi ja sen vaikutukset, unionin tuotannonalan vientitulos, liuskekaasuesiintymien löytyminen Euroopan unionissa, liikkeenjohdolliset päätökset, Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä ja muu valtion politiikka, analysoitiin eikä niistä minkään havaittu olevan sellainen, että se olisi poistanut vahvistetun syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
(224)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, pääteltiin alustavasti, että on olemassa syy-yhteys Kiinasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä tutkimusajanjakson aikana.
F. UNIONIN ETU
1. Alustavat huomautukset
(225)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tutki, olisiko vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntituontia koskevista alustavista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä todeta, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan, aurinkoenergiasektorin alku- ja jatkojalostusmarkkinoiden yritysten sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien, käyttäjien ja kuluttajien edut.
(226)
Tutkimuksen vireillepanon jälkeen ilmoittautui noin 150 toimijaa. Kyselylomakkeita lähetettiin etuyhteydettömille tuojille, alkujalostussektorin toimijoille (mukaan luettuna raaka-aineen tuottaja ja tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantolaitteiden toimittajia), jatkojalostussektorin toimijoille (mukaan luettuna hankkeen toteuttajat ja asentajat) sekä kuluttajien järjestölle BEUC:lle. Tietoja saatiin kolmelta aurinkoenergiasektorin järjestöltä, jotka edustivat eri toimijoita (unionin tuotannonala sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijat).
2. Unionin tuotannonalan etu
(227)
Unionin tuotannonala työllisti suoraan noin 25 000 henkeä tutkimusajanjaksolla samankaltaisen tuotteen tuotannossa ja myynnissä.
(228)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin takia tutkimusajanjakson aikana. On muistettava, että useiden vahinkoindikaattorien kehitys oli negatiivista tarkastelujaksolla. Varsinkin yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien taloudelliseen tulokseen liittyvät indikaattorit, kuten kannattavuus, kassavirta ja investointien tuotto, olivat erityisen negatiivisia. Itse asiassa moduulien, kennojen ja kiekkojen unionin tuottajat toimivat tappiollisesti vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla. Joidenkin unionin tuottajien on jo täytynyt tämän vuoksi sulkea tuotantolaitoksensa, ja jotkin muut ovat joutuneet maksukyvyttömyystilanteeseen. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on erittäin todennäköistä, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen.
(229)
Väliaikaisten polkumyyntitullien käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tasapuoliset kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa samankaltaisen tuotteen hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia ja parantaa näin kannattavuuttaan. Voidaan myös olettaa, että väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä parantaisi sen taloudellista tilannetta. Unionin tuotannonalalla pitäisi lisäksi olla paremmat mahdollisuudet saada pääomaa ja tehdä lisäinvestointeja tutkimus- ja kehittämistoimintaan ja innovointiin aurinkoenergiamarkkinoilla. Tutkimuksessa tuli esiin myös, että ne unionin tuottajat, joiden täytyi lopettaa tuotanto Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttaman paineen vuoksi, voisivat mahdollisesti käynnistää liiketoimintansa uudelleen. Tässä skenaariossa turvattaisiin unionin tuotannonalan nykyiset 25 000 työpaikkaa (tutkimusajanjaksolla), minkä lisäksi se tarjoaisi kohtuulliset mahdollisuudet tuotannon lisälaajennuksiin ja työllisyyden kasvuun.
(230)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, odotettavissa on markkinaosuuden lisämenetyksiä ja unionin tuotannonalan kannattavuuden heikkeneminen edelleen. Tämä olisi kestämätöntä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Seurauksena olisi, että niiden useiden unionin tuottajien lisäksi, joiden on jo täytynyt poistua markkinoilta (ks. 157 kappale), muutkin tuottajat voisivat joutua maksukyvyttömyystilaan, joka lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä johtaisi todennäköisesti unionin tuotannonalan häviämiseen, millä olisi merkittävä vaikutus nykyisiin työpaikkoihin.
(231)
Sen vuoksi päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
3. Etuyhteydettömien tuojien etu
(232)
Kuten johdanto-osan 12 kappaleessa mainittiin, otokseen valituista kolmesta tuojasta vain yhden tärkein liiketoiminta muodostui tarkasteltavana olevan tuotteen kaupasta.
