KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 447/2014
af 2. maj 2014
om nærmere gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 af 11. marts 2014 om et instrument til førtiltrædelsesbistand (IPA II) (1), særlig artikel 12, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2014 (2) fastsætter fælles regler og procedurer for gennemførelsen af bistand under alle ni instrumenter, der vedrører Unionens optræden udadtil. Der bør fastsættes yderligere specifikke regler for at tage hensyn til de særlige situationer, navnlig med hensyn til indirekte forvaltning, for grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, der finansieres under politikområdet »regionalt og territorialt samarbejde« og udvikling af landdistrikterne, som finansieres under politikområdet »landbrug og udvikling af landdistrikter«.
(2)
For at sikre at førtiltrædelsesbistanden gennemføres på samme måde hos alle de modtagere, der er opført i bilag I til forordning (EU) nr. 231/2014 (i det følgende benævnt »IPA II-modtagere«), under overholdelse af principperne om forsvarlig finansiel forvaltning, bør Kommissionen og IPA II-modtagerne indgå ordninger i form af ramme- og sektoraftaler, der fastsætter principperne for deres samarbejde i henhold til denne forordning.
(3)
Kommissionen bør støtte IPA II-modtagerne i deres indsats for at udvikle deres kapacitet til at forvalte EU-midler i overensstemmelse med de principper og regler, der er fastsat i EU-lovgivningen. I dette øjemed bør Kommissionen, hvor det er hensigtsmæssigt, overdrage budgetgennemførelsesopgaver til IPA II-modtagerne.
(4)
Ejerskabet til programmeringen og gennemførelsen af IPA II-bistand bør primært ligge hos IPA II-modtagerne, der skal sørge for de nødvendige strukturer og myndigheder og indsende anmodninger til Kommissionen med henblik på overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver.
(5)
Derfor er det nødvendigt at fastsætte specifikke regler for overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver til IPA II-modtagerne i overensstemmelse med Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (3) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (4).
(6)
De betingelser, som et tiltrædende land skal opfylde, er af afgørende betydning for at sikre en overordnet kvalitet af den offentlige finansielle forvaltning.
(7)
Det er nødvendigt at fastsætte specifikke regler for finansielle korrektioner og den procedure, der skal anvendes over for IPA II-modtagerne ved gennemførelse af EU-bistand i forbindelse med indirekte forvaltning.
(8)
For at sikre at gennemførelsen af den finansielle EU-førtiltrædelsesbistand, der ydes efter forordning (EU) nr. 231/2014 (i det følgende benævnt »IPA II-bistand«) er effektiv, virkningsfuld, sammenhængende og koordineret, bør forordning (EU) nr. 236/2014 suppleres af detaljerede bestemmelser vedrørende overvågning og evaluering.
(9)
Der skal fastlægges specifikke regler for rapportering for at specificere de rapporteringskrav, IPA II-modtagerne skal overholde.
(10)
Der bør fastlægges specifikke regler vedrørende IPA II-bistandens gennemsigtighed og synlighed for at sikre en effektiv overholdelse af bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (5), forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
(11)
IPA II-bistanden bør bl.a. anvendes til at fremme grænseoverskridende samarbejde mellem IPA II-modtagere samt mellem IPA II-modtagere og medlemsstater eller lande, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument, der er oprettet ved Europa-Parlamentet og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (6). Det er nødvendigt at fastsætte de enkelte aktørers opgaver og ansvar under hensyntagen til de forskellige situationer, især hvad angår grænseoverskridende samarbejde mellem IPA II-modtagere og medlemsstater.
(12)
IPA II-bistand inden for rammerne af udviklingsprogrammer på politikområdet »landbrug og udvikling af landdistrikter« bør fremme en gradvis tilpasning til EU-retten vedrørende den fælles landbrugspolitik. Der er behov for specifikke regler for at kunne finansiere operationer, der har samme karakter som operationer under Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne, via forvaltnings- og kontrolsystemer, der minder om de respektive strukturer i medlemsstaterne og har tilsvarende funktioner.
(13)
For at sikre en rettidig programmering og gennemførelse af 2014-programmerne under IPA II bør denne forordning træde i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(14)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra IPA II-Udvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
EMNE OG GENERELLE RAMMER FOR GENNEMFØRELSE AF IPA-BISTAND
KAPITEL I
Genstand og definitioner
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter specifikke regler, der fastlægger ensartede betingelser for gennemførelse af forordning (EU) nr. 231/2014 og nærmere gennemførelsesbestemmelser til forordning (EU) nr. 236/2014 for så vidt angår gennemførelsesmetoder, finansiel forvaltning, overvågning, evaluering og rapportering, IPA II-bistandens gennemsigtighed og synlighed samt særlige regler for grænseoverskridende samarbejde på politikområdet »regionalt og territorialt samarbejde« og bistand ydet som led i programmer for udvikling af landdistrikterne på politikområdet »landbrug og udvikling af landdistrikter«.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved
a)
»IPA II-modtager«: en af de modtagere, der er anført i bilag I til forordning (EU) nr. 231/2014
b)
»program«: et handlingsprogram, individuelle foranstaltninger, særlige foranstaltninger eller støtteforanstaltninger, jf. artikel 2 og 3 i forordning (EU) nr. 236/2014
c)
»rammeaftale«: en aftale, der indgås mellem Kommissionen og en IPA II-modtager, og som er gældende for alle IPA II-politikområder og fastsætter principperne for det finansielle samarbejde mellem IPA II-modtageren og Kommissionen inden for rammerne af nærværende forordning
d)
»sektoraftale«: en aftale, der indgås mellem Kommissionen og en IPA II-modtager vedrørende et bestemt IPA II-politikområde eller -program, og som fastsætter de regler og procedurer, der skal følges, og som ikke er indeholdt i rammeaftalen eller i finansieringsaftalerne
e)
»politikområde(r)«: de primære samarbejdsområder, som er genstand for de aktioner, der finansieres via IPA II-bistand, jf. artikel 3, stk. 1, i forordning (EU) nr. 231/2014
f)
»myndigheder«: en IPA II-modtagers eller en medlemsstats offentlige instanser eller organer på nationalt, regionalt eller lokalt plan
g)
»stort projekt«: et projekt, der omfatter en række arbejder, aktiviteter eller tjenesteydelser, og som i sig selv tager sigte på at udføre en bestemt udelelig opgave af en præcis økonomisk eller teknisk karakter med tydeligt fastlagte mål, og hvis samlede omkostninger overstiger dem, der er fastsat i rammeaftalen
h)
»deltagerlande«: IPA II-modtagerne alene eller IPA II-modtagerne sammen med medlemsstaten/medlemsstaterne eller med de lande, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument, og som deltager i et flerårigt program for grænseoverskridende samarbejde, der er udarbejdet i fællesskab af deltagerlandene
i)
»finansieringsaftale«: en årlig eller flerårig aftale, der indgås mellem Kommissionen og en IPA II-modtager med henblik på gennemførelsen af Unionens finansielle bistand via en aktion, der falder ind under nærværende forordnings anvendelsesområde.
KAPITEL II
Generelle rammer for gennemførelse af IPA II-bistand
Artikel 3
Principper for EU-finansiering
1. IPA II-bistand skal støtte gennemførelsen af IPA II-modtagernes reformbestræbelser, jf. artikel 1 forordning (EU) nr. 231/2014. I forbindelse med specifikke programmer og enkeltstående aktioner kan det være nødvendigt med finansielle bidrag fra både IPA II-modtageren og EU.
2. En udgiftspost, der finansieres i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 231/2014, kan ikke på anden måde finansieres over EU-budgettet.
Artikel 4
Princippet om ejerskab
1. IPA II-modtageren har det primære ejerskab over programmeringen og gennemførelsen af IPA II-bistanden.
2. IPA II-modtageren udpeger en national IPA-koordinator, som bliver Kommissionens primære samarbejdspartner i forbindelse med den overordnede strategiske planlægning, programmeringskoordinationen, overvågningen af gennemførelsen, evalueringen og rapporteringen vedrørende IPA II-bistand.
Den nationale IPA-koordinator skal:
a)
sørge for koordinationen inden for IPA II-modtagerens forvaltning og med andre donorer og sikre en tæt forbindelse mellem anvendelsen af IPA II-bistand og den generelle tiltrædelsesproces
b)
koordinere IPA II-modtagernes deltagelse i de pågældende territoriale samarbejdsprogrammer, navnlig grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 27, litra a)-c) og, hvis det er relevant, tværnationale eller interregionale samarbejdsprogrammer, der er oprettet og gennemført i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1299/2013. Den nationale IPA-koordinator kan i givet fald uddelegere denne koordinationsopgave til en territorial samarbejdskoordinator eller operationel struktur
c)
sikre, at målene i de aktioner og programmer, der foreslås af IPA II-modtagere, er i overensstemmelse med målene i landestrategidokumenterne og tager hensyn til relevante makroregionale strategier og havområdestrategier
d)
bestræbe sig på at sikre, at IPA II-modtageres forvaltning træffer alle nødvendige foranstaltninger til at gøre gennemførelsen af de tilhørende programmer lettere.
Den nationale IPA-koordinator skal være en højtstående embedsmand i IPA II-modtagerens regering eller nationale forvaltning og have de relevante beføjelser.
3. Kommissionen og IPA II-modtageren indleder en dialog om forvaltning af offentlige finanser, således at der skabes et bedre grundlag for at forvalte førtiltrædelsesbistanden og de nationale midler. Kommissionen vurderer i den forbindelse, i hvor høj grad IPA II-modtagerens forvaltning efterlever princippet om et åbent og reglementeret offentligt finansielt forvaltningssystem. Hvis forvaltningen kun delvist opfylder disse krav, skal IPA II-modtageren og den ansvarlige anvisningsberettigede nå til enighed om, hvilke foranstaltninger der skal træffes for at afhjælpe de konstaterede mangler.
Artikel 5
Rammeaftaler og sektoraftaler
1. Kommissionen og IPA II-modtageren indgår en rammeaftale, som fastsætter særlige ordninger for forvaltning, kontrol, tilsyn, overvågning, evaluering, rapportering og revision af IPA II-bistand, og som forpligter IPA II-modtageren til at indføre EU-rettens relevante krav i sin retsorden. Rammeaftalen kan suppleres af sektoraftaler, der fastsætter specifikke bestemmelser vedrørende forvaltningen og gennemførelsen af IPA II-bistand inden for bestemte politikområder eller programmer.
2. Der ydes først IPA II-bistand til IPA II-modtageren, når den i stk. 1 omhandlede rammeaftale er trådt i kraft. Hvis der er indgået sektoraftaler, tildeles IPA II-bistanden under det pågældende politikområde eller program først, når både rammeaftalen og den relevante sektoraftale er trådt i kraft.
3. Rammeaftalen finder anvendelse på alle finansieringsaftaler, der er omhandlet i artikel 6. Sektoraftaler anvendes i givet fald på alle finansieringsaftaler, der indgås i forbindelse med det politikområde eller program, der er omfattet af sektoraftalen.
4. Rammeaftalen og i givet fald sektoraftaler fastsætter navnlig nærmere bestemmelser om:
a)
de strukturer og myndigheder, der er nødvendige for at kunne forvalte, kontrollere, føre tilsyn med, overvåge, evaluere, rapportere og revidere IPA II-bistand, samt disse strukturers og myndigheders opgaver og ansvar
b)
betingelser og kontrolkrav for:
i)
IPA II-modtagerens oprettelse af de strukturer og myndigheder, der er nødvendige med henblik på overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver vedrørende IPA II-bistand
ii)
overvågning, suspension eller ophør af de overdragne budgetgennemførelsesopgaver
c)
programmering og gennemførelse af IPA II-bistand og navnlig bestemmelser vedrørende støtteintensitet, EU-bidragssatser og støtteberettigelse
d)
indkøbs-, tilskuds- og andre tildelingsprocedurer, jf. artikel 1, stk. 3, og artikel 8 og 10 i forordning (EU) nr. 236/2014
e)
regler om skatter, told og andre afgifter, jf. artikel 5 i forordning (EU) nr. 236/2014
f)
krav vedrørende betalinger, gennemgang og godkendelse af regnskaber samt finansielle korrektionsprocedurer og frigørelse af uudnyttede midler
g)
beskyttelse af Unionens finansielle interesser, som foreskrevet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 236/2014, og bestemmelser om indberetning af svig og andre uregelmæssigheder
h)
krav om gennemsigtighed, synlighed, oplysning og offentlighed.
Artikel 6
Finansieringsafgørelser og finansieringsaftaler
1. Kommissionens afgørelser om vedtagelse af programmer skal opfylde kravene til finansieringsafgørelser, jf. artikel 84, stk. 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og artikel 94 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
2. Hvis afgørelserne vedrører vedtagelse af flerårige handlingsprogrammer med opsplittede forpligtelser til de politikområder, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, litra a)-c), i forordning (EU) nr. 231/2014, skal programmerne, hvor det er relevant, indeholde en liste over store projekter. Kommissionen vedtager en afgørelse om godkendelse af det finansielle bidrag til det udvalgte store projekt.
3. Finansieringsaftaler skal bl.a. beskrive de vilkår, hvorpå IPA II-bistanden skal forvaltes, herunder de gennemførelsesmetoder, der skal finde anvendelse, støtteintensitet, gennemførelsesfrister samt regler for, hvilke udgifter der er støtteberettigede. I de tilfælde hvor programmer gennemføres ved indirekte forvaltning forestået af en IPA II-modtager, skal finansieringsaftalen indeholde de bestemmelser, der er påkrævede ifølge artikel 40 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012.
4. Finansieringsaftaler vedrørende grænseoverskridende samarbejdsprogrammer som omhandlet i afsnit VI, kapitel II, kan også undertegnes af den medlemsstat, hvori forvaltningsmyndigheden for det pågældende program er beliggende. Alle deltagerlandene i et bestemt program kan undertegne én fælles finansieringsaftale vedrørende grænseoverskridende samarbejdsprogrammer som omhandlet i afsnit VI, kapitel III.
AFSNIT II
INDIREKTE FORVALTNING FORESTÅET AF IPA II-MODTAGERE
KAPITEL I
Forvaltnings- og kontrolsystemer
Artikel 7
Strukturer og myndigheder
1. IPA II-modtageren opretter følgende strukturer og myndigheder, som er nødvendige med henblik på forvaltning, kontrol, tilsyn, overvågning, evaluering, rapportering og intern revision af IPA II-bistand:
a)
en national IPA-koordinator
b)
en national anvisningsberettiget
c)
operationelle strukturer.
2. Den nationale anvisningsberettigede opretter en forvaltningsstruktur bestående af en national fond og et støttekontor for den nationale anvisningsberettigede.
3. IPA II-modtageren skal udpege en revisionsmyndighed.
4. IPA II-modtageren skal sikre en passende adskillelse af opgaver mellem og inden for de strukturer og myndigheder, der er omhandlet i stk. 1-3.
Artikel 8
Den nationale IPA-koordinators opgaver og ansvar
Ud over de opgaver, der er nævnt i artikel 4, stk. 2, skal den nationale IPA-koordinator træffe foranstaltninger til at sikre, at der tages behørigt hensyn til målene i de aktioner eller programmer, for hvilke der er overdraget budgetgennemførelsesopgaver, i løbet af gennemførelsen af IPA II-bistanden.
Artikel 9
Den nationale anvisningsberettigedes opgaver og ansvar
1. Den nationale anvisningsberettigede har det overordnede ansvar for den finansielle forvaltning af IPA II-bistand hos IPA II-modtageren og for at sikre udgifternes lovlighed og formelle rigtighed.
2. Den nationale anvisningsberettigede skal være en højtstående embedsmand i IPA II-modtagerens regering eller nationale forvaltning og have de relevante beføjelser.