(233)
Väitettiin, että tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi negatiivisesti tuojien liiketoimintaan. On otettava huomioon, että tullin käyttöönoton tarkoituksena ei ole lopettaa kaikkea Kiinasta tulevaa tuontia. Ja vaikka voidaankin odottaa, että toimenpiteiden käyttöönotolla saattaa olla negatiivisia vaikutuksia pelkästään Kiinasta tuovien tuojien taloudelliseen tilanteeseen, kun otetaan huomioon todennäköinen tuonnin lisääntyminen muista kolmansista maista, eri lähteistä hankkivien tuojien pitäisi olla sellaisessa tilanteessa, että ne voivat vaihtaa hankintalähteitään.
(234)
Tästä syystä päätellään alustavasti, että ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla saattaa olla joitakin negatiivisia vaikutuksia tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien tilanteeseen.
4. Alkujalostussektorin toimijoiden etu
(235)
Alkujalostussektorin toimijat toimivat pääasiassa raaka-aineiden tuotannon ja tutkimuksen kohteena olevan tuotteen valmistuslaitteiden tuotannon ja suunnittelun alalla. Alkujalostussektorin toimijoilta saatiin kahdeksan vastausta kyselylomakkeeseen. Tarkastuskäyntejä tehtiin kaksi: yhden raaka-ainetuottajan ja yhden tuotantolaitteiden valmistajan toimitiloihin.
(236)
Kahdeksan yhteistyössä toimineen alkujalostussektorin toimijan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvä toiminta tutkimusajanjaksolla vaihteli suhteessa niiden kokonaistoimintaan, ja vain yhdessä yhteistyössä toimineessa yrityksessä sen osuus oli 100 prosenttia liiketoiminnasta, kun muissa osuudet vaihtelivat 6:sta 80 prosenttiin. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä toiminta tutkimusajanjaksolla oli keskimäärin noin 41 prosenttia yhteistyössä toimineiden alkujalostussektorin toimijoiden kaikesta toiminnasta. Työpaikkojen lukumääränä tarkasteltuna kahdeksan alkujalostussektorin toimijaa työllistivät tutkimusajanjaksolla noin 4 200 henkeä. Kannattavuus vaihteli segmentin ja yksittäisen yrityksen mukaan suuresta kannattavuudesta hieman negatiiviseen kannattavuuteen. Tutkimuksessa kävi ilmi, että jalostajat, joiden kannattavuus oli negatiivinen, kärsivät kulutuksen laskusta ja unionin tuotannonalan heikentyneestä tilanteesta, koska jotkin niiden menettämistä asiakkaista olivat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin tuottajia.
(237)
Unionin alkujalostussektorin toimijoiden myynti kattoi unionin, Kiinan ja muut kolmannet maat. Tutkimusajanjaksolla myynti jakautui keskimäärin niin, että noin 20 prosenttia suuntautui unioniin, lähes 50 prosenttia Kiinaan ja noin 30 prosenttia muihin kolmansiin maihin.
(238)
Jotkin alkujalostussektorilla toimivat osapuolet väittivät, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi niiden liiketoimintaan negatiivisesti, koska Kiina on niiden tärkein vientimarkkina. Väitettiin, että tullit rajoittaisivat merkittävästi tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Kiinasta unioniin, minkä tuloksena Kiina vähentäisi monikiteisen piin ja tuotantolaitteiden tuontia unionista. Sen seurauksena unionin alkujalostussektorin toimijoiden olisi väitteen mukaan supistettava toimintaansa ja vähennettävä työntekijöitään unionissa.
(239)
On huomattava, että tullin tarkoituksena ei ole lopettaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Kiinasta vaan palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Niinpä Kiinasta tuleva tuonti vastannee edelleen unionin markkinoiden kysyntään tietyssä määrin, mutta oikeudenmukaisilla hinnoilla. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että unionin alkujalostussektorin toimijoilla on toimintaa globaalisti eri maiden markkinoilla, minkä vuoksi ne eivät ole yksinomaisesti riippuvaisia viennistä Kiinaan. Sen vuoksi on kohtuullista olettaa, että globaaleilla aurinkoenergiamarkkinoilla unionin alkujalostussektorin toimijat pystyvät todennäköisesti kompensoimaan mahdollisen Kiinaan suuntautuvan viennin vähenemisen suuntaamalla vientiä muille markkinoille, joiden - käytettävissä olevien markkinatutkimusten mukaan - odotetaan kasvavan. Kiinan aurinkoenergiamarkkinoilla on joka tapauksessa jo nyt merkittävää tuotannon ylikapasiteettia, minkä vuoksi on kyseenalaista, pystyisivätkö unionin laitevalmistajat myymään paljon enempää tuotantolaitteita lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
(240)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden vaikutus koneiden tuottajiin ei olisi merkittävä, mutta vaikutus raaka-aineen toimittajiin saattaa olla kielteinen lyhyellä aikavälillä, koska myynti Kiinaan saattaa vähentyä.
5. Jatkojalostussektorin toimijoiden edut
(241)
Jatkojalostussektorin toimijat toimivat pääasiassa hankkeiden kehittämisen, markkinoinnin ja viestinnän sekä aurinkosähkövoimaloiden alalla. Jatkojalostussektorin toimijoilta saatiin 13 vastausta niille osoitettuun kyselylomakkeeseen, mutta näistä vain seitsemän oli riittävän kattavia merkityksellisen arvioinnin tekemiseksi. Tarkastuskäyntejä tehtiin kaksi, ja ne koskivat aurinkosähköhankkeiden kehittämistä ja voimaloita. Yhteistyössä toimineilta etuyhteydettömiltä tuojilta saatujen 36 vastauksen analysoinnin yhteydessä kävi ilmi, että osaa niistä voitaisiin itse asiassa pitää jatkojalostussektorin toimijoina, koska niiden päätoimintaa ovat asennukset. Tätä seikkaa tarkastellaan vielä myöhemmin tutkimuksessa.
(242)
Jatkojalostussektorin toimijoiden toiminta tutkimuksen kohteena olevan tuotteen osalta suhteessa niiden kokonaistoimintaan vaihtelee. Keskimäärin sen osuus tutkimusajanjaksolla oli 41 prosenttia. Tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvien yhteistyössä toimineiden toimijoiden kannattavuus oli tutkimusajanjaksolla keskimäärin 11 prosenttia. Työpaikkojen lukumääränä tarkasteltuna seitsemän jatkojalostussektorin toimijaa työllistivät tutkimusajanjaksolla noin 550 henkeä.
(243)
Väitettiin, että polkumyyntitoimenpiteet eivät ole unionin edun mukaisia, koska ne kohottavat moduulien hintaa eivätkä näin ollen kannusta loppukäyttäjiä/kuluttajia asentamaan niitä. Tämän vuoksi jatkojalostussektorin toimijat saisivat paljon vähemmän tilauksia, ja niiden olisi supistettava liiketoimintaansa. Arviointi perustui työpaikkojen mahdollisia menetyksiä koskevaan Prognosin tekemään tutkimukseen, joka toimitettiin tutkimuksen aikana. Tutkimuksessa esitetään, että suurin osa aurinkosähkömarkkinoiden työpaikoista unionissa on vaarassa, jos tulleja otetaan käyttöön. Tutkimuksessa käytetään EPIAn (European Photovoltaic Industry Association) tekemää arviota, jonka mukaan vuonna 2011 kaikkiin unionin aurinkosähkömarkkinoiden eri vaiheisiin (unionin tuottajat, tuojat sekä alku- ja jatkojalostussektorin toimijat) suoraan liittyviä työpaikkoja on 265 000. Prognosin tutkimuksessa otettiin lähtökohdaksi vuoden 2011 ennuste aurinkosähköön suoraan liittyvistä kaikista työpaikoista ja pääteltiin, että 265 000 työpaikasta jopa 242 000 työpaikkaa menetetään kolmessa vuodessa tullien tasosta riippuen. Suurin osa työpaikoista menetetään väitetysti jatkojalostusmarkkinoilla, joilla Prognosin mukaan vuonna 2011 työskenteli noin 220 000 henkeä.
(244)
Tutkimuksessa ei vahvistettu edellä esitettyä skenaariota vaan saatiin tulokseksi paljon alhaisempi suoraan unionin aurinkosähkömarkkinoihin liittyvien työpaikkojen määrä vuonna 2011, tutkimusajanjaksolla ja vuonna 2012.
(245)
Tutkimuksessa kyseenalaistettiin ensinnäkin EPIAn arvioiman aurinkosähkömarkkinoihin suoraan liittyvien työpaikkojen kokonaismäärän tarkkuus. EPIAn toimitiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana kävi ilmi, että arvion pohjana olleet tiedot, joiden perusteella tehtiin päätelmä 265 000 työpaikasta, olivat epätarkkoja eivätkä mahdollistaneet tällaisen päätelmän tekemistä. Tarkastuskäynnillä saatujen tietojen mukaan vaikuttaa siltä, että vuodelle 2011 lasketun aurinkoenergiamarkkinoihin suoraan liittyvien työpaikkojen määrän virhemarginaali olisi jopa 20 prosenttia. Arvioon sisältyy lisäksi työllisyys Euroopan unionin ulkopuolisissa Euroopan maissa samoin kuin ohutkalvosektoriin liittyvä työllisyys, joka ei kuulu tämän tutkimuksen piiriin.