3. Den nationale anvisningsberettigede har navnlig ansvaret for:
a)
at forvalte IPA II-konti og finansielle transaktioner
b)
at sikre, at de interne kontrolsystemer til gennemførelse af IPA II-bistand fungerer i praksis
c)
at indføre effektive foranstaltninger til bekæmpelse af svig, der står i rimeligt forhold til de konstaterede risici
d)
at iværksætte den proces, der er omhandlet i artikel 14.
4. Den nationale anvisningsberettigede skal følge op på rapporterne fra den i artikel 12 nævnte revisionsmyndighed og skal indgive en årlig forvaltningserklæring til Kommissionen. Der skal udarbejdes en årlig forvaltningserklæring for hvert program i den form, der er angivet i rammeaftalen, på grundlag af den nationale anvisningsberettigedes løbende tilsyn med de interne kontrolsystemer i løbet af hele regnskabsåret.
Ved afslutningen af et programs gennemførelse udarbejder den nationale anvisningsberettigede en endelig udgiftsoversigt.
Artikel 10
De operationelle strukturers opgaver og ansvar
1. IPA II-modtageren opretter operationelle strukturer til at gennemføre og forvalte IPA II-bistanden.
2. Den operationelle struktur har ansvaret for at gennemføre, oplyse om, synliggøre samt overvåge og aflægge rapport om programmerne, og hvor det er relevant, for at evaluere dem i overensstemmelse med princippet om forsvarlig finansiel forvaltning, og den har tillige ansvaret for at kontrollere lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, der afholdes i forbindelse med programmernes gennemførelse.
Artikel 11
Forvaltningsstrukturens opgaver og ansvar
1. Den nationale fond skal befinde sig på ministerielt niveau i IPA II-modtageren og have central budgetkompetence. Den skal bistå den nationale anvisningsberettigede i forbindelse med udførelsen af dennes opgaver, navnlig de opgaver, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, litra a).
2. Støttekontoret for den nationale anvisningsberettigede skal bistå den nationale anvisningsberettigede i forbindelse med udførelsen af dennes opgaver, navnlig de opgaver, der er omhandlet i artikel 9, stk. 3, litra b).
Artikel 12
Revisionsmyndighedens opgaver og ansvar
1. De strukturer og myndigheder, som er omhandlet i artikel 7, stk. 1, og oprettet af IPA II-myndigheden, og den forvaltningsstruktur, der er omhandlet i artikel 7, stk. 2, og oprettet af den nationale anvisningsberettigede, skal underkastes en uafhængig ekstern revision, der udføres af den revisionsmyndighed, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3, og som er uafhængig af de føromtalte strukturer og myndigheder, jf. artikel 60, stk. 2, første afsnit, litra c), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012. IPA II-modtageren skal sørge for, at revisionsmyndighedens chef har de relevante kompetencer, viden og erfaringer på revisionsområdet.
2. Revisionsmyndigheden foretager revisioner af forvaltnings- og kontrolsystemerne, aktionerne, transaktionerne og årsregnskaberne i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder og i overensstemmelse med en revisionsstrategi, som udarbejdes for tre år ad gangen. Revisionsstrategien ajourføres årligt.
3. Revisionsmyndigheden udarbejder en årlig revisionsrapport og en årlig revisionsudtalelse i overensstemmelse med internationalt anerkendte revisionsstandarder.
4. Ved afslutningen af et programs gennemførelse udarbejder revisionsmyndigheden en endelig revisionsrapport og afgiver en revisionsudtalelse om den endelige udgiftsoversigt.
KAPITEL II
Særlige bestemmelser vedrørende overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver
Artikel 13
Betingelser for overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver til en IPA II-modtager
1. Kommissionen overdrager budgetgennemførelsesopgaver til en IPA II-modtager ved indgåelse af en finansieringsaftale, jf. artikel 60, stk. 1 og 2, artikel 61 og artikel 184, stk. 2, litra b), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. IPA II-modtageren garanterer et beskyttelsesniveau for Unionens finansielle interesser, der svarer til det beskyttelsesniveau som fastsat i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012, og opretter de strukturer, der er nødvendige for at sikre, at de interne kontrolsystemer fungerer effektivt.
3. De forvaltnings-, kontrol-, tilsyns- og revisionssystemer, der oprettes i IPA II-modtageren, skal sikre et effektivt internt kontrolsystem, der som minimum omfatter følgende fem områder:
a)
kontrolmiljø
b)
risikostyring
c)
kontrolaktiviteter
d)
information og kommunikation
e)
overvågningsaktiviteter.
Artikel 14
Overdragelse af budgetgennemførelsesopgaver
1. Den nationale anvisningsberettigede skal på vegne af IPA II-modtageren indgive en ansøgning til Kommissionen om at få overdraget budgetgennemførelsesopgaver i henhold til artikel 13.
2. Inden indgivelsen af den i stk. 1 nævnte ansøgning sikrer den nationale anvisningsberettigede, at forvaltningsstrukturen og den eller de relevante operationelle strukturer opfylder kravene i artikel 60, stk. 2, første afsnit, litra a), b), og d), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i nærværende forordnings artikel 13, stk. 3.
3. Inden Kommissionen overdrager budgetgennemførelsesopgaver vedrørende IPA-bistand, gennemgår den den i stk. 1 nævnte ansøgning og ser på de oprettede strukturer og myndigheder, der er nævnt i artikel 7, og indhenter, med henblik på de forudgående vurderinger, der er omhandlet i artikel 61, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, dokumentation for, at betingelserne i artikel 60, stk. 2, første afsnit, litra a)-d), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i nærværende forordnings artikel 13, stk. 3, er opfyldt.
Med henblik på overdragelse af budgetmyndighedsopgaver vedrørende IPA-bistand kan Kommissionen støtte sig til en forudgående vurdering, der er foretaget i forbindelse med en tidligere finansieringsaftale med IPA II-modtageren, eller en forudgående vurdering, der er foretaget i forbindelse med overdragelsen af forvaltningsbeføjelser ifølge Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 (7). Kommissionen anmoder om yderligere dokumentation, hvis disse vurderinger ikke tager højde for alle krav.
4. Den nationale anvisningsberettigede overvåger, at forvaltningsstrukturen og de operationelle strukturer fortsat opfylder de i stk. 2 omhandlede krav. Hvis kravene ikke er opfyldt, underretter den nationale anvisningsberettigede straks Kommissionen herom og træffer enhver passende sikkerhedsforanstaltning vedrørende foretagne betalinger eller indgåede kontrakter.
5. Kommissionen overvåger, at kravene i artikel 60, stk. 2 og 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 er opfyldt, og den kan træffe passende afhjælpende foranstaltninger, bl.a. ved til enhver tid at suspendere eller ophæve dele af finansieringsaftalen, hvis kravene ikke længere er opfyldt.
AFSNIT III
FINANSIEL FORVALTNING
KAPITEL I
Finansielt bidrag fra Unionen
Artikel 15
Støtteberettigede udgifter
1. Før der er indgået en finansieringsaftale, som omhandlet i artikel 13, er IPA II-modtagerens indgåede kontrakter og tillægskontrakter, afholdte udgifter og foretagne betalinger ikke støtteberettigede ifølge forordning (EU) nr. 231/2014.
2. Følgende udgifter er ikke støtteberettigede ifølge forordning (EU) nr. 231/2014:
a)
køb af grunde og eksisterende bygninger, medmindre karakteren af foranstaltningen i finansieringsafgørelsen behørigt begrunder det
b)
andre udgifter, som kan indgå i sektor- eller finansieringsaftaler.
KAPITEL II
Regler vedrørende indirekte forvaltning forestået af IPA II-modtageren
Artikel 16
Rapportering om formodet svig og andre uregelmæssigheder
IPA II-modtageren rapporterer straks om formodet svig og andre uregelmæssigheder, som har været genstand for en første administrativ eller retslig konstatering, til Kommissionen og holder Kommissionen underrettet om udviklingen i den administrative og retslige forfølgning. Rapporteringen skal foregå elektronisk ved hjælp af det modul, som Kommissionen stiller til rådighed til formålet.
Artikel 17
Finansielle korrektioner
1. For at sikre at IPA -midlerne er blevet anvendt i overensstemmelse med de gældende regler, benytter Kommissionen finansielle korrektionsmekanismer.
2. Behovet for at foretage en finansiel korrektion kan opstå, hvis
a)
der konstateres en konkret fejl, uregelmæssighed eller svig
b)
der konstateres en svaghed eller mangel i IPA II-modtagerens forvaltnings- og kontrolsystemer.
3. Kommissionen anvender de finansielle korrektioner på grundlag af konstateringer af uretmæssigt anvendte beløb og på grundlag af finansielle konsekvenser for budgettet. Hvis sådanne beløb ikke kan fastslås nøjagtigt med henblik på anvendelse af individuelle korrektioner, kan Kommissionen anvende korrektioner, der er baseret på standardsatser, eller korrektioner, der er baseret på en ekstrapolering af konstateringerne.
4. Finansielle korrektioner foretages i givet fald i form af modregning.
5. Når Kommissionen fastsætter korrektionens størrelse, tager den hensyn til den konkrete fejls eller uregelmæssigheds art og grovhed og/eller omfanget og de finansielle virkninger af de svagheder eller mangler, der er konstateret i forvaltnings- og styringssystemet for det pågældende program.
AFSNIT IV
OVERVÅGNING, EVALUERING OG RAPPORTERING
KAPITEL I
Overvågning
Artikel 18
IPA-overvågningsudvalget
1. Kommissionen og IPA II-modtageren nedsætter et IPA-overvågningsudvalg senest seks måneder efter, at den første finansieringsaftale er trådt i kraft.
2. IPA-overvågningsudvalget vurderer den overordnede effektivitet, virkning, kvalitet, sammenhæng, koordinering og overholdelse for så vidt angår gennemførelsen af alle aktioner og opfyldelsen af deres mål. Det skal i den forbindelse om nødvendigt støtte sin vurdering på de oplysninger, som sektorovervågningsudvalgene indgiver. Det kan fremsætte henstillinger om at træffe korrigerende foranstaltninger, når dette er nødvendigt.
3. IPA-overvågningsudvalget sammensættes af repræsentanter for Kommissionen, den nationale IPA-koordinator og andre relevante nationale myndigheder og organer i IPA II-modtageren og om nødvendigt internationale organisationer, herunder internationale finansielle institutioner og andre interessenter, såsom civilsamfundsorganisationer og private organisationer.
4. En repræsentant for Kommissionen og den nationale IPA-koordinator leder sammen møder i IPA-overvågningsudvalget.
5. IPA-overvågningsudvalget vedtager selv sin forretningsorden.
6. IPA-overvågningsudvalget træder sammen mindst en gang om året. Der kan også afholdes ad hoc-møder på initiativ af Kommissionen eller IPA II-modtageren, navnlig på tematisk grundlag.
Artikel 19
Sektorovervågningsudvalg
1. I forbindelse med indirekte forvaltning forestået af IPA II-modtagere nedsætter IPA II-modtageren sektorovervågningsudvalg efter politikområde eller program senest seks måneder efter, at den første finansieringsaftale vedrørende det pågældende politikområde eller program er trådt i kraft. Sektorovervågningsudvalg kan, når det er hensigtsmæssigt, oprettes på ad hoc-basis efter andre gennemførelsesmetoder.
2. Hvert sektorovervågningsudvalg vurderer effektiviteten, virkningen, kvaliteten, sammenhængen, koordineringen og overholdelsen for så vidt angår gennemførelsen af aktionerne inden for det pågældende politikområde eller program samt aktionernes forenelighed med de relevante sektorstrategier. Det måler udviklingen med hensyn til opfyldelsen af aktionernes mål og opnåelsen af de forventede resultater og virkninger ved hjælp af indikatorer, der bygger på udgangssituationen, samt fremskridt med hensyn til den finansielle gennemførelse. Sektorovervågningsudvalget rapporterer til IPA-overvågningsudvalget og kan fremsætte forslag til enhver form for korrigerende foranstaltning med henblik på at sikre, at aktionernes mål opfyldes, og at den ydede bistands effektivitet, virkning og bæredygtighed optimeres.
3. Sektorovervågningsudvalget sammensættes af repræsentanter for de relevante nationale myndigheder og organer, andre interessenter, såsom økonomiske, sociale og miljømæssige partnere, samt hvor dette er relevant internationale organisationer, herunder internationale finansielle institutioner og civilsamfundet. Kommissionen deltager i udvalgets arbejde. Møder i sektorovervågningsudvalget ledes af en ledende repræsentant for IPA II-modtageren. Afhængigt af politikområdet eller programmet kan Kommissionen være med til at lede udvalgsmøderne.
4. Hvert sektorovervågningsudvalg vedtager selv sin forretningsorden.
5. Sektorovervågningsudvalgene træder sammen mindst to gange om året. Der kan også indkaldes til ad hoc-møder.
Artikel 20
Andre overvågningsaktiviteter
Der kan om nødvendigt oprettes andre overvågningsorganer. Disses aktiviteter indberettes til IPA-overvågningsudvalget.
KAPITEL II
Evaluering
Artikel 21
Principper
1. IPA II-bistand underkastes evalueringer i overensstemmelse med artikel 30, stk. 4, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 med henblik på at forbedre bistandens relevans, kohærens, kvalitet, effektivitet, virkning, EU-merværdi og overensstemmelse og synergi med den relevante politikdialog.
2. Evalueringerne kan foretages på politisk, strategisk og tematisk niveau, på sektor- og programniveau, på operationelt niveau samt på landeniveau og regionalt niveau.
3. IPA-overvågningsudvalget og sektorovervågningsudvalgene skal tage resultaterne af evalueringerne i betragtning.
Artikel 22
Evalueringer foretaget af en IPA II-modtager som led i indirekte forvaltning
1. En IPA II-modtager, som har fået overdraget budgetgennemførelsesopgaver vedrørende IPA-bistand, bærer ansvaret for at foretage evalueringer af de programmer, som det forvalter.
2. IPA II-modtageren udarbejder en evalueringsplan over de evalueringsaktiviteter, som den agter at foretage i de forskellige gennemførelsesfaser.
KAPITEL III
Rapportering
Artikel 23
Årsrapporter om gennemførelsen af IPA II-bistand udarbejdet af IPA II-modtagere som led i indirekte forvaltning
1. I overensstemmelse med artikel 60, stk. 5, første afsnit, litra a)-c), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 skal IPA II-modtageren senest den 15. februar det følgende år sende Kommission følgende:
a)
en rapport om gennemførelsen af de overdragne opgaver
b)
årsrapporter eller opgørelser efter periodiseringsprincippet, jf. finansieringsaftalen, som udarbejdes for de udgifter, der er afholdt til udførelsen af de overdragne opgaver
c)
en årlig forvaltningserklæring som omhandlet i artikel 9, stk. 4
d)
en sammenfatning af rapporterne om forvaltningsstrukturens revision og kontrol, som skal danne et solidt grundlag for forvaltningserklæringen. Disse sammenfatninger skal indeholde en analyse af arten og omfanget af de fejl og svagheder, der er konstateret i systemerne, samt en angivelse af, hvilke korrigerende foranstaltninger der er truffet eller planlagt, og hvilken opfølgning der er foretaget som følge af revisionsmyndighedens rapporter.
2. IPA II-modtageren sender senest den 15. marts i det efterfølgende regnskabsår en revisionsudtalelse til Kommissionen, jf. artikel 60, stk. 5, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
3. Ved afslutningen af gennemførelsen af det enkelte program indgiver IPA II-modtageren en endelig rapport, som skal dække hele gennemførelsesperioden og kan omfatte den seneste årsrapport.