(246)
Vaikka näistä epäilyksistä huolimatta työpaikkojen alkuperäistä arvioita käytettäisiinkin toimenpiteiden vaikutuksen arviointiin, on otettava huomioon seuraavat seikat. Arvio kattaa aurinkoenergiasektorin työpaikat Euroopassa vuonna 2011, jolloin EU:ssa asennettiin erittäin paljon aurinkosähkövoimaloita (noin 20 GW). On kohtuullista olettaa, että kun otetaan huomioon asennusten väheneminen - noin 17,5 GW tutkimusajanjaksolla ja 15 GW vuonna 2012 - etenkin jatkojalostussektorin työpaikat, jotka korreloivat suoraan voimaloiden määrään, laskivat vastaavasti. Julkisesti saatavilla olevissa alan erikoislehdissä esitettiin, että Saksassa, jossa on suurimmat kansalliset markkinat, vuosien 2011 ja 2012 välillä aurinkosähkösektorin työpaikat vähenivät 128 000:sta 100 000:een, mukaan luettuna tuottajasektorin työpaikat. Lisäksi tutkimuksessa tuli esiin vakavia epäilyksiä sen suhteen, sisältyivätkö lukuihin ainoastaan täysiaikaiset ja yksinomaan aurinkosähkösektoriin liittyvät työpaikat. Tähän liittyen tutkimuksessa kävi ilmi, että etenkin jatkojalostusmarkkinoilla (asennukset) aurinkosähköön liittyvä toiminta on yleensä vain osa paljon laajempaa liiketoimintaa, ja pääasiallista liiketoimintaa ovat esimerkiksi lämpö- tai sähköasennukset tai putkityöt.
(247)
Edellä esitetyn perusteella on todennäköistä, että toimenpiteiden käyttöönotto saattaa johtaa tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hintojen nousuun unionissa, minkä seurauksena aurinkosähkövoimalat mahdollisesti vähenevät lyhyellä aikavälillä. Markkinoiden tämän osan työpaikkoihin kohdistunee vain vähäisiä negatiivisia vaikutuksia jäljempänä esitetyistä syistä. Ainakin joiden asentajien aurinkoenergiaan liittyvä toiminta muodostaa vain osan niiden liiketoiminnasta ja on lisäksi kausiluontoista. Sen vuoksi asentajien pitäisi pystyä hoitamaan muuta toimintaa tilanteessa, jossa aurinkosähkövoimaloiden kysyntä supistuu. Koska uudistuvaa energiaa ja energiatehokkuutta koskevista tavoitteista on sovittu EU:n tasolla ja ne sitovat oikeudellisesti jäsenvaltioita, on odotettavissa, että aurinkosähkövoimaloiden vähentynyt kysyntä näkyy muun muotoisen uudistuvan sähköenergian ja energiatehokkuuden lisääntyvänä kysyntänä. Monilla jatkojalostussektorin työntekijöillä on todennäköisesti tarvittavat taidot, jotta ne voivat hyödyntää näiden lähisektoreiden lisääntynyttä kysyntää. Kun vielä otetaan huomioon jatkojalostusmarkkinoilla saatava voitto (ks. johdanto-osan 242 kappale), asentajien pitäisi pystyä ottamaan kantaakseen osa hinnankorotuksista ja rajoittamaan näin vaikutusta loppuhintaan ja aurinkosähkövoimaloiden kysyntään.
(248)
Tullien käyttöönotosta riippumatta julkisesti saatavilla olevat ennusteet aurinkosähkövoimaloiden kysynnästä osoittavat, että kysyntä todennäköisesti supistuu vuonna 2013, jolloin asennuksia ennustetaan olevan 9,8-16,5 GW, millä on todennäköisesti joka tapauksessa negatiivinen vaikutus työpaikkojen määrään jatkojalostusmarkkinoilla.
(249)
Lopuksi on vielä huomattava, että aurinkosähkön hinnat nousevat todennäköisesti joka tapauksessa, koska unionin markkinoille tuleva kiinalainen tuotanto vaikuttaa olevan suureksi osaksi tappiollista, mikä on kestämätön tilanne.