4. Afhængigt af den aktion eller det program, som den operationelle struktur er ansvarlig for, kan der stilles krav til den operationelle struktur om at udarbejde en omfattende årsrapport, som dækker hele regnskabsåret, og som indsendes af den nationale IPA-koordinator til Kommissionen efter at være blevet gennemgået af det ansvarlige sektorovervågningsudvalg.
AFSNIT V
GENNEMSIGTIGHED OG SYNLIGHED
Artikel 24
Oplysning, offentlighed og gennemsigtighed
1. Alle aktører, som gennemfører IPA II-bistand som defineret i artikel 58, stk. 1, litra a)-c), i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, skal opfylde kravene om oplysning, offentlighed og gennemsigtighed, jf. artikel 35, stk. 2, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og sikre, at aktionerne er tilstrækkeligt synlige.
2. I tilfælde af indirekte forvaltning gennem en IPA II-modtager er de operationelle strukturer ansvarlige for at offentliggøre oplysninger om modtagerne af EU-midler, jf. artikel 21 og 22 i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012. De operationelle strukturer sikrer, at modtageren underrettes om, at vedkommende vil blive opført på listen over offentliggjorte modtagere. Eventuelle personoplysninger på denne liste behandles i overensstemmelse med kravene i forordning (EF) nr. 45/2001.
3. Landestrategidokumenter/flerlandestrategidokumenter samt eventuelle evalueringer heraf og landeprogrammer/flerlandeprogrammer skal i givet fald være offentlige dokumenter og gøres tilgængelige for den almindelige offentlighed og civilsamfundet.
Artikel 25
Synlighed og kommunikation
1. Kommissionen og IPA II-modtageren fastlægger i fællesskab en sammenhængende plan for kommunikationsaktiviteter med henblik på at stille oplysninger til rådighed om IPA II-bistand i IPA II-modtageren og sikre offentlig omtale af sådanne oplysninger.
2. IPA II-modtageren afgiver rapport om sine synligheds- og kommunikationsaktiviteter til IPA-overvågningsudvalget og sektorovervågningsudvalgene.
AFSNIT VI
GRÆNSEOVERSKRIDENDE SAMARBEJDE
KAPITEL I
Almindelige bestemmelser
Artikel 26
Definitioner
1. I dette afsnit forstås ved:
a)
»operation«: et projekt, en kontrakt, en aktion eller en gruppe af projekter, som det fælles overvågningsudvalg eller den ordregivende myndighed for det pågældende program har valgt, eller som hører under dets/dens ansvar, og som bidrager til målene for det prioriterede felt eller de prioriterede felter, som det vedrører, for så vidt angår grænseoverskridende samarbejdsprogrammer omhandlet i artikel 27, litra a), eller til målene for den tematiske prioritering eller de tematiske prioriteringer, som det vedrører, for så vidt angår grænseoverskridende samarbejdsprogrammer omhandlet i artikel 27, litra b) eller c)
b)
»modtager«: et offentligt eller privat organ, der har ansvaret for at iværksætte eller for at iværksætte og gennemføre operationer; i forbindelse med statsstøtteordninger, som defineret i artikel 2, nr. 13), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (8), forstås ved »modtager« det organ, der modtager støtten, for så vidt angår grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, der involverer medlemsstater.
2. I dette afsnits kapitel I og II anvendes i forbindelse med grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, der involverer medlemsstater, begreberne »offentlige udgifter«, »programmering«, »partnerskabsaftale« og »dokument« i overensstemmelse med definitionerne i artikel 2 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 27
Bistandsform
Bistanden ydes til en af følgende former for grænseoverskridende samarbejde:
a)
grænseoverskridende samarbejde mellem en eller flere medlemsstater og en eller flere IPA II-modtagere som beskrevet i kapitel II
b)
grænseoverskridende samarbejde mellem to eller flere IPA II-modtagere som beskrevet i kapitel III
c)
grænseoverskridende samarbejde mellem en IPA II-modtager og lande, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument, som beskrevet i kapitel III.
Artikel 28
Støtteintensitet og IPA II-bistandssats
1. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et grænseoverskridende samarbejdsprogram med henblik på indgåelse af en af de former for samarbejde, der er omhandlet i artikel 27, skal fastsætte samfinansieringssatsen og det maksimale IPA II-bistandsbeløb på grundlag af enten:
a)
de samlede støtteberettigede udgifter, inklusive offentlige og private udgifter, eller
b)
offentlige støtteberettigede udgifter.
2. For de i artikel 27, litra a), omhandlede grænseoverskridende samarbejdsprogrammer gælder, at EU's samfinansieringssats for hvert prioriteret felt i et grænseoverskridende samarbejdsprogram, jf. artikel 34, stk. 2, skal være mindst 20 % og højst 85 % af de støtteberettigede udgifter.
3. For grænseoverskridende samarbejdsprogrammer omhandlet i artikel 27, litra b) og c), gælder, at EU's samfinansieringssats for hver tematiske prioritering skal være mindst 20 % og højst 85 % af de støtteberettigede udgifter. Ved teknisk bistand skal samfinansieringssatsen være 100 %.
Artikel 29
Tematiske prioriteringer og koncentration af IPA II-bistand
1. IPA II-bistandens tematiske prioriteringer er de prioriteringer, der er defineret i bilag III til forordning (EU) nr. 231/2014.
2. Der udvælges højst 4 tematiske prioriteringer for hvert grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Artikel 30
Geografisk dækning
Listen over støtteberettigede områder vedlægges det relevante grænseoverskridende program og er som følger:
a)
for grænseoverskridende programmer, der er omhandlet i artikel 27, litra a), NUTS 3-områder eller i områder uden NUTS-klassifikation tilsvarende områder langs landegrænserne eller langs søgrænserne, som højst må ligge 150 km fra hinanden, dog med forbehold af eventuelle justeringer, som er nødvendige for at sikre sammenhæng og kontinuitet i de grænseoverskridende programmer, der er oprettet for programmeringsperioden 2007-2013
b)
for grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 27, litra b) og c), anføres de støtteberettigede områder, i det omfang det er hensigtsmæssigt, i det relevante grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Artikel 31
Forberedelse, vurdering, godkendelse og ændring af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer
1. For hver grænse eller gruppe af grænser fastsætter deltagerlandene tematiske prioriteringer for de enkelte grænseoverskridende samarbejdsprogrammer på grundlag af de tematiske prioriteringer, der er fastsat i bilag III til forordning (EU) nr. 231/2014.
2. Kommissionen vurderer, om de grænseoverskridende samarbejdsprogrammer er forenelige med denne forordning, om de effektivt bidrager til de udvalgte tematiske prioriteringer i bilag III til forordning (EU) nr. 231/2014, og desuden, for så vidt angår deltagende medlemsstater, om de er i overensstemmelse med den relevante partnerskabsaftale.
3. Kommissionen fremsætter bemærkninger inden for tre måneder regnet fra datoen for indgivelsen af det grænseoverskridende samarbejdsprogram. Deltagerlandene indgiver alle nødvendige yderligere oplysninger til Kommissionen og ændrer om nødvendigt det foreslåede grænseoverskridende samarbejdsprogram.
4. I forbindelse med Kommissionens godkendelse af de enkelte grænseoverskridende samarbejdsprogrammer efter deres formelle indgivelse kontrollerer Kommissionen, at der er taget behørigt hensyn til alle dens bemærkninger.
5. Anmodninger om ændringer af de grænseoverskridende samarbejdsprogrammer, som deltagerlandene har indgivet, skal være behørigt begrundede, og navnlig skal den forventede betydning af ændringerne af det grænseoverskridende samarbejdsprogram for opfyldelsen af dets mål anføres. Anmodningerne skal ledsages af det ændrede program. Stk. 2 og 3 gælder ændringer af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer.
Artikel 32
Teknisk bistand
1. Hvert grænseoverskridende samarbejdsprogram skal indeholde en specifik budgetbevilling til tekniske bistandsoperationer, herunder forberedelse, forvaltning, overvågning, evaluering, oplysning, kommunikation, netværksarbejde, tvistbilæggelse, kontrol og revision i forbindelse med gennemførelsen af programmet og aktiviteter til styrkelse af den administrative kapacitet til at gennemføre programmet. Deltagerlandene kan også anvende IPA II-bistanden til at støtte foranstaltninger, der skal nedbringe støttemodtagernes administrative byrder, herunder elektroniske dataudvekslingssystemer, og foranstaltninger, der skal styrke kapaciteten hos myndighederne i deltagerlandene og udvekslingen af bedste praksis mellem dem samt støttemodtagernes kapacitet til at forvalte og anvende IPA II-bistanden. Disse foranstaltninger kan vedrøre forudgående og efterfølgende programmeringsperioder.
2. Uanset artikel 15, stk. 1, kan udgifterne til teknisk bistand til støtte for forberedelsen af et grænseoverskridende samarbejdsprogram og oprettelsen af forvaltnings- og kontrolsystemer være støtteberettigede før datoen for vedtagelsen af Kommissionens afgørelse om godkendelse af det grænseoverskridende samarbejdsprogram, dog ikke før den 1. januar 2014.
KAPITEL II
Grænseoverskridende samarbejde mellem medlemsstaterne og IPA II-modtagere
Artikel 33
Gældende bestemmelser
1. For så vidt angår medlemsstater, der deltager i et grænseoverskridende samarbejdsprogram omfattet af dette kapitel, navnlig den medlemsstat, hvor forvaltningsmyndigheden ligger, finder de bestemmelser, der gælder målet om europæisk territorialt samarbejde i forordning (EU) nr. 1303/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1299/2013 (9), anvendelse som fastsat i dette kapitel. Hvis der i disse bestemmelser henvises til de europæiske struktur- og investeringsfonde som defineret i artikel 1 i forordning (EU) nr. 1303/2013, betragtes, for så vidt angår dette kapitel, IPA II-bistand som værende omfattet.
2. For så vidt angår IPA II-modtagere, der deltager i et grænseoverskridende samarbejdsprogram omfattet af dette kapitel, finder de bestemmelser, der gælder det europæiske territoriale samarbejde, anvendelse som fastsat i dette kapitel med forbehold af begrundede undtagelser, der er fastsat i den relevante finansieringsaftale.
Artikel 34
Programmering
1. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer udarbejdes i henhold til partnerskabsprincippet som fastsat i artikel 5, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i henhold til artikel 8, stk. 2-4, og stk. 7, 9 og 10, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
2. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer skal bestå af prioriterede felter. Med forbehold af artikel 32 svarer et prioriteret felt til en tematisk prioritering som omhandlet i artikel 29. Der kan inden for et prioriteret felt om nødvendigt og for at øge dets virkning og effektivitet gennem en sammenhængende integreret tilgang tilføjes elementer af andre tematiske prioriteringer.
3. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer kan omfatte samfundsstyrede lokale udviklingsaktiviteter, som omhandlet i artikel 32-35, i forordning (EU) nr. 1303/2013, fælles handlingsplaner, jf. betydningen i artikel 104-109 i denne forordning, og integrerede territoriale investeringer, jf. betydningen i artikel 36 i denne forordning, under hensyntagen til de underliggende principper for disse instrumenter og artikel 9-11 i forordning (EU) nr. 1299/2013. Kommissionen og deltagerlandene fastsætter i fællesskab de specifikke regler og betingelser for hvert grænseoverskridende samarbejdsprogram.
4. Den medlemsstat, hvori programmets forvaltningsmyndighed er beliggende, indgiver elektronisk de grænseoverskridende samarbejdsprogrammer til Kommissionen.
5. Den Europæiske Investeringsbank (EIB) kan efter anmodning fra deltagerlandene, deltage i forberedelsen af operationer samt i aktiviteter vedrørende forberedelsen af operationer, især i forbindelse med større projekter.
Kommissionen kan høre EIB inden vedtagelsen af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer.
Artikel 35
Teknisk bistand
Den del af IPA II-bistanden, der skal afsættes til teknisk bistand, må højst udgøre 10 % af det samlede beløb, der bevilges til det grænseoverskridende samarbejdsprogram, men dog ikke under 1 500 000 EUR.
Artikel 36
Gennemførelse og udpegelse af programansvarlige myndigheder
1. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer under dette kapitel gennemføres ved delt forvaltning. Medlemsstaterne og Kommissionen er således ansvarlige for forvaltningen af og kontrollen med programmer i overensstemmelse med deres respektive ansvar som fastsat i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012 samt i nærværende forordning.
Artikel 73 og 74 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende medlemsstaternes ansvar ved delt forvaltning finder anvendelse på den medlemsstat, hvori forvaltningsmyndigheden er beliggende.
Artikel 75 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende Kommissionens beføjelser og ansvar ved delt forvaltning finder anvendelse.
2. Deltagerlandene i et grænseoverskridende samarbejdsprogram udpeger med henblik på artikel 123, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 én fælles forvaltningsmyndighed, med henblik på artikel 123, stk. 2, i denne forordning, én fælles attesteringsmyndighed og med henblik på artikel 123, stk. 4, i denne forordning én fælles revisionsmyndighed.
3. Forvaltningsmyndigheden og revisionsmyndigheden skal være beliggende i samme medlemsstat. Deltagerlandene i et grænseoverskridende samarbejdsprogram kan udpege én fælles forvaltningsmyndighed, som også skal varetage attesteringsmyndighedens opgaver.
Proceduren for udpegelse af forvaltningsmyndigheden og i givet fald attesteringsmyndigheden, jf. artikel 124 i forordning (EU) nr. 1303/2013, gennemføres af den medlemsstat, hvori myndigheden er beliggende.
Udpegelser i henhold til denne artikel berører ikke fordelingen af forpligtelser i forbindelse med anvendelsen af finansielle korrektioner blandt deltagerlandene som fastsat i det grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Artikel 37
De programansvarlige myndigheders opgaver
1. Artikel 125 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 23, stk. 1, 2, 4 og 5, i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende forvaltningsmyndighedens funktioner finder anvendelse.
2. Artikel 126 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 24 i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende attesteringsmyndighedens funktioner finder anvendelse.
Attesteringsmyndigheden modtager betalinger fra Kommissionen og foretager som hovedregel udbetalinger til den ledende støttemodtager i overensstemmelse med artikel 132 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. Artikel 127 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 25 i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende revisionsmyndighedens funktioner finder anvendelse.
Artikel 38
Fælles overvågningsudvalg
1. Senest tre måneder efter den dato, hvor medlemsstaten blev underrettet om afgørelsen om godkendelse af det grænseoverskridende samarbejdsprogram, opretter deltagerlandene et fælles overvågningsudvalg.
2. Det fælles overvågningsudvalg sammensættes af repræsentanter for Kommissionen, den nationale IPA-koordinator og andre relevante nationale myndigheder og organer i IPA II-modtageren, de deltagende medlemsstater og i givet fald internationale finansielle institutioner og andre interessenter, herunder civilsamfundsorganisationer og private organisationer.
3. Formanden for det fælles overvågningsudvalg skal være en repræsentant for et af deltagerlandene eller for forvaltningsmyndigheden.
4. Kommissionen deltager i det fælles overvågningsudvalgs arbejde i en rådgivningsfunktion.
5. Hvis EIB bidrager til et program, kan den deltage i det fælles overvågningsudvalgs arbejde i en rådgivningsfunktion.
6. Det fælles overvågningsudvalg vurderer den overordnede effektivitet, kvalitet og sammenhæng i gennemførelsen af alle aktioner med henblik på opfyldelsen af de mål, der er fastsat i det grænseoverskridende program, finansieringsaftalerne og de relevante strategipapirer. Det kan fremsætte henstillinger om at træffe korrigerende foranstaltninger, når det er nødvendigt.
Artikel 49 og 110 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende dets funktioner anvendes.
Det fælles overvågningsudvalg og forvaltningsmyndigheden forestår overvågning ved hjælp af indikatorer, som er fastsat i det relevante grænseoverskridende samarbejdsprogram, jf. artikel 16 i forordning (EU) nr. 1299/2013.
7. Det fælles overvågningsudvalg vedtager selv sin forretningsorden.
8. Det fælles overvågningsudvalg skal træde sammen mindst en gang om året. Der kan desuden indkaldes til yderligere møder på initiativ af et af deltagerlandene eller Kommissionen, især på tematisk grundlag.
Artikel 39
Udvælgelse af operationer
1. Operationer under grænseoverskridende samarbejdsprogrammer udvælges af det fælles overvågningsudvalg.
Det fælles overvågningsudvalg kan med henblik på udvælgelsen af operationer nedsætte et styringsudvalg, der arbejder under dets ansvar.
2. De udvalgte operationer skal involvere støttemodtagere fra mindst to deltagerlande, hvoraf mindst et skal være en medlemsstat. En operation kan gennemføres i et enkelt deltagerland, såfremt det kan dokumenteres, at der opnås grænseoverskridende virkninger og fordele.
3. Støttemodtagerne skal samarbejde om udviklingen og gennemførelsen af operationerne. De skal desuden samarbejde om enten personaleanliggender eller om finansieringen af operationer.
Artikel 40
Støttemodtagere
1. Hvis mindst to støttemodtagere deltager i en operation under et grænseoverskridende samarbejdsprogram, skal én af disse udpeges til ledende støttemodtager af samtlige støttemodtagere.
2. Den ledende støttemodtager har til opgave:
a)
at fastlægge samarbejdet med andre støttemodtagere i form af en aftale, der blandt andet omfatter bestemmelser om forsvarlig finansiel forvaltning af de midler, der er afsat til operationen, herunder bestemmelser om opkrævning af uretmæssigt udbetalte beløb
b)
at sørge for, at hele operationen gennemføres
c)
at sørge for, at de udgifter, som alle støttemodtagere opgiver, er blevet afholdt i forbindelse med gennemførelsen af operationen og svarer til de aktiviteter, som blev aftalt mellem alle støttemodtagerne, og er afholdt i overensstemmelse med det dokument, som forvaltningsmyndigheden har forelagt, jf. stk. 6
d)
at sørge for, at de udgifter, der er opgivet af andre støttemodtagere, er blevet kontrolleret af en tilsynsførende, medmindre denne kontrol foretages af forvaltningsmyndigheden i henhold til artikel 23, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1299/2013.
3. Medmindre andet er angivet i de ordninger, der er omhandlet i stk. 2, litra a), sikrer den ledende støttemodtager, at de øvrige støttemodtagere hurtigst muligt modtager det fulde, samlede offentlige støttebeløb. Der foretages ikke fradrag eller tilbageholdelse af noget beløb, og der pålægges ikke nogen specifik afgift eller andre afgifter med tilsvarende virkning, der kan nedsætte beløbene til de øvrige modtagere.
4. Ledende støttemodtagere eller enemodtagere skal være etableret i et deltagerland.
5. Uanset artikel 39, stk. 2, i nærværende forordning kan en europæisk gruppe for territorialt samarbejde, der er oprettet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1082/2006 (10), eller et andet retligt organ, der er oprettet ifølge lovgivningen i et af deltagerlandene, som enemodtager søge støtte til en operation, forudsat at den er iværksat af offentlige myndigheder og organer fra mindst to deltagerlande.
6. For hver operation forelægger forvaltningsmyndigheden den ledende støttemodtager eller enemodtageren et dokument med angivelse af betingelserne for at modtage støtte til operationen, bl.a. de specifikke krav vedrørende de produkter eller tjenesteydelser, der skal leveres i forbindelse med operationen, finansieringsplanen og gennemførelsesfristen.
Artikel 41
Evaluering
1. Evalueringer skal foretages af interne eller eksterne eksperter, der funktionelt er uafhængige af de myndigheder, der har ansvaret for programgennemførelsen. Alle evalueringer skal offentliggøres.
2. Deltagerlandene foretager i fællesskab en forudgående evaluering i overensstemmelse med artikel 55 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. Artikel 56 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende evaluering i løbet af programmeringsperioden finder anvendelse.
4. Artikel 57 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende efterfølgende evaluering finder anvendelse.
Artikel 42
Rapportering, oplysning og kommunikation
1. Artikel 14 i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende gennemførelsesrapporter finder anvendelse.
2. Det årlige statusmøde afholdes i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1299/2013.
3. For hvert grænseoverskridende program og for hvert prioriteret felt indberetter forvaltningsmyndigheden elektronisk senest den 31. januar, 31. juli og 31. oktober følgende til Kommissionen med henblik på overvågning:
a)
de samlede støtteberettigede offentlige udgifter til operationer og antallet af operationer, der er udvalgt til støtte
b)
de samlede støtteberettigede udgifter, som modtagerne har anmeldt til forvaltningsmyndigheden.
I de indberetninger, der foretages senest den 31. januar, skal de oplysninger, der er omhandlet i litra a) og b), desuden være opdelt efter interventionskategori. Indberetningerne skal anses for at opfylde kravene til fremsendelse af finansielle oplysninger som omhandlet i artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
De indberetninger, der skal foretages senest den 31. januar og den 31. juli, skal ledsages af et overslag over det beløb, som forvaltningsmyndigheden forventer at indgive betalingsanmodninger for i indeværende regnskabsår og i det efterfølgende regnskabsår.
Skæringsdatoen for de data, der indgives i henhold til dette stykke, er udgangen af den måned, der går forud for måneden for indberetningen.
4. Forvaltningsmyndigheden koordinerer de opgaver, der er knyttet til kravene om oplysning, offentlighed og gennemsigtighed i artikel 24, stk. 1 og 3, i nærværende forordning.
Uanset artikel 25 i nærværende forordning bærer forvaltningsmyndigheden ansvaret for de oplysnings- og kommunikationsaktiviteter, der er fastsat i artikel 115 og 116 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 43
Støtteberettigelse og støttens varighed
1. Uanset artikel 15, stk. 1, i nærværende forordning er udgifter berettiget til støtte i form af IPA II-bistand til grænseoverskridende samarbejde,
a)
hvis de er afholdt af en støttemodtager fra en medlemsstat og betalt i perioden 1. januar 2014 til 31. december 2022, eller
b)
hvis de er afholdt af en støttemodtager fra en IPA II-støttemodtager og betalt efter indgivelsen af det grænseoverskridende samarbejdsprogram.
2. Ud over bestemmelserne i artikel 15, stk. 2, i nærværende forordning skal IPA II-bistand til grænseoverskridende samarbejde ikke støtte:
a)
renter af gæld
b)
moms, medmindre momsen i henhold til national momslovgivning ikke kan tilbagebetales
c)
afvikling og opførelse af atomkraftværker
d)
investeringer i nedbringelse af drivhusgasemissioner fra aktiviteter, der er omfattet af bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (11)
e)
fremstilling, forarbejdning og markedsføring af tobak og tobaksprodukter
f)
kriseramte virksomheder, jf. definitionen i Unionens statsstøtteregler
g)
investeringer i lufthavnsinfrastruktur, medmindre de vedrører miljøbeskyttelse, eller medmindre der samtidig foretages de investeringer, der er nødvendige for at afbøde eller mindske den tilknyttede negative miljøpåvirkning.
Uanset artikel 15, stk. 2, i nærværende forordning er udgifter til køb af ubebyggede grunde og bebyggede grunde støtteberettigede med et beløb på op til 10 % af de samlede støtteberettigede udgifter til den pågældende operation ifølge IPA II-bistand til grænseoverskridende samarbejde. Hvad angår forladte grunde og tidligere industrigrunde med bygninger, hæves denne grænse til 15 %. Undtagelsesvist kan denne grænse i behørigt begrundede tilfælde hæves til niveauer over førnævnte procentsatser, hvis der er tale om miljøbevarende operationer.
3. Operationer, der fysisk er blevet afsluttet eller fuldt ud gennemført, inden støttemodtageren har indgivet ansøgningen til forvaltningsmyndigheden om støtte under det grænseoverskridende samarbejdsprogram, udvælges ikke til at modtage IPA II-bistand, uanset om støttemodtageren har foretaget alle relevante betalinger.
4. Artikel 61, artikel 65, stk. 4, stk. 6-9 og stk. 11, artikel 66-68, artikel 69, stk. 1 og 2, og artikel 71 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende tilskud finder anvendelse.
5. Ud over artikel 6, stk. 2, i nærværende forordning skal finansieringsaftalerne vedrørende grænseoverskridende samarbejdsprogrammer under dette kapitel fastsætte prioriteringsrækkefølgen for støtteberettigelseskravene for det pågældende grænseoverskridende samarbejdsprogram i overensstemmelse med principperne i artikel 18 i forordning (EU) nr. 1299/2013.
6. Artikel 19 i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende personaleomkostninger finder anvendelse.
Artikel 44
Områdebetinget støtteberettigelse
1. Med forbehold af undtagelserne i stk. 2 og 3 skal operationer finde sted i det programområde, der omfatter den del af deltagerlandenes territorium, som er defineret i det relevante grænseoverskridende samarbejdsprogram (»programområdet«).
2. Forvaltningsmyndigheden kan acceptere, at hele eller dele af en operation gennemføres uden for programområdet, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
operationen er til gavn for programområdet
b)
det samlede beløb, der under det grænseoverskridende samarbejdsprogram bevilges til operationer, der finder sted uden for programområdet, overstiger ikke 20 % af EU-støtten på programniveau
c)
forvaltnings- og revisionsmyndighedernes forpligtelser med hensyn til forvaltning, kontrol og revision i forbindelse med operationen varetages af myndighederne med ansvar for det grænseoverskridende samarbejdsprogram, eller disse indgår aftaler med myndighederne i den medlemsstat eller det tredjeland, hvor operationen gennemføres.
3. For så vidt angår teknisk bistand, pr-aktiviteter og kapacitetsopbygning kan udgifterne afholdes uden for programområdet, forudsat at betingelserne i stk. 2, litra a) og c), er opfyldt.
Artikel 45
Offentlige indkøb
1. Ved støttemodtageres tildeling af tjenesteydelses-, indkøbs- og bygge- og anlægskontrakter skal procedurerne for offentlige indkøb følge bestemmelserne i anden del, afsnit IV, kapitel 3, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i anden del, afsnit II, kapitel 3, i delegeret forordning (EU) nr. 1268/2012, som finder anvendelse på hele programområdet, både på medlemsstatens og IPA II-modtagerens område.
2. Ved forvaltningsmyndighedens tildeling af tjenesteydelses-, indkøbs- og bygge- og anlægskontrakter under den specifikke budgetbevilling til teknisk bistand kan forvaltningsmyndigheden enten anvende de procedurer for offentlige indkøb, der er omhandlet i stk. 1, eller procedurerne i national ret.
Artikel 46
Finansiel forvaltning, frigørelse, gennemgang og godkendelse af regnskaber, afslutning og finansielle korrektioner
1. Artikel 76 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende budgetforpligtelser finder anvendelse.
2. Artikel 77-80, artikel 82-83, artikel 129-132, artikel 134-135 og artikel 142 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende betalinger finder anvendelse. Desuden finder artikel 27, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende betalinger, der indbetales på én konto, anvendelse. Artikel 28 i forordning (EU) nr. 1299/2013 vedrørende anvendelse af euroen finder anvendelse.
3. Med hensyn til forfinansiering udbetaler Kommissionen ét forfinansieringsbeløb, når den har truffet afgørelse om at vedtage det grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Forfinansieringsbeløbet udgør 50 % af de første tre budgetforpligtelser i programmets favør.
Forfinansieringsbeløbet kan om nødvendigt udbetales i to rater afhængigt af budgetbehov.
Det samlede beløb, der er udbetalt som forfinansiering, skal tilbagebetales til Kommissionen, hvis der ikke er fremsendt nogen udgiftsanmeldelse som led i det grænseoverskridende samarbejdsprogram senest 24 måneder efter udbetalingen af første rate af forfinansieringen.
4. Artikel 86-88 og artikel 136 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende frigivelse finder anvendelse.
5. Artikel 84 og artikel 137-141 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende gennemgang og godkendelse af regnskaber finder anvendelse.
6. Artikel 85, artikel 122, stk. 2, og artikel 143-147 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende finansielle korrektioner finder anvendelse. Artikel 27, stk. 2 og 3, i forordning (EU) nr. 1299/2013 finder ligeledes anvendelse.
Artikel 47
Forvaltnings- og kontrolsystemer samt revision
1. Artikel 72 og artikel 122, stk. 1 og 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende generelle principper for forvaltnings- og kontrolsystemer finder anvendelse.
2. Artikel 128 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende samarbejde med revisionsmyndigheder finder anvendelse.
3. Artikel 148 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedrørende proportionel kontrol af operationelle programmer finder anvendelse.
Artikel 48
Afbrydelse af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer
1. Hvis ingen af de deltagende IPA II-modtagere har undertegnet finansieringsaftalen ved udgangen af det år, der følger efter det år, hvor programmet blev godkendt, afbryder Kommissionen det grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Årlige rater fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, som allerede er bevilget, forbliver tilgængelige i den oprindeligt fastsatte gyldighedsperiode, men kan udelukkende anvendes til aktiviteter, der finder sted i den berørte medlemsstat, og kun forudsat at de relevante kontrakter er indgået før Kommissionens afgørelse om at afbryde programmet. Senest tre måneder efter afslutningen af kontrakterne indgiver forvaltningsmyndigheden den endelige rapport til Kommissionen, som følger proceduren i stk. 2 og 3.
2. Hvis det grænseoverskridende samarbejdsprogram ikke kan gennemføres på grund af problemer, der opstår i forholdet mellem deltagerlandene, og i andre behørigt begrundede tilfælde, kan Kommissionen beslutte at afbryde programmet inden udløbet af gennemførelsesperioden efter anmodning fra det fælles overvågningsudvalg eller på eget initiativ efter høring af det fælles overvågningsudvalg.
Hvis programmet afbrydes, skal forvaltningsmyndigheden indgive den endelige rapport senest seks måneder efter Kommissionens afgørelse. Efter at have afregnet tidligere forfinansieringsbetalinger betaler Kommissionen saldoen eller udsteder i givet fald et betalingskrav. Kommissionen frigør ligeledes saldobeløbet for forpligtelserne.
Alternativt kan Kommissionen beslutte at nedsætte programbevillingen til programmets formål i overensstemmelse med artikel 31, stk. 5.
3. Støtte fra Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, der endnu ikke er indgået forpligtelser for, svarende til årlige rater, der endnu ikke er indgået forpligtelser for, eller årlige rater, der er indgået forpligtelser for, men som helt eller delvist er blevet frigjort inden for det samme budgetår, og som ikke er blevet omfordelt til et andet program inden for den samme kategori af eksterne samarbejdsprogrammer, bevilges i de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1 og 2, til interne grænseoverskridende samarbejdsprogrammer i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EU) nr. 1299/2013.
IPA II-bistand svarende til årlige rater, der endnu ikke er indgået forpligtelser for, eller årlige rater, der er indgået forpligtelser for, men som helt eller delvist er blevet frigjort inden for det samme budgetår, anvendes til at finansiere andre programmer eller projekter, der er berettiget til at modtage IPA II-bistand.
KAPITEL III
Grænseoverskridende samarbejde mellem IPA II-modtagere eller mellem IPA II-modtagere og lande, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument
Artikel 49
Programmering
1. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer udarbejdes efter Kommissionens programmodel og i fællesskab af deltagerlandene og indgives elektronisk til Kommissionen.