(250)
Edellä esitetty huomioon ottaen päätellään alustavasti, että polkumyyntitullien vaikutus jatkojalostussektorin toimijoihin olisi jossakin määrin negatiivisempi lyhyellä aikavälillä, kun otetaan huomioon voimaloiden mittavampi väheneminen, kuin vastakkaisessa tilanteessa, jossa tulleja ei oteta käyttöön, (suurten tutkimuskeskusten ennusteen mukaan) ja siltä osin kuin jatkojalostussektorin toimijat eivät pysty ottamaan tulleja kannettavakseen. Aurinkosähkövoimaloiden kysynnän mahdollisesta vähenemisestä huolimatta asentajien pitäisi pystyä harjoittamaan muuta toimintaansa, joko muihin vihreän energian lähteisiin liittyvää tai ensisijaista liiketoimintaansa, kuten edellä on todettu.
6. Loppukäyttäjien (kuluttajien) etu
(251)
Mitkään suoraan loppukäyttäjien etua edustaneet osapuolet, kuten kuluttajajärjestöt, eivät antaneet lausuntoja. Tässä tapauksessa tarkoitetaan kahdenlaisia loppukäyttäjiä: kuluttajia (kotitalouksia) ja muita loppukäyttäjiä (esim. laitoksia ja yrityksiä). Tutkimuksessa kävi ilmi, että kuluttajat tilasivat vain noin neljänneksen nykyisistä aurinkosähkövoimaloista (nk. pienet kattovoimalat) unionissa. Muut loppukäyttäjät tilasivat muita voimaloita (paljon suuremman mittakaavan maahan asennetut teolliset ja kaupalliset voimalat).
(252)
Useat osapuolet väittivät, että jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön, kuluttajat kärsisivät aurinkosähkömoduulien hinnannoususta. Vaikka tullien seurauksena aurinkosähkömoduulien hinnan EU:n markkinoilla voitaisiinkin odottaa nousevan jonkin verran, on todennäköistä, että kuluttajiin ja muihin loppukäyttäjiin kohdistuva vaikutus olisi vain vähäinen, koska tutkimuksessa kävi ilmi, että moduulien hinnan osuus aurinkosähkövoimalan kokonaiskustannuksista on enintään 50 prosenttia. Kun otetaan huomioon hankkeen toteuttajien ja asentajien voittomarginaalit, on kohtuullista olettaa, että mahdollinen moduulien hinnankorotus kohdistuisi kuluttajiin vain osittain ja lievenisi näin. Saatavilla olevan näytön perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteet ehdotetun tullin tasoisina jäisivät ainakin osittain toimitusketjun kannettavaksi, minkä vuoksi ne eivät välttämättä korottaisi kuluttajahintoja vähittäismyyntitasolla.
(253)
Lisäksi on huomattava, että jos tulleja ei oteta käyttöön, unionin tuotannonalan todennäköinen häviäminen voisi johtaa siihen, että kuluttajilla on jatkossa vain yksi moduulien hankintalähde. Tällöin kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat vahvistaa jo ennestään erittäin vahvaa asemaansa markkinoilla, minkä seurauksena myös hinnat voisivat nousta lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä kuluttajien/loppukäyttäjien haitaksi. Kuten edellä todettiin, hinnat nousevat todennäköisesti joka tapauksessa, koska Kiinan tuotanto on tappiollista.
(254)
Edellä sanotun perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla olisi yleisesti ottaen vähäisiä vaikutuksia kuluttajiin ja muihin loppukäyttäjiin. Tämä ei riipu kansallisten tukijärjestelmien roolista aurinkosähkövoimaloiden kysynnän kasvattamisessa (ks. johdanto-osan 182 kappale). Jos kansallisia tukijärjestelmiä mukautetaan aurinkopaneelien korkeamman hinnan mukaiseksi (korkeammilla syöttötariffeilla), kuluttajiin kohdistuva vaikutus saattaa olla olematon.
7. Muut väitteet
(255)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonala ei pysty tarjoamaan EU:n markkinoille vaadittuja määriä, joten jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön, riskinä on pula tarkasteltavana olevasta tuotteesta EU:ssa, mikä saattaa johtaa sen hinnan lisäkorotuksiin.