2. Et grænseoverskridende samarbejdsprogram skal bestå af tematiske prioriteringer i overensstemmelse med artikel 29.
Artikel 50
Teknisk bistand
Den del af IPA II-bistanden, der skal afsættes til teknisk bistand, må højst udgøre 10 % af det samlede beløb, der bevilges til det grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Artikel 51
Gennemførelse
1. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer som omhandlet i artikel 27, litra b) og c), gennemføres ved direkte eller indirekte forvaltning.
2. Grænseoverskridende samarbejdsprogrammer forvaltes af én ordregivende myndighed, som udpeges i Kommissionens gennemførelsesafgørelse om godkendelse af det relevante grænseoverskridende samarbejdsprogram.
Artikel 52
Strukturer og myndigheder
1. Følgende strukturer skal inddrages i forvaltningen af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer i IPA II-modtagere:
a)
den nationale IPA-koordinator for deltagerlandene i det grænseoverskridende samarbejdsprogram, jf. artikel 4, og eventuelt de territoriale samarbejdskoordinatorer
b)
den nationale anvisningsberettigede og forvaltningsstrukturen, jf. artikel 7, i den deltagende IPA II-støttemodtager, hvori den ordregivende myndighed er beliggende, hvis det grænseoverskridende program gennemføres ved indirekte forvaltning
c)
de operationelle strukturer i alle deltagerlande, som skal samarbejde tæt om programmeringen og gennemførelsen af det pågældende grænseoverskridende program. Ved indirekte forvaltning skal den operationelle struktur omfatte en ordregivende myndighed
d)
revisionsmyndigheden, jf. artikel 7, stk. 3, hvis det grænseoverskridende program gennemføres ved indirekte forvaltning. Hvis den ikke har beføjelse til at udføre de opgaver, der er omhandlet i artikel 12, skal den bistås af en gruppe revisorer, som omfatter en repræsentant for hvert land, der deltager i det grænseoverskridende samarbejdsprogram.
2. IPA II-modtagere og lande, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument, som deltager i et grænseoverskridende samarbejdsprogram, skal oprette et fælles overvågningsudvalg, som også skal udfylde rollen som sektorovervågningsudvalg, jf. artikel 19.
3. Der oprettes et fælles teknisk sekretariat, som skal bistå Kommissionen, de operationelle strukturer og det fælles overvågningsudvalg.
4. Disse strukturers opgaver og ansvar fastsættes i den rammeaftale, der er omhandlet i artikel 5.
5. Ved indirekte forvaltning skal deltagerlandene indgå en bilateral aftale, som fastsætter deres respektive ansvar for at gennemføre det relevante grænseoverskridende samarbejdsprogram. Minimumskravene til en sådan bilateral aftale fastsættes i den rammeaftale, der er omhandlet i artikel 5.
Artikel 53
Udvælgelse af operationer
1. Operationer, der udvælges under et grænseoverskridende samarbejdsprogram, skal have klare grænseoverskridende virkninger og fordele.
2. Operationer under grænseoverskridende samarbejdsprogrammer udvælges af den ordregivende myndighed via indkaldelser af forslag, der dækker hele det støtteberettigede område.
3. Deltagerlandene kan også udpege fælles operationer uden brug af indkaldelse af forslag. I så tilfælde skal operationerne være nævnt specifikt i det grænseoverskridende samarbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 49.
4. Operationer, der udvælges med henblik på grænseoverskridende samarbejde, skal involvere støttemodtagere fra mindst to deltagerlande. Støttemodtagerne skal samarbejde om udviklingen og gennemførelsen af operationerne. De skal desuden samarbejde om enten personaleanliggender eller om finansieringen af operationer eller om begge dele.
5. En operation kan gennemføres i et enkelt deltagerland, såfremt det kan dokumenteres, at der opnås grænseoverskridende virkninger og fordele.
Artikel 54
Støttemodtagere
1. Ved grænseoverskridende samarbejdsprogrammer omhandlet i artikel 27, litra b), skal støttemodtagerne være beliggende i en IPA II-modtager. Ved grænseoverskridende samarbejdsprogrammer omhandlet i artikel 27, litra c), skal støttemodtagerne være beliggende i en IPA II-modtager eller i et land, der er omfattet af det europæiske naboskabsinstrument.
2. En af de støttemodtagere, der deltager i en given operation, skal af alle støttemodtagerne udpeges som ledende støttemodtager.
3. Den ledende støttemodtager påtager sig ansvaret for at sikre den finansielle gennemførelse af hele operationen og overvåge, at operationen gennemføres i overensstemmelse med betingelserne i kontrakten, og fastlægger de ordninger med de øvrige støttemodtagere, som skal sikre en forsvarlig finansiel forvaltning af de midler, der bevilges til operationen, herunder ordningerne for inddrivelse af uretmæssigt ubetalte beløb.
AFSNIT VII
LANDBRUG OG UDVIKLING AF LANDDISTRIKTER
Artikel 55
Særlige bestemmelser vedrørende programmer til udvikling af landdistrikter
1. Som led i politikområdet »landbrug og udvikling af landdistrikter« skal der udarbejdes udviklingsprogrammer på nationalt plan, som forberedes af de relevante myndigheder, der er udpeget af IPA II-modtageren, og indgives til Kommissionen efter høring af relevante interesserede parter.
2. Programmer for udvikling af landdistrikterne gennemføres af IPA II-modtagere på grundlag af indirekte forvaltning, jf. artikel 58, stk. 1, i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012, og finansierer udvalgte typer aktioner som omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (12).
3. Den operationelle struktur, der skal oprettes ifølge artikel 10, skal for så vidt angår programmer for udvikling af landdistrikter bestå af følgende separate myndigheder, der arbejder tæt sammen:
a)
Forvaltningsmyndigheden, et offentligt organ, der arbejder på nationalt plan, som skal være ansvarlig for programmernes udarbejdelse og gennemførelse, herunder udvælgelse af foranstaltninger, offentlighed, koordinering, evaluering, overvågning og rapportering i forbindelse med det pågældende program, og som ledes af en højtstående embedsmand med særligt ansvar herfor, samt
b)
IPA-agenturet for udvikling af landdistrikter, som skal varetage opgaver svarerende til de opgaver, der varetages af et betalingsorgan i de medlemsstater, som har ansvaret for offentlighed, udvælgelse af projekter, godkendelse, kontrol og regnskabsaflæggelse for så vidt angår forpligtelser og betalinger og gennemførelse af betalinger.
4. Uanset artikel 15, stk. 1, kan udgifterne til teknisk bistand til støtte for forberedelsen af programmer for udvikling af landdistrikter og oprettelsen af forvaltnings- og kontrolsystemer være støtteberettigede før datoen for vedtagelsen af Kommissionens afgørelse om godkendelse af program for udviklings af landdistrikter, dog ikke før den 1. januar 2014.
5. Ved fastlæggelsen af andelen af offentlige udgifter som en procentdel af de samlede støtteberettigede udgifter tages der ikke hensyn til national støtte, der har til formål at lette adgangen til lån, som ydes uden bidrag fra Unionen efter forordning (EU) nr. 231/2014.
6. Investeringsprojekter under programmer for udvikling af landdistrikter forbliver berettigede til EU-finansiering, forudsat at de ikke ændres væsentligt inden for fem år fra den operationelle strukturs sidste betaling.
AFSNIT VIII
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 56
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. maj 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 447/2014,
annettu 2 päivänä toukokuuta 2014,
liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II) perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 231/2014 täytäntöönpanoa koskevista erityisistä säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II) perustamisesta 11 päivänä maaliskuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 231/2014 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (2) vahvistetaan tuen täytäntöönpanoa koskevat säännöt ja menettelyt, jotka ovat yhteisiä kaikille yhdeksälle ulkoisen toiminnan välineelle. Tietyntyyppisistä tilanteista selviämiseksi olisi vahvistettava erityiset säännöt varsinkin välillistä hallinnointia, politiikan alasta ”alueellinen yhteistyö” rahoitettavia rajatylittäviä yhteistyöohjelmia ja politiikan alasta ”maatalous ja maaseudun kehittäminen” rahoitettavia maaseudun kehittämisohjelmia varten.
(2)
Jotta voidaan varmistaa, että liittymistä valmisteleva tuki pannaan täytäntöön kaikissa asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä I luetelluissa edunsaajissa, jäljempänä ’IPA II -edunsaajat’, samalla tavalla ja moitteettoman varainhoidon periaatteita noudattaen, komission ja IPA II -edunsaajien pitäisi sopia asiaankuuluvista järjestelyistä puitesopimuksin ja alakohtaisin sopimuksin, joissa vahvistetaan tämän asetuksen nojalla tehtävän yhteistyön periaatteet.
(3)
Komission pitäisi tukea IPA II -edunsaajia niiden pyrkiessä kehittämään valmiuksiaan hallinnoida unionin varoja unionin lainsäädännössä vahvistettujen periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti. Komission olisi tätä tarkoitusta varten ja soveltuvin osin siirrettävä talousarvion toteutustehtäviä IPA II -edunsaajille.
(4)
IPA II -tuen ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon omistajuuden pitäisi ensisijaisesti olla IPA II -edunsaajilla, joiden olisi perustettava tarvittavat rakenteet ja viranomaiset ja toimitettava komissiolle pyynnöt saada talousarvion toteutustehtäviä.
(5)
Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa erityiset säännöt talousarvion toteutustehtävien siirtämiseen IPA II -edunsaajille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (3) ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (4) mukaisesti.
(6)
Ehdot, jotka liittymässä olevan maan on täytettävä, ovat välttämättömiä julkisen varainhoidon yleisen laadun varmistamiseksi.
(7)
On tarpeen määritellä erityiset säännöt rahoitusoikaisuista ja IPA II -edunsaajiin sovellettavasta menettelystä niiden hallinnoidessa unionin apua välillisesti.
(8)
Asetusta (EU) N:o 236/2014 olisi täydennettävä yksityiskohtaisilla seuranta- ja arviointisäännöillä, jotta voidaan varmistaa asetuksen (EU) N:o 231/2014 nojalla myönnettävän liittymistä valmistelevan unionin rahoitustuen, jäljempänä ’IPA II -tuki’, täytäntöönpanon tuloksellisuus, tehokkuus, johdonmukaisuus ja koordinointi.
(9)
Raportoinnista tarvitaan erityiset säännöt IPA II -edunsaajan noudatettavaksi tulevien raportointisääntöjen tarkentamiseksi.
(10)
IPA II -tuen avoimuudesta ja näkyvyydestä olisi määriteltävä erityiset säännöt Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (5), asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 tosiasialliseksi noudattamiseksi.
(11)
IPA II -tukea pitäisi käyttää muun muassa rajatylittävän yhteistyön edistämiseen sekä IPA II -edunsaajien välillä että IPA II -edunsaajien ja jäsenvaltioiden tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 (6) perustetun Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden välillä. Toimijoiden tehtävät ja vastuut on määriteltävä ottaen huomioon erilaiset tilanteet varsinkin IPA II -edunsaajien ja jäsenvaltioiden rajatylittävässä yhteistyössä.
(12)
Politiikan alaan ”maatalouden ja maaseudun kehittäminen” kuuluvissa maaseudun kehittämisohjelmissa annettavalla IPA II -tuella olisi edistettävä asteittaista lähentymistä yhteistä maatalouspolitiikkaa koskevaan unionin säännöstöön. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta rahoitettavien toimien kaltaisten toimien rahoittamiseen tarvitaan erityiset säännöt, joita sovelletaan sellaisten hallinto- ja valvontajärjestelmien puitteissa, jotka muistuttavat jäsenvaltioiden vastaavia rakenteita vastaavine toimintoineen.
(13)
Jotta IPA II:n vuoden 2014 ohjelmat voitaisiin suunnitella ja panna täytäntöön hyvissä ajoin, tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana kolmantena päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat IPA II -komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE JA IPA-TUEN YLEINEN TÄYTÄNTÖÖNPANOKEHYS
I LUKU
Kohde ja määritelmät
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan erityiset säännöt yhtenäisten edellytysten luomiseksi asetuksen (EU) N:o 231/2014 täytäntöönpanoa varten ja yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EU) N:o 236/2014 täytäntöönpanoa varten IPA II -tuen täytäntöönpanotapojen, varainhoidon, seurannan, arvioinnin ja raportoinnin, avoimuuden ja näkyvyyden osalta sekä erityiset säännöt politiikan alaan ”alueellinen yhteistyö” kuuluvaa rajatylittävää yhteistyötä varten ja politiikan alaan ”maatalous ja maaseudun kehittäminen” kuuluvaa maaseudun kehittämisohjelmien tukea varten.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’IPA II -edunsaajalla’ mitä tahansa asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä I lueteltua edunsaajaa;
b)
’ohjelmalla’ toimintaohjelmaa taikka yksittäisiä toimenpiteitä, erityistoimenpiteitä tai tukitoimenpiteitä asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 ja 3 artiklassa säädetyn mukaisesti;
c)
’puitesopimuksella’ komission ja IPA II -edunsaajan sopimaa järjestelyä, jota sovelletaan kaikkiin IPA II:n politiikan aloihin ja jossa vahvistetaan IPA II -edunsaajan ja komission tämän asetuksen nojalla tekemän rahoitusyhteistyön periaatteet;
d)
’alakohtaisella sopimuksella’ komission ja IPA II -edunsaajan sopimaa järjestelyä, joka liittyy tiettyyn IPA II:n politiikan alaan tai ohjelmaan ja jossa vahvistetaan noudatettavat säännöt ja menettelyt, jotka eivät sisälly puitesopimukseen tai rahoitussopimuksiin;
e)
’politiikan alalla’ tärkeimpiä yhteistyöaloja, joilla toteutettavat toimet rahoitetaan IPA II -tuella asetuksen (EU) N:o 231/2014 3 artiklan 1 kohdassa säädetyn mukaisesti;
f)
’viranomaisilla’ IPA II -edunsaajan tai jäsenvaltion kansallisen, alueellisen tai paikallisen tason julkisia yhteisöjä tai elimiä;
g)
’suurhankkeella’ joukosta töitä, toimintoja tai palveluja muodostuvaa hanketta, jonka on itsessään tarkoitus täyttää tietty tarkkaan määritelty ja jakamaton taloudellinen tai tekninen tehtävä, jolla on selkeästi määritellyt tavoitteet ja jonka kokonaiskustannukset ylittävät puitesopimuksessa sovitun määrän;
h)
’osallistujamailla’ IPA II -edunsaajia yksinään tai IPA II -edunsaajia yhdessä jäsenvaltio(ide)n tai Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden kanssa, jotka osallistuvat osallistujamaiden yhdessä laatimaan monivuotiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan;
i)
’rahoitussopimuksella’ komission ja IPA II -edunsaajan välillä tehtyä yksi- tai monivuotista sopimusta, jolla unionin rahoitustuki pannaan täytäntöön tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla toimella.
II LUKU
IPA II -tuen yleinen täytäntöönpanokehys
3 artikla
Unionin rahoituksen periaatteet
1. IPA II -tuella tuetaan IPA II -edunsaajien asetuksen (EU) N:o 231/2014 1 artiklassa tarkoitettujen uudistusten täytäntöönpanoa. Erityiset ohjelmat ja yksittäiset toimet saattavat edellyttää rahoitusta sekä IPA II -edunsaajalta että unionilta.
2. Asetuksen (EU) N:o 231/2014 nojalla rahoitettuun menoerään ei voi saada muuta rahoitusta unionin talousarviosta.
4 artikla
Omistajuuden periaate
1. IPA II -tuen ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon omistajuus on ensisijaisesti IPA II -edunsaajalla.