(256)
Tutkimuksessa havaittiin, että väite on perusteeton. Unionin tuotannonala on alihyödyntänyt tuotantokapasiteettiaan vuodesta 2009 lähtien. Tutkimusajanjaksolla unionin moduulien tuotantokapasiteetin käyttöaste oli 41 prosenttia ja ylimääräinen vapaa kapasiteetti noin 5,7 GW; unionin kennojen tuotantokapasiteetin käyttöaste oli 63 prosenttia ja ylimääräinen vapaa kapasiteetti 1,2 GW ja unionin kiekkojen tuotantokapasiteetin käyttöaste oli 55 prosenttia ja ylimääräinen vapaa kapasiteetti noin 1,6 GW. Vapaan kapasiteetin ansiosta unionin tuotannonala pystyy näin ollen kilpailemaan markkinoiden lisäosasta lyhyellä aikavälillä. Myös keskipitkällä aikavälillä on kohtuullista olettaa, että unionin tuotannonala laajentaa tuotantokapasiteettiaan pystyäkseen saavuttamaan paremmat mittakaavaedut ja hinnan lisäalennukset. Maailmassa on myös muita hankintalähteitä, joilla on toimintaa unionin markkinoilla ja jotka voivat kilpailla unionin markkinoilla siinä tapauksessa, että kiinalaisten tuotteiden tuonti vähenee. Tutkimuksessa kävi ilmi, että muun kuin kiinalaisen EU:n ulkopuolisen tuotannon käyttämätön kapasiteetti oli tutkimusajanjaksolla 5,6 GW moduulien, 6 GW kennojen ja 6 GW kiekkojen osalta. Sen vuoksi päätellään, että EU:n ja EU:n ulkopuolisten tuottajien käyttämätön kapasiteetti yhteensä on riittävä, jotta sillä voidaan täydentää lyhyellä aikavälillä kiinalaisen tuonnin mahdollinen väheneminen, kun otetaan huomioon suurten tutkimuskeskusten, kuten EPIAn, ennustama aurinkosähkövoimaloiden kysyntä EU:ssa vuonna 2013 (9,8-16,5 GW) ja 2014 (9-17,1 GW).
(257)
Jotkin osapuolet väittivät myös, että tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto vahingoittaa aurinkosähkömarkkinoiden kehitystä Euroopassa, minkä vuoksi Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita, jotka koskevat uusiutuvia energialähteitä ja EU:n kasvihuonekaasupäästöjen vähennyksiä, ei saavuteta.
(258)
Aluksi on todettava, että Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet eivät riipu yksinomaisesti aurinkoenergiasta. Yhtä tärkeitä ovat muut vihreät energialähteet, kuten tuuli, biomassa ja vesi. Koska aurinkoenergialle ei ole osoitettu mitään tiettyä prosenttiosuutta Eurooppa 2020 -strategian tavoitteissa, aurinkosähkövoimaloiden määrän hienoisen vähenemisen ei odoteta kohottavan strategian kustannuksia. Aurinkopaneelien hinta on lisäksi vain yksi monista tekijöistä, jotka ovat keskeisiä aurinkosähköteollisuuden kehittämisessä Euroopassa. Yhtä tärkeitä ovat suotuisat oikeudelliset ja taloudelliset puitteet Euroopan ja jäsenvaltioiden tasolla, uusiutuvaa energiaa koskevien hankkeiden paremmat rahoituksensaantimahdollisuudet sekä investoinnit tutkimukseen ja kehittämiseen. Aurinkosähköön tehtävien investointien rahoittamisen osalta tullien käyttöönotolla parannetaan unionin tuotannonalan ja koko aurinkosähkösektorin tilannetta. Näin todennäköisesti myös parannetaan pääoman saantia sekä unionin tuotannonalan että aurinkosähkösektorin investoijien parissa. On vielä muistettava, että tullin tarkoituksena ei ole lakkauttaa Kiinasta tulevaa tuontia vaan palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset. Jos tarkasteltavana olevan tuotteen hinta nousee, jatkojalostussektorilla todistetusti saadut voitot ovat sellaisia, että voidaan olettaa, että jatkojalostusmarkkinoiden toimijat ottavat osan hinnannoususta kantaakseen. Sen vuoksi moduulien hintojen ei pitäisi nousta merkittävästi loppukäyttäjien/kuluttajien osalta ja aurinkosähkövoimaloiden kysyntä voidaan säilyttää ennustetun suuruisena.
(259)
Edellä sanotun perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei yleisesti ottaen ole merkittäviä haitallisia vaikutuksia EU:n muuhun politiikkaan.
8. Unionin etua koskevat päätelmät
(260)
Unionin tuotannonalaan kohdistuvat yleisesti positiiviset vaikutukset ovat suuremmat kuin todennäköiset negatiiviset vaikutukset muihin aurinkosähkömarkkinoiden toimijoihin, kuten kuluttajiin ja muihin loppukäyttäjiin.