2. IPA II -edunsaajan on nimitettävä kansallinen IPA-koordinaattori, joka toimii komission pääasiallisena kumppanina IPA II -tuen strategisen suunnittelun, ohjelmasuunnittelun koordinoinnin sekä täytäntöönpanon seurannan, arvioinnin ja raportoinnin kokonaisprosessissa.
Kansallisen IPA-koordinaattorin on
a)
huolehdittava koordinoinnista IPA II -edunsaajan hallinnossa ja muiden avunantajien kanssa sekä tiiviistä kytköksestä IPA II -tuen käytön ja yleisen liittymisprosessin välillä;
b)
koordinoitava IPA II -edunsaajien osallistumista merkityksellisiin alueellisiin yhteistyöohjelmiin, varsinkin 27 artiklan a-c alakohdassa tarkoitettuihin rajatylittäviin yhteistyöohjelmiin, sekä soveltuvin osin asetuksen (EU) N:o 1299/2013 nojalla perustettuihin ja täytäntöön pantaviin valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin. Kansallinen IPA-koordinaattori voi delegoida tämän koordinointitehtävän alueellisen yhteistyön koordinaattorille tai toimintarakenteelle tapauksen mukaan;
c)
varmistettava, että IPA II -edunsaajan ehdottamissa toimissa tai ohjelmissa asetetut tavoitteet ovat linjassa maakohtaisten strategia-asiakirjojen tavoitteiden kanssa ja että niissä huomioidaan riittävällä tavalla asiaankuuluvat makro- ja merialuestrategiat;
d)
pyrittävä siihen, että IPA II -edunsaajan hallinto toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet asiaankuuluvien ohjelmien täytäntöönpanon helpottamiseksi.
Kansallisen IPA-koordinaattorin on oltava IPA II -edunsaajan hallituksen tai valtionhallinnon korkea virkamies ja hänellä on oltava asianmukainen toimivalta.
3. Komissio ja IPA II -edunsaaja käyvät vuoropuhelua julkisesta varainhoidosta, jotta liittymistä valmistelevan tuen ja kansallisten varojen hallinnoinnilla olisi vahva perusta. Tältä osin komissio arvioi sitä, miten hyvin IPA II -edunsaajan hallinto noudattaa avoimen ja säntillisen julkisen varainhoitojärjestelmän periaatteita. Jos hallinto noudattaa kyseisiä periaatteita vain osittain, IPA II -edunsaaja ja vastuullinen tulojen ja menojen hyväksyjä sopivat tarvittavista toimenpiteistä havaittujen puutteiden korjaamiseksi.
5 artikla
Puitesopimukset ja alakohtaiset sopimukset
1. Komissio ja IPA II -edunsaaja tekevät puitesopimuksen, jossa vahvistetaan erityisjärjestelyt IPA II -tuen hallinnointia, valvontaa, seurantaa, arviointia, raportointia ja tarkastusta varten ja joka velvoittaa IPA II -edunsaajan saattamaan asiaankuuluvat unionin sääntelyvaatimukset osaksi oikeusjärjestystään. Puitesopimusta voidaan täydentää alakohtaisilla sopimuksilla, joissa vahvistetaan erityismääräykset IPA II -tuen hallinnointiin ja täytäntöönpanoon tietyillä politiikan aloilla tai tietyissä ohjelmissa.
2. IPA II -tukea myönnetään IPA II -edunsaajalle vasta sen jälkeen, kun 1 kohdassa tarkoitettu puitesopimus on tullut voimaan. Alakohtaisten sopimusten tapauksessa IPA II -tukea myönnetään asianomaisella politiikan alalla tai asianomaisessa ohjelmassa vasta sen jälkeen, kun sekä puitesopimus että kyseinen alakohtainen sopimus ovat tulleet voimaan.
3. Puitesopimusta sovelletaan kaikkiin 6 artiklassa tarkoitettuihin rahoitussopimuksiin. Alakohtaista sopimusta sovelletaan kaikkiin rahoitussopimuksiin, jotka liittyvät kyseisen alakohtaisen sopimuksen kattamaan politiikan alaan tai ohjelmaan.
4. Puitesopimuksessa ja tapauksen mukaan alakohtaisissa sopimuksissa määrätään yksityiskohtaisesti varsinkin seuraavista:
a)
IPA II -tuen hallinnoinnin, valvonnan, seurannan, arvioinnin, raportoinnin ja tarkastuksen edellyttämät rakenteet ja viranomaiset samoin kuin niiden tehtävät ja vastuut;
b)
edellytykset ja valvontavaatimukset seuraaville:
i)
vaadittavien rakenteiden ja viranomaisten perustaminen IPA II -edunsaajan toimesta, jotta sille voidaan siirtää IPA II -tukeen liittyviä talousarvion toteutustehtäviä;
ii)
siirrettyjen talousarvion toteutustehtävien seuranta, keskeyttäminen ja lopettaminen;
c)
IPA II -tuen ohjelmasuunnittelu ja täytäntöönpano sekä varsinkin määräykset tuki-intensiteetistä, unionin rahoitusosuuksista ja tukikelpoisuudesta;
d)
hankinta-, avustus- ja muut menettelyt asetuksen (EU) N:o 236/2014 1 artiklan 3 kohdan sekä 8 ja 10 artiklan mukaisesti;
e)
veroja, tulleja ja muita maksuja koskevat säännöt asetuksen (EU) N:o 236/2014 5 artiklan mukaisesti;
f)
maksuvaatimukset, tilien tarkastaminen ja hyväksyminen, rahoitusoikaisumenettelyt ja käyttämättömien varojen vapauttaminen;
g)
unionin taloudellisten etujen suojaaminen asetuksen (EU) N:o 236/2014 7 artiklan mukaisesti sekä petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista raportointia koskevat määräykset;
h)
avoimuutta, näkyvyyttä, tiedottamista ja julkisuutta koskevat määräykset.
6 artikla
Rahoituspäätökset ja -sopimukset
1. Ohjelmien hyväksymisestä annettujen komission päätösten on täytettävä tarvittavat vaatimukset ollakseen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 84 artiklan 3 kohdan ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 94 artiklan mukaisia rahoituspäätöksiä.
2. Jos tällaisissa päätöksissä on kyse sellaisten monivuotisten toimintaohjelmien hyväksymisestä, joissa maksusitoumukset jakautuvat asetuksen (EU) N:o 231/2014 3 artiklan a-c alakohdassa tarkoitettujen politiikan alojen kesken, ohjelmiin on soveltuvin osin sisällytettävä alustava luettelo suurhankkeista. Komissio antaa päätöksen valitun suurhankkeen rahoitusosuuden hyväksymisestä.
3. Rahoitussopimuksissa on muun muassa vahvistettava ehdot, joiden mukaisesti IPA II -tukea hallinnoidaan, myös sovellettavat täytäntöönpanotavat, tuki-intensiteetit, täytäntöönpanon määräajat sekä menojen tukikelpoisuussäännöt. Silloin kun IPA II -edunsaaja panee ohjelmia täytäntöön välillisesti hallinnoiden, rahoitussopimuksen on sisällettävä delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 40 artiklassa vaaditut määräykset.
4. Jäljempänä olevan VI osaston II luvussa tarkoitettuja rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskevan rahoitussopimuksen voi allekirjoittaa myös jäsenvaltio, jossa kyseisen ohjelman hallintoviranomainen sijaitsee. Jäljempänä olevan VI osaston III luvussa tarkoitettuja rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskevan yhden ainoan rahoitussopimuksen voivat allekirjoittaa kaikki kyseisen ohjelman osallistujamaat.
II OSASTO
IPA II -EDUNSAAJIEN VÄLILLINEN HALLINNOINTI
I LUKU
Hallinto- ja valvontajärjestelmä
7 artikla
Rakenteet ja viranomaiset
1. IPA II -edunsaajan on perustettava seuraavat, IPA II -tuen hallinnoinnissa, valvonnassa, seurannassa, arvioinnissa, raportoinnissa ja sisäisessä tarkastuksessa tarvittavat rakenteet ja viranomaiset:
a)
kansallinen IPA-koordinaattori;
b)
kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä;
c)
toimintarakenteet.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on perustettava hallintorakenne, joka muodostuu kansallisesta rahastosta ja kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tukitoimistosta.
3. IPA II -edunsaajan on nimettävä tarkastusviranomainen.
4. IPA II -edunsaajan on huolehdittava tehtävien riittävästä erottamisesta 1-3 kohdassa tarkoitettujen rakenteiden ja viranomaisten välillä ja sisällä.
8 artikla
Kansallisen IPA-koordinaattorin tehtävät ja vastuut
Kansallisen IPA-koordinaattorin on 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tehtävien lisäksi toteutettava toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että niissä toimissa tai ohjelmissa, joita koskevia talousarvion toteutustehtävä on siirretty edunsaajalle, asetetut tavoitteet otetaan asianmukaisesti huomioon IPA II -tuen täytäntöönpanossa.
9 artikla
Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävät ja vastuut
1. Kansallisella tulojen ja menojen hyväksyjällä on kokonaisvastuu IPA II -tuen hallinnoinnista IPA II -edunsaajassa sekä menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistamisesta.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on oltava IPA II -edunsaajan hallituksen tai valtionhallinnon korkea virkamies ja hänellä on oltava asianmukainen toimivalta.
3. Kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä vastaa erityisesti seuraavista:
a)
IPA II -tilien ja rahoitustoimien hallinnointi;
b)
IPA II -tuen täytäntöönpanoon liittyvien sisäisten valvontajärjestelmien tehokas toiminta;
c)
tehokkaiden ja oikeasuhteisten petostentorjuntatoimenpiteiden käyttöönotto havaitut riskit huomioon ottaen;
d)
14 artiklassa tarkoitetun prosessin käynnistäminen.
4. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on huolehdittava 12 artiklassa tarkoitetun tarkastusviranomaisen kertomusten jatkotoimista ja toimitettava komissiolle vuotuinen johdon vahvistuslausuma. Vuotuinen johdon vahvistuslausuma laaditaan jokaisesta ohjelmasta puitesopimuksessa määrätyssä muodossa, ja se perustuu kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän varainhoitovuoden aikana suorittamaan sisäisten valvontajärjestelmien tosiasialliseen valvontaan.
Ohjelman täytäntöönpanon päättyessä kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on esitettävä lopullinen menoselvitys.
10 artikla
Toimintarakenteiden tehtävät ja vastuut
1. IPA II -edunsaajan on perustettava toimintarakenne/-rakenteet IPA II -tuen täytäntöönpanoa ja hallinnointia varten.
2. Toimintarakenteen vastuulla on ohjelmien täytäntöönpano, näkyvyys ja seuranta, niistä tiedottaminen ja raportointi sekä tarvittaessa niiden arviointi moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti sekä ohjelmien täytäntöönpanosta aiheutuneiden menojen laillisuuden ja sääntöjenmukaisuuden varmistaminen.
11 artikla
Hallintorakenteen tehtävät ja vastuut
1. Kansallisen rahaston on oltava osa IPA II -edunsaajan valtionhallinnon ministeriötä, ja sillä on oltava keskitettyä budjettivaltaa. Se tukee kansallista tulojen ja menojen hyväksyjää tämän tehtävissä, erityisesti 9 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa tehtävissä.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tukitoimisto avustaa kansallista tulojen ja menojen hyväksyjää tämän tehtävissä, erityisesti 9 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetuissa tehtävissä.
12 artikla
Tarkastusviranomaisen tehtävät ja vastuut
1. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdan mukaisesti 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen IPA II -edunsaajan perustamien rakenteiden ja viranomaisten ja 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän perustaman hallintorakenteen on oltava sellaisen riippumattoman ulkoisen tarkastuksen kohteena, jonka suorittaa 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu, kyseisistä rakenteista ja viranomaisista riippumaton tarkastusviranomainen. IPA II -edunsaajan on varmistettava, että tarkastusviranomaisen päälliköllä on tarkastusten tekemisen edellyttämä kompetenssi, tietämys ja kokemus.
2. Tarkastusviranomaisen on tarkastettava hallinto- ja valvontajärjestelmä(t), toimet, liiketoimet ja tilinpäätös kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien sekä kolmen vuoden välein laadittavan tarkastusstrategian mukaisesti. Tarkastusstrategiaa päivitetään vuosittain.
3. Tarkastusviranomainen laatii tarkastustoiminnan vuosikertomuksen ja vuotuisen tarkastuslausunnon kansainvälisesti hyväksyttyjen tilintarkastusstandardien mukaisesti.
4. Ohjelman täytäntöönpanon päättyessä tarkastusviranomainen laatii tarkastustoiminnan loppukertomuksen ja lopullista menoselvitystä koskevan tarkastuslausunnon.
II LUKU
Talousarvion toteutustehtävien siirtoa koskevat erityissäännökset
13 artikla
Edellytykset talousarvion toteutustehtävien siirtämiselle IPA II -edunsaajalle
1. Komissio siirtää talousarvion toteutustehtäviä IPA II -edunsaajalle tekemällä rahoitussopimuksen asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 1 ja 2 kohdan, 61 artiklan ja 184 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
2. IPA II -edunsaajan on taattava unionin taloudellisille eduille suoja, joka vastaa asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 edellytettyä suojan tasoa, ja sen on perustettava tarvittavat rakenteet sisäisten valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan varmistamiseksi.
3. IPA II -edunsaajassa perustetuilla hallinto-, valvonta- ja tarkastusjärjestelmillä on varmistettava tehokas sisäinen valvonta, joka kattaa vähintään seuraavat viisi alaa:
a)
valvontaympäristö;
b)
riskienhallinta;
c)
valvontatoimet;
d)
tiedotus ja viestintä;
e)
seurantatoimet.
14 artikla
Talousarvion toteutustehtävien siirtäminen
1. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävänä on toimittaa komissiolle IPA II -edunsaajan puolesta pyyntö talousarvion toteutustehtävien siirtämisestä 13 artiklan mukaisesti.
2. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on ennen 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön toimittamista varmistettava, että hallintorakenne ja asiaankuuluva(t) toimintarakenne/-rakenteet täyttävät asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a, b ja d alakohdassa ja tämän asetuksen 13 artiklan 3 kohdassa säädetyt vaatimukset.
3. Ennen IPA II -tukeen liittyvien talousarvion toteutustehtävien siirtämistä komissio arvioi 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön ja 7 artiklassa tarkoitetut rakenteet ja viranomaiset ja hankkii asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua ennakkoarviointia varten todisteet siitä, että asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a-d alakohdassa ja tämän asetuksen 13 artiklan 3 kohdassa säädetyt vaatimukset täyttyvät.
Komissio voi IPA II -tukeen liittyviä talousarvion toteutustehtäviä siirtäessään tukeutua ennakkoarviointiin, joka on laadittu joko IPA II -edunsaajan kanssa aiemmin tehtyä rahoitussopimusta varten tai neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (7) nojalla tehtyä hallinnointivaltuuksien siirtopäätöstä varten. Komissio pyytää lisätodisteita, jos kyseiset arvioinnit eivät kata kaikkia vaatimuksia.
4. Kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävänä on valvoa, että hallintorakenne ja toimintarakenne/-rakenteet täyttävät jatkuvasti 2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Mikäli vaatimukset eivät täyty, kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle ja ryhdyttävä aiheellisiin suojatoimiin suoritettujen maksujen tai allekirjoitettujen sopimusten osalta.
5. Komissio seuraa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 ja 3 kohdan noudattamista ja voi milloin tahansa toteuttaa aiheellisia korjaavia toimenpiteitä, myös keskeyttää tai lopettaa rahoitussopimuksen osien soveltamisen, jos vaatimukset eivät enää täyty.