(261)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
(262)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso
(263)
Näiden toimenpiteiden suuruutta määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä niin, ettei ylitetä todettuja polkumyyntimarginaaleja.
(264)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), jonka tällainen tuotannonala voisi kohtuudella saada samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Näin ollen katsotaan, että 10 prosentin osuutta liikevaihdosta vastaavaa voittomarginaalia, joka perustuu valituksessa esitettyihin tietoihin, voidaan pitää asianmukaisena vähimmäistasona, joka unionin tuotannonalan olisi voitu odottaa saavuttavan ilman vahingollista polkumyyntiä.
(265)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä edellä mainittu 10 prosentin voittomarginaali otokseen valittujen unionin tuottajien tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla.
(266)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin sitten vertaamalla otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa, joka vahvistettiin hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa ja jota oikaistiin tuontikustannusten ja tullien huomioon ottamiseksi, ja otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla myymän samankaltaisen tuotteen painotettua keskimääräistä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa tutkimusajanjaksolla. Vertailun tuloksena saatu hinnanero ilmaistiin sitten prosentteina painotetusta keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(267)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuontia koskevat väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet olisi otettava perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(268)
Koska kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöaste oli korkea, ”kaikkia muita yrityksiä” koskeva tulli asetettiin otokseen valittuihin tai tutkimuksessa yhteistyössä toimiviin yrityksiin sovellettavan korkeimman tullin tasolle. Kaikkien muiden yritysten tullia sovelletaan niihin yrityksiin, jotka eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä.
(269)
Liitteessä lueteltujen yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten kiinalaisten yritysten väliaikainen tulli on asetettu otokseen valittujen yritysten painotetun keskimääräisen tullin tasolle.
(270)
Ehdotetut väliaikaiset polkumyyntitullit ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Tulli
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
93,3 %
51,5 %
51,5 %
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
112,6 %
67,9 %
67,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
88,4 %
55,9 %
55,9 %
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
99,0 %
58,7 %
58,7 %
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
48,1 %
38,3 %
38,3 %
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
71,5 %
48,6 %
48,6 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
96,2 %
37,3 %
37,3 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset (liite)
88,5 %
47,6 %
47,6 %
Kaikki muut yritykset
112,6 %
67,9 %
67,9 %
(271)
Edellä esitetyt polkumyyntitoimenpiteet vahvistetaan väliaikaisesti arvotullien muodossa.
(272)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeushenkilöiden tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan luettuina erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat toimijat), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(273)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (8), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(274)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkia muita yrityksiä koskevaa tullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
(275)
Kuten vireillepanoilmoituksen 5 jaksossa mainitaan, komissio arvioi parhaillaan, voidaanko kaiken tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tulevan tuonnin katsoa olevan peräisin Kiinasta. Tämä on erityisen tärkeää moduulien tapauksessa, koska niihin voidaan sisällyttää eri maista tulevia komponentteja ja osia. Perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdan mukaisesti polkumyynnillä tulevaa tuotetta vievä maa voi olla välittäjänä toimiva maa. On myös huomattava, että valitus liittyy Kiinasta tulevaan tuontiin täsmentämättä tuonnin alkuperää. Yhdysvaltojen Kiinasta tuomaa samaa tuotetta koskevat polkumyyntitutkimukset ja tasoitustulleja koskevat tutkimukset osoittivat selvästi, että tuotanto- ja kokoonpano-operaatiot ovat monimutkaisia eivätkä välttämättä anna alkuperäasemaa. (9) Ottaen huomioon nämä seikat ja rajoittamatta päätelmiä, jotka tehdään tutkimuksen lopullisessa vaiheessa, pidetään aiheellisena, että väliaikaiset toimenpiteet kattavat tutkimuksen kohteena olevan tuotteen, joka on peräisin tai lähetetty Kiinasta, ellei kyseessä ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä oleva tuote.
(276)
Kuten 3 kappaleessa mainittiin, komissio asetti Kiinasta peräisin olevan ja sieltä lähetetyn tarkasteltavana olevan tuotteen kirjaamisvelvoitteen alaiseksi asetuksella (EU) N:o 182/2013. Tämä tehtiin ottaen huomioon mahdollinen takautuva polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteiden soveltaminen perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (10), jäljempänä ’tukien vastainen perusasetus’, 16 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(277)
Kun otetaan huomioon edellä mainitut päätelmät, tuonnin kirjaaminen polkumyyntitutkimusta varten perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti tämän polkumyyntitutkimuksen puitteissa olisi lopetettava.