III OSASTO
VARAINHOITO
I LUKU
Unionin rahoitusosuus
15 artikla
Menojen tukikelpoisuus
1. Allekirjoitetuille sopimuksille ja lisäyksille, aiheutuneille menoille ja IPA II -edunsaajan suorittamille maksuille ei voida myöntää asetuksen (EU) N:o 231/2014 mukaista rahoitusta ennen kuin asiaankuuluva rahoitussopimus on tehty 13 artiklan mukaisesti.
2. Seuraaville menoille ei voida myöntää asetuksen (EU) N:o 231/2014 mukaista rahoitusta:
a)
maan ja olemassa olevien rakennusten osto, paitsi jos se on perusteltua toimen luonteen takia ja perustelut on esitetty rahoituspäätöksessä;
b)
muut menot, joista mahdollisesti määrätään alakohtaisissa sopimuksissa tai rahoitussopimuksissa.
II LUKU
Säännöt IPA II -edunsaajan välillisestä hallinnoinnista
16 artikla
Epäillyistä petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista raportoiminen
IPA II -edunsaaja raportoi komissiolle viipymättä epäillyistä petoksista ja muista sääntöjenvastaisuuksista, joista on tehty ensimmäinen hallinnollinen tai oikeudellinen päätös, ja pitää komission ajan tasalla hallinnollisten tai oikeudellisten menettelyjen etenemisestä. Raportointi tapahtuu sähköisesti käyttämällä komission tähän tarkoitukseen kehittämää moduulia.
17 artikla
Rahoitusoikaisut
1. Komissio soveltaa rahoitusoikaisumekanismeja varmistaakseen, että IPA II:n varoja on käytetty asiassa sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
2. Rahoitusoikaisua voidaan tarvita seuraavissa tapauksissa:
a)
havaittaessa virhe, sääntöjenvastaisuus tai petos;
b)
havaittaessa heikkous tai puute IPA II -edunsaajan hallinto- ja valvontajärjestelmissä.
3. Komissio tekee rahoitusoikaisut havaittujen aiheettomasti käytettyjen määrien ja talousarvioon kohdistuvien vaikutusten perusteella. Jos määriä ei voida määrittää tarkkaan yksittäisten oikaisujen tekemiseksi, komissio voi soveltaa kiinteämääräisiä tai havaintojen ekstrapolointiin perustuvia oikaisuja.
4. Rahoitusoikaisut tehdään soveltuvin osin kuittaamalla.
5. Oikaisun määrästä päättäessään komissio ottaa huomioon virheen tai sääntöjenvastaisuuden luonteen ja vakavuuden ja/tai asianomaisen ohjelman hallinto- ja valvontajärjestelmässä havaittujen heikkouksien tai puutteiden laajuuden ja taloudelliset vaikutukset.
IV OSASTO
SEURANTA, ARVIOINTI JA RAPORTOINTI
I LUKU
Seuranta
18 artikla
IPA:n seurantakomitea
1. Komissio ja IPA II -edunsaaja perustavat IPA:n seurantakomitean viimeistään kuuden kuukauden kuluttua ensimmäisen rahoitussopimuksen voimaantulon jälkeen.
2. IPA:n seurantakomitea arvioi kaikkien toimien täytäntöönpanon tuloksellisuutta, tehokkuutta, laatua, yhtenäisyyttä, koordinointia ja vaatimustenmukaisuutta tavoitteiden saavuttamisen näkökulmasta. Tässä tehtävässä se tukeutuu alakohtaisten seurantakomiteoiden toimittamiin tietoihin, mikäli aiheellista. Se voi tarvittaessa antaa suosituksia korjaaviksi toimenpiteiksi.
3. IPA:n seurantakomitea muodostuu komission edustajista, IPA II -edunsaajan kansallisesta IPA-koordinaattorista ja sen muiden asianomaisten kansallisten viranomaisten ja elinten edustajista sekä tarvittaessa kansainvälisten organisaatioiden, myös kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden sidosryhmien, kuten kansalaisyhteiskunnan ja yksityissektorin organisaatioiden, edustajista.
4. Komission edustaja ja kansallinen IPA-koordinaattori toimivat yhdessä IPA:n seurantakomitean kokousten puheenjohtajina.
5. IPA:n seurantakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.
6. IPA:n seurantakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Kokouksia voidaan kutsua koolle komission tai IPA II -edunsaajan aloitteesta myös tapauskohtaisesti, varsinkin tietystä aihepiiristä.
19 artikla
Alakohtaiset seurantakomiteat
1. Silloin kun on kyse IPA II -edunsaajien välillisestä hallinnoinnista, IPA II -edunsaaja perustaa alakohtaisia seurantakomiteoita politiikan aloittain tai ohjelmittain viimeistään kuuden kuukauden kuluttua asianomaiseen politiikan alaan tai ohjelmaan liittyvän ensimmäisen rahoitussopimuksen voimaantulosta. Alakohtaisia seurantakomiteoita voidaan tarvittaessa perustaa tapauskohtaisesti myös muita täytäntöönpanotapoja käytettäessä.
2. Kukin alakohtainen seurantakomitea arvioi politiikan alan tai ohjelman toimien täytäntöönpanon tuloksellisuutta, tehokkuutta, laatua, yhtenäisyyttä, koordinointia ja vaatimustenmukaisuutta samoin kuin niiden johdonmukaisuutta oman alansa strategioiden kanssa. Se mittaa edistymistä toimien tavoitteiden sekä odotettujen tuotosten, tulosten ja vaikutusten saavuttamisessa lähtötilanteeseen perustuvia indikaattoreita käyttäen sekä edistymistä rahoituksen toteutumisessa. Alakohtainen seurantakomitea raportoi IPA:n seurantakomitealle, ja se voi tehdä ehdotuksia korjaaviksi toimenpiteiksi sen varmistamiseksi, että toimien tavoitteet saavutetaan, sekä myönnetyn tuen tuloksellisuuden, tehokkuuden, vaikutuksen ja kestävyyden lisäämiseksi.
3. Alakohtainen seurantakomitea muodostuu seuraavien edustajista: asianomaiset kansalliset viranomaiset ja elimet sekä muut sidosryhmät, kuten talouselämän osapuolet, työmarkkinaosapuolet, ympäristöalan toimijat ja tarvittaessa kansainväliset organisaatiot, myös kansainväliset rahoituslaitokset ja kansalaisyhteiskunta. Komissio osallistuu komitean työskentelyyn. Alakohtaisen seurantakomitean kokousten puheenjohtajana toimii IPA II -edunsaajan korkea-arvoinen edustaja. Politiikan alasta tai ohjelmasta riippuen komission edustaja saattaa osallistua puheen johtamiseen komitean kokouksissa.
4. Kukin alakohtainen seurantakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.
5. Alakohtaiset seurantakomiteat kokoontuvat vähintään kahdesti vuodessa. Kokouksia voidaan kutsua koolle myös tapauskohtaisesti.
20 artikla
Muut seurantatoimet
Muita seurantafoorumeja voidaan perustaa tarvittaessa. Niiden toiminnasta raportoidaan IPA:n seurantakomitealle.
II LUKU
Arviointi
21 artikla
Periaatteet
1. IPA II -tukea arvioidaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 30 artiklan 4 kohdan mukaisesti sen merkityksellisyyden, yhtenäisyyden, laadun, tehokkuuden, tuloksellisuuden ja unionin lisäarvon parantamiseksi sekä sen johdonmukaisuuden ja synergian lisäämiseksi suhteessa alan poliittiseen vuoropuheluun.
2. Arviointeja voidaan tehdä politiikan, strategian, aiheen, alan, ohjelman, toiminnan, maan tai alueen tasolla.
3. IPA:n seurantakomitea ja alakohtaiset seurantakomiteat ottavat arviointien tulokset huomioon.
22 artikla
IPA II -edunsaajan välillisessä hallinnoinnissa tekemät arvioinnit
1. IPA II -edunsaaja, jolle on siirretty IPA II -tukeen liittyviä talousarvion toteutustehtäviä, vastaa hallinnoimiensa ohjelmien arvioinnista.
2. IPA II -edunsaajan on laadittava arviointisuunnitelma, jossa esitetään arviointitoimet, jotka se aikoo toteuttaa täytäntöönpanon eri vaiheissa.
III LUKU
Raportointi
23 artikla
IPA II -edunsaajien välillisesti hallinnoiman IPA-tuen täytäntöönpanoa koskevat vuosikertomukset
1. IPA II -edunsaaja toimittaa seuraavan varainhoitovuoden 15 päivään helmikuuta mennessä komissiolle asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan a-c alakohdan mukaisesti seuraavat:
a)
vuosikertomus siirrettyjen tehtävien täytäntöönpanosta;
b)
rahoitussopimuksen mukaiset suoriteperusteiset vuotuiset rahoituskertomukset tai -selvitykset siirrettyjen tehtävien täytäntöönpanosta aiheutuneista menoista;
c)
9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu johdon vahvistuslausuma;
d)
hallintorakenteen suorittamista tarkastus- ja valvontatoimista laadittujen kertomusten yhteenveto, joka tarjoaa hyvän lähtökohdan johdon vahvistuslausumalle. Tällaiseen yhteenvetoon on sisällyttävä analyysi järjestelmissä havaittujen virheiden ja heikkouksien luonteesta ja laajuudesta, niiden korjaamiseksi toteutetut tai suunnitellut toimet sekä tarkastusviranomaisen julkaisemien kertomusten jatkotoimet.
2. IPA II -edunsaajan on toimitettava komissiolle asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan mukaisesti tarkastuslausunto seuraavan varainhoitovuoden 15 päivään maaliskuuta mennessä.
3. Kunkin ohjelman täytäntöönpanon päättyessä IPA II -edunsaajan on toimitettava loppukertomus, joka kattaa koko täytäntöönpanojakson ja johon saattaa sisältyä edellinen vuosikertomus.
4. Toimintarakenteen vastuulla olevasta toimesta tai ohjelmasta riippuen siltä saatetaan edellyttää koko varainhoitovuoden kattavaa laajaa vuosikertomusta, jonka kansallinen IPA-koordinaattori toimittaa komissiolle sen jälkeen, kun vastuullinen alakohtainen komitea on sen tarkastanut.
V OSASTO
AVOIMUUS JA NÄKYVYYS
24 artikla
Tiedotus, julkisuus ja avoimuus
1. Kaikkien IPA II -tukea asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan a-c alakohdan mukaisesti täytäntöön panevien toimijoiden on täytettävä samaisen asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa vahvistetut tiedotusta, julkisuutta ja avoimuutta koskevat vaatimukset ja huolehdittava toimien asianmukaisesta näkyvyydestä.
2. Kun on kyse IPA II -edunsaajan välillisestä hallinnoinnista, toimintarakenteiden on vastattava unionin varojen saajia koskevien tietojen julkaisemisesta delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 21 ja 22 artiklan mukaisesti. Toimintarakenteiden on huolehdittava siitä, että saajalle ilmoitetaan tämän sisällyttämisestä julkiseen saajaluetteloon. Kaikkien kyseiseen luetteloon mahdollisesti sisältyvien henkilötietojen käsittelyssä noudatetaan asetuksen (EY) N:o 45/2001 vaatimuksia.
3. Yhtä tai useampaa maata koskevat strategia-asiakirjat, niiden tarkistukset ja ohjelma-asiakirjat ovat soveltuvin osin julkisia asiakirjoja, jotka asetetaan suuren yleisön ja kansalaisyhteiskunnan edustajien saataville.
25 artikla
Näkyvyys ja viestintä
1. Komissio ja IPA II -edunsaaja sopivat johdonmukaisesta viestintäsuunnitelmasta IPA II -tukea koskevien tietojen käyttöön asettamiseksi ja siitä aktiivisesti tiedottamiseksi IPA II -edunsaajassa.
2. IPA II -edunsaajan on raportoitava näkyvyys- ja viestintätoimistaan IPA:n seurantakomitealle ja alakohtaisille seurantakomiteoille.
VI OSASTO
RAJATYLITTÄVÄ YHTEISTYÖ
I LUKU
Yleiset säännökset
26 artikla
Määritelmät
1. Tässä osastossa tarkoitetaan
a)
’toimenpiteellä’ yhteisen seurantakomitean tai asianomaisen ohjelman sopimusviranomaisen valitsemaa tai sen alaisuudessa valittua hanketta, sopimusta, toimea tai hankekokonaisuutta, joka tukee 27 artiklan a alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien tapauksessa siihen liittyvän toimintalinjan (liittyvien toimintalinjojen) tavoitteita tai 27 artiklan b tai c alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien tapauksessa siihen liittyvää aihekohtaista painopistealaa (aihekohtaisia painopistealoja);
b)
’edunsaajalla’ toimenpiteiden aloittamisesta tai aloittamisesta ja toteutuksesta vastaavaa julkista tai yksityistä tahoa; valtiontukiohjelmissa (sellaisina kuin ne on määritelty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (8) 2 artiklan 13 kohdassa) ’edunsaajalla’ tarkoitetaan tuen saavaa tahoa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa, joihin osallistuu jäsenvaltioita.
2. Tämän osaston I ja II lukua sovellettaessa käsitteitä ”julkiset menot”, ”ohjelmasuunnittelu”, ”kumppanuussopimus” ja ”asiakirja” käytetään sellaisten rajatylittävien yhteistyöohjelmien osalta, joihin osallistuu jäsenvaltioita, asetuksen (EU) N:o 1303/2013 2 artiklassa annettujen määritelmien mukaisesti.
27 artikla
Tukimuodot
Tukea annetaan yhdelle seuraavista rajatylittävän yhteistyön muodoista:
a)
II luvussa tarkoitettu rajatylittävä yhteistyö yhden tai useamman jäsenvaltion ja yhden tai useamman IPA II -edunsaajan välillä;
b)
III luvussa tarkoitettu rajatylittävä yhteistyö kahden tai useamman IPA II -edunsaajan välillä;
c)
III luvussa tarkoitettu rajatylittävä yhteistyö IPA II -edunsaajan ja Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden välillä.
28 artikla
IPA II -tuen intensiteetti ja osuus
1. Komission päätöksessä, jolla rajatylittävä yhteistyöohjelma hyväksytään 27 artiklassa tarkoitetussa muodossa, vahvistetaan IPA II -tuen yhteisrahoitusosuus ja enimmäismäärä joko
a)
tukikelpoisten menojen kokonaismäärän perusteella, julkiset ja yksityiset menot mukaan lukien; tai
b)
tukikelpoisten julkisten menojen perusteella.
2. Edellä olevan 27 artiklan a alakohdan mukaisissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa unionin yhteisrahoitusosuus on kunkin 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun toimintalinjan tasolla vähintään 20 prosenttia ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
3. Edellä olevan 27 artiklan b ja c alakohdan mukaisissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa unionin rahoitusosuus on kunkin aihekohtaisen painopistealan tasolla vähintään 20 prosenttia ja enintään 85 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Teknisen avun osalta yhteisrahoitusosuus on 100 prosenttia.
29 artikla
Aihekohtaiset painopistealat ja IPA II -tuen keskittäminen
1. IPA II -tuen aihekohtaiset painopistealat määritellään asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä III.
2. Kutakin rajat ylittävän yhteistyön ohjelmaa varten valitaan enintään neljä aihekohtaista painopistealaa.
30 artikla
Maantieteellinen soveltamisala
Rajatylittävään yhteistyöohjelmaan on sisällyttävä luettelo tukikelpoisista alueista seuraavasti:
a)
27 artiklan a alakohdassa tarkoitetuissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) III-tason alueet tai NUTS-luokituksen puuttuessa niitä vastaavat, toisistaan enintään 150 kilometrin päässä maa- tai merirajoilla sijaitsevat alueet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisia mukautuksia, jotka ovat tarpeen ohjelmakaudeksi 2007-2013 hyväksyttyjen rajatylittävien yhteistyöohjelmien yhtenäisyyden ja jatkuvuuden varmistamiseksi;
b)
27 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetuissa rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa tukikelpoiset alueet määritellään tarpeen mukaan asianomaisessa rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa.