(278)
Rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa, jonka komissio pani vireille tukien vastaisen perusasetuksen 10 artiklan nojalla Euroopan unionin virallisessa lehdessä8 päivänä marraskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (11), olisi jatkettava tuonnin kirjaamista tukien vastaisen perusasetuksen 24 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
(279)
Menettelyn tässä vaiheessa ei voida tehdä päätöstä mahdollisesta polkumyyntitoimenpiteiden takautuvasta soveltamisesta.
(280)
Kun otetaan huomioon tämän menettelyn poikkeukselliset olosuhteet ja etenkin se, että kyseessä on sellaisille markkinoille suunnattu tuote, jotka edellyttävät toimitusvakautta lyhyellä aikavälillä, katsotaan asianmukaiseksi ottaa väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet käyttöön vaiheittain. Koska asianomaisen maan harjoittamista hyvän kauppatavan vastaisista käytännöistä tutkimusajanjaksolla aiheutui erityisesti vahinkoa unionin tuotannonalalle, unionin tuottajat eivät pysty välittömästi tarjoamaan tarvittavia määriä, jos tuontitasot putoavat toimenpiteen seurauksena. Polkumyyntitullin vaiheittainen käyttöönotto antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuuden lisätä tarjontaansa lyhyellä aikavälillä. Kun annetaan unionin tuotannonalalle riittävästi aikaa kohottaa tuotantotasoaan, tarkasteltavana olevan tuotteen saatavuus pysyy lisäksi kohtuullisella tasolla kysyntään vastaamiseksi. Sen vuoksi katsotaan, että on asianmukaista ottaa tulli käyttöön kahdessa vaiheessa.
I. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(281)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat asetuksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tullin käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisesta lopullisesta tullista päätettäessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tai sieltä lähetettyjä kiteisestä piistä valmistettuja aurinkosähkömoduuleita tai paneeleita ja sen tyyppisiä kennoja ja kiekkoja, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (kennojen ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä), jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90 (Taric-koodit 3818001011, 3818001019, 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039), elleivät kyseessä ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä olevat tuotteet.
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja;
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet;
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
i)
tämän asetuksen voimaantulosta 5 päivään elokuuta 2013:
Yritys
Tulli
Kaikki yritykset
11,8 %
ii)
6 päivästä elokuuta 2013:
Yritys
Tulli
Taric-lisäkoodi
Changzhou Trina Solar Energy Co., Ltd.;
Trina Solar (Changzhou) Science and Technology Co., Ltd.,
51,5 %
B791
Delsolar (Wujiang) Co., Ltd.,
67,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co., Ltd.;
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co Ltd.,
55,9 %
B793
JingAo Solar Co. Ltd.;
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd.,
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd.;
Shanghai Jinglong Solar Energy Technology Co. Ltd.;
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd.,
58,7 %
B794
Jinzhou Yangguang Energy Co., Ltd.;
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co., Ltd.;
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co., Ltd.;
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co., Ltd.,
38,3 %
B795
Wuxi Suntech Power Co., Ltd.;
Luoyang Suntech Power Co. Ltd.;
Suntech Power Co., Ltd.;
Wuxi Sun-Shine Power Co., Ltd.;
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co., Ltd.;
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co., Ltd.
48,6 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd;
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd.;
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd.,
37,3 %
B797
Liitteessä luetellut yritykset
47,6 %
Kaikki muut yritykset
67,9 %
B999
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan yksityiskohdat niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
Asianomaiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Muutetaan asetus (EU) N:o 182/2013 seuraavasti:
1.
Lisätään uusi otsake G ja uusi johdanto-osan 22 kappale:
”G. POLKUMYYNTITUONNILTA SUOJAUTUMISTA VARTEN KÄYTTÖÖN OTETUN KIRJAAMISVELVOITTEEN LOPETTAMINEN
(22)
Väliaikaisella polkumyyntitullilla tarjotaan 6 päivästä kesäkuuta 2013 lähtien suoja polkumyynnillä tapahtuvalta tuonnilta. Sen vuoksi ei ole enää tarpeen kirjata tuontia polkumyynnillä tapahtuvalta tuonnilta suojaamista varten.”
2.
1 artiklan 1 kohdasta poistetaan sanat ”asetuksen (EY) N:o 1225/2009 14 artiklan 5 kohdan ja”.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä kesäkuuta 2013.