31 artikla
Rajatylittävien yhteistyöohjelmien valmistelu, arviointi, hyväksyntä ja muuttaminen
1. Osallistujamaat sopivat keskenään kunkin rajatylittävän yhteistyöohjelman alakohtaisista painopistealoista kunkin rajan tai rajaryhmän osalta asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä III määriteltyjen aihekohtaisten painopistealojen perusteella.
2. Komissio arvioi, ovatko rajatylittävät yhteistyöohjelmat johdonmukaisia tämän asetuksen kanssa, miten ne tosiasiallisesti edistävät asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä III määritellyistä aihekohtaisista painopistealoista valittuja aloja sekä osallistuvien jäsenvaltioiden osalta myös asianomaisen kumppanuussopimuksen tavoitteita.
3. Komissio esittää huomautuksensa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun rajatylittävä yhteistyöohjelma on toimitettu sille. Osallistujamaat toimittavat komissiolle kaikki tarvittavat lisätiedot ja tarvittaessa tarkistavat rajatylittävää yhteistyöohjelmaa koskevaa ehdotustaan.
4. Rajatylittävän yhteistyöohjelman muodollisen toimittamisen jälkeen komission on sitä hyväksyessään varmistettava, että kaikki sen mahdollisesti esittämät huomautukset on otettu riittävällä tavalla huomioon.
5. Osallistujamaiden on perusteltava asianmukaisesti pyyntönsä rajatylittävän yhteistyöohjelman muuttamiseksi, ja pyynnöissä on eriteltävä varsinkin se, miten muutosten odotetaan vaikuttavan rajatylittävän yhteistyöohjelman tavoitteiden saavuttamiseen. Pyyntöjen mukana on toimitettava tarkistettu ohjelma. Rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskeviin muutoksiin sovelletaan 2 ja 3 kohtaa.
32 artikla
Tekninen apu
1. Kuhunkin rajatylittävään yhteistyöohjelmaan on sisällyttävä erityinen määräraha teknisen avun toimenpiteisiin, joihin kuuluvat muun muassa ohjelman täytäntöönpanoon liittyvä valmistelu, hallinnointi, seuranta, arviointi, tiedotus, viestintä, verkostoituminen, riitojenratkaisu, valvonta ja tarkastus sekä toiminta, jolla parannetaan ohjelman täytäntöönpanon edellyttämiä hallinnollisia valmiuksia. Osallistujamaat voivat käyttää IPA II -tukea myös sellaisten toimien tukemiseen, joilla vähennetään edunsaajille aiheutuvaa hallinnollista rasitusta esimerkiksi sähköisten tiedonvaihtojärjestelmien avulla, edistetään parhaiden käytäntöjen vaihtamista osallistujamaiden viranomaisten ja edunsaajien välillä ja parannetaan niiden valmiuksia hallinnoida ja käyttää IPA II -tukea. Nämä toimet voivat koskea edellisiä ja seuraavia ohjelmakausia.
2. Rajatylittävän yhteistyöohjelman valmisteluun ja hallinto- ja valvontajärjestelmien luomiseen myönnettävän teknisen avun menot voivat 15 artiklan 1 kohdasta poiketen olla tukikelpoisia ennen päivää, jona komissio tekee päätöksen rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymisestä, mutta ei kuitenkaan ennen 1 päivää tammikuuta 2014.
II LUKU
Rajatylittävä yhteistyö jäsenvaltioiden ja IPA II -edunsaajien välillä
33 artikla
Sovellettavat säännökset
1. Tämän luvun mukaiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuvaan jäsenvaltioon (osallistuviin jäsenvaltioihin), erityisesti siihen jäsenvaltioon, jossa hallintoviranomainen sijaitsee, sovelletaan asetukseen (EU) N:o 1303/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1299/2013 (9) sisältyviä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen sovellettavia sääntöjä tässä luvussa säädetyn mukaisesti. Silloin kun säännöillä viitataan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 1 artiklassa määriteltyihin Euroopan rakenne- ja investointirahastoihin, niiden katsotaan tätä lukua sovellettaessa käsittävän myös IPA II -tuen.
2. Tämän luvun mukaiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuviin IPA II -edunsaajiin sovelletaan Euroopan alueellisen yhteistyön sääntöjä tässä luvussa säädetyn mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asianomaisessa rahoitussopimuksessa vahvistettuja perusteltuja poikkeuksia.
34 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Rajatylittävät yhteistyöohjelmat laaditaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 5 artiklan 1 ja 2 kohdassa esitetyn kumppanuusperiaatteen ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 8 artiklan 2-4, 7, 9 ja 10 kohdan mukaisesti.
2. Rajatylittävät yhteistyöohjelmat muodostuvat toimintalinjoista. Toimintalinja vastaa 29 artiklassa tarkoitettua aihekohtaista painopistealaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 32 artiklan soveltamista. Toimintalinjan vaikutuksen ja tuloksellisuuden lisäämiseksi johdonmukaisen ja yhdennetyn lähestymistavan avulla siihen voidaan tarvittaessa lisätä muiden aihekohtaisten painopistealojen osia.
3. Rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa voidaan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 32-35 artiklassa tarkoitettuja yhteisölähtöisiä paikallisia kehittämishankkeita, kyseisen asetuksen 104-109 artiklassa tarkoitettuja yhteisiä toimintasuunnitelmia ja saman asetuksen 36 artiklassa tarkoitettuja yhdennettyjä alueellisia investointeja ottaen huomioon näiden välineiden perusperiaatteet sekä asetuksen (EU) N:o 1299/2013 9-11 artiklan. Komissio ja osallistujamaat sopivat kunkin rajatylittävän yhteistyöohjelman erityisistä säännöistä ja ehdoista.
4. Jäsenvaltio, jossa rajatylittävän yhteistyöohjelman hallintoviranomainen sijaitsee, toimittaa ohjelman komissiolle sähköisesti.
5. Euroopan investointipankki (EIP) voi osallistujamaiden pyynnöstä osallistua toimenpiteiden, varsinkin suurhankkeiden, valmisteluun ja siihen liittyvään toimintaan.
Komissio voi kuulla EIP:tä ennen rajatylittävien yhteistyöohjelmien hyväksymistä.
35 artikla
Tekninen apu
Tekniseen apuun kohdennettavan IPA II -tuen määrä on enintään 10 prosenttia rajatylittävän yhteistyöohjelman kokonaisrahoituksesta, mutta vähintään 1 500 000 euroa.
36 artikla
Täytäntöönpanotapa ja ohjelmaviranomaisten nimeäminen
1. Tämän luvun mukaisia rajatylittäviä yhteistyöohjelmia hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa. Tästä seuraa, että jäsenvaltiot ja komissio vastaavat ohjelmien hallinnoinnista ja valvonnasta omien vastuualueidensa mukaisesti asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012, delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1268/2012 ja tässä asetuksessa säädetyllä tavalla.
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 73 ja 74 artiklaa, jotka koskevat jäsenvaltioiden tehtäviä yhteistyössä hallinnoitaessa, sovelletaan jäsenvaltioon, jossa hallintoviranomainen sijaitsee.
Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 75 artiklaa, joka koskee komission valtuuksia ja tehtäviä yhteistyössä hallinnoitaessa.
2. Rajatylittävän yhteistyöohjelman osallistujamaiden on nimettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 123 artiklan 1 kohdan soveltamista varten yksi hallintoviranomainen, 123 artiklan 2 kohdan soveltamista varten yksi todentamisviranomainen ja 123 artiklan 4 kohdan soveltamista varten yksi tarkastusviranomainen.
3. Hallintoviranomaisen ja tarkastusviranomaisen on sijaittava samassa jäsenvaltiossa. Rajatylittävän yhteistyöohjelman osallistujamaat voivat nimetä yhden hallintoviranomaisen suorittamaan tarkastusviranomaisen tehtävät.
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 124 artiklassa esitetystä hallintoviranomaisen ja tarvittaessa todentamisviranomaisen nimeämismenettelystä vastaa jäsenvaltio, jossa kyseinen viranomainen sijaitsee.
Tämän artiklan mukaiset nimeämiset eivät rajoita rahoitusoikaisujen soveltamiseen liittyvien vastuiden jakamista osallistujamaiden kesken rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa esitetyllä tavalla.
37 artikla
Ohjelmaviranomaisten tehtävät
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 23 artiklan 1, 2, 4 ja 5 kohtaa, jotka koskevat hallintoviranomaisen tehtäviä.
2. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 126 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 24 artiklaa, jotka koskevat todentamisviranomaisen tehtäviä.
Todentamisviranomainen vastaanottaa komission suorittamat maksut ja pääsääntöisesti suorittaa ne edelleen johtavalle edunsaajalle asetuksen (EU) N:o 1303/2013 132 artiklan mukaisesti.
3. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 1299/2013 25 artiklaa, jotka koskevat tarkastusviranomaisen tehtäviä.
38 artikla
Yhteinen seurantakomitea
1. Osallistujamaiden on perustettava yhteinen seurantakomitea kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona asianomaiselle jäsenvaltiolle on ilmoitettu rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymispäätöksestä.
2. Yhteinen seurantakomitea muodostuu komission edustajista, kansallisesta IPA-koordinaattorista ja muista IPA II -edunsaajan asianomaisten kansallisten viranomaisten ja elinten edustajista, osallistuvan jäsenvaltion (osallistuvien jäsenvaltioiden) edustajista sekä tarvittaessa kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden sidosryhmien, myös kansalaisyhteiskunnan ja yksityissektorin organisaatioiden, edustajista.
3. Yhteisen seurantakomitean puheenjohtajana toimii jonkin osallistujamaan tai hallintoviranomaisen edustaja.
4. Komissio osallistuu yhteisen seurantakomitean työskentelyyn neuvonantajana.
5. Jos EIP osallistuu ohjelman rahoittamiseen, se voi osallistua yhteisen seurantakomitean työskentelyyn neuvonantajana.
6. Yhteinen seurantakomitea arvioi kaikkien toimien täytäntöönpanon yleistä tuloksellisuutta, laatua ja yhtenäisyyttä suhteessa tavoitteisiin, jotka on asetettu rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa, rahoitussopimuksissa ja asianomaisessa strategia-asiakirjassa (asianomaisissa strategia-asiakirjoissa). Se voi tarvittaessa antaa suosituksia korjaaviksi toimiksi.
Sovelletaan myös asetuksen (EU) N:o 1303/2013 49 ja 110 artiklaa, jotka koskevat sen tehtäviä.
Yhteinen seurantakomitea ja hallintoviranomainen käyttävät seurannassa indikaattoreita, jotka on vahvistettu asianomaisessa rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa asetuksen (EU) N:o 1299/2013 16 artiklan mukaisesti
7. Yhteinen seurantakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä.
8. Yhteinen seurantakomitea kokoontuu vähintään kerran vuodessa. Ylimääräisiä kokouksia voidaan kutsua koolle minkä tahansa osallistujamaan tai komission aloitteesta, varsinkin tietystä aihepiiristä.
39 artikla
Toimenpiteiden valinta
1. Yhteinen seurantakomitea valitsee rajatylittävissä yhteistyöohjelmissa toteutettavat toimenpiteet.
Yhteinen seurantakomitea voi perustaa toimenpiteiden valintaa varten ohjauskomitean, joka toimii sen alaisuudessa.
2. Valituissa toimenpiteissä on oltava edunsaajia vähintään kahdesta osallistujamaasta, joista vähintään yhden on oltava jäsenvaltio. Toimenpide voidaan toteuttaa vain yhdessä osallistujamaassa, jos voidaan osoittaa, että sillä on rajatylittäviä vaikutuksia ja hyötyjä.
3. Edunsaajat tekevät yhteistyötä toimenpiteiden suunnittelussa ja toteuttamisessa. Lisäksi ne tekevät yhteistyötä joko henkilöstön osoittamisessa toimenpiteisiin tai toimenpiteiden rahoittamisessa.
40 artikla
Edunsaajat
1. Jos rajatylittävän yhteistyöohjelman jossakin toimenpiteessä on vähintään kaksi edunsaajaa, niiden on yhdessä nimettävä joukostaan yksi johtava edunsaaja.
2. Johtavalla edunsaajalla on seuraavat tehtävät:
a)
se sopii muiden edunsaajien kanssa järjestelyistä sopimuksella, joka sisältää muun muassa toimenpiteeseen kohdennettujen varojen moitteettoman hoidon takaavat määräykset, myös järjestelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimiseksi;
b)
se vastaa koko toimenpiteen toteutuksen varmistamisesta;
c)
se varmistaa, että kaikkien edunsaajien esittämät menot ovat aiheutuneet toimenpiteen toteutuksesta, että ne vastaavat kaikkien edunsaajien kesken sovittuja toimintoja ja että ne ovat hallintoviranomaisen 6 kohdan mukaisesti toimittaman asiakirjan mukaisia;
d)
se varmistaa, että tarkastaja on todentanut (tarkastajat ovat todentaneet) muiden edunsaajien esittämät menot, jos hallintoviranomainen ei tee tällaista todennusta asetuksen (EU) N:o 1299/2013 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3. Jos 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista järjestelyistä ei muuta johdu, johtavan edunsaajan on varmistettava, että muut edunsaajat saavat julkisen tuen koko määrän mahdollisimman nopeasti. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä siitä saa periä mitään erityismaksua tai muuta vaikutukseltaan vastaavaa maksua, joka vähentäisi muille edunsaajille maksettavia määriä.
4. Johtavan tai ainoan edunsaajan on sijaittava osallistujamaassa.
5. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 (10) mukaisesti perustettu eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä tai muu jonkin osallistujamaan lakien mukaisesti perustettu oikeushenkilö voi hakea toimenpiteen ainoaksi edunsaajaksi, jos sen ovat perustaneet vähintään kahden osallistujamaan viranomaiset ja julkiset elimet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 39 artiklan 2 kohdan soveltamista.
6. Hallintoviranomaisen on toimitettava kunkin toimenpiteen johtavalle tai ainoalle edunsaajalle asiakirja, jossa esitetään toimenpiteen tukiedellytykset, mukaan lukien erityisvaatimukset, jotka koskevat toimenpiteen puitteissa toimitettavia tuotteita tai tarjottavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteutuksen määräaikaa.
41 artikla
Arviointi
1. Arvioinnit on annettava sellaisten sisäisten tai ulkopuolisten asiantuntijoiden tehtäväksi, jotka ovat toiminnallisesti riippumattomia ohjelman täytäntöönpanosta vastaavista viranomaisista. Kaikki arvioinnit julkaistaan.
2. Osallistujamaiden on yhdessä suoritettava ennakkoarviointi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 55 artiklan mukaisesti.
3. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 56 artiklaa, joka koskee ohjelmakauden aikana suoritettavaa arviointia.
4. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 57 artiklaa, joka koskee jälkiarviointia.
42 artikla
Raportointi, tiedotus ja viestintä
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 14 artiklaa, joka koskee täytäntöönpanokertomuksia.
2. Vuotuinen arviointikokous järjestetään asetuksen (EU) N:o 1299/2013 15 artiklan mukaisesti.
3. Hallintoviranomaisen on joka vuosi viimeistään 31 päivänä tammikuuta, 31 päivänä heinäkuuta ja 31 päivänä lokakuuta toimitettava komissiolle sähköisesti kustakin rajatylittävästä yhteistyöohjelmasta ja toimintalinjoittain seuraavat tiedot seurantaa varten:
a)
toimenpiteiden yhteenlasketut ja julkiset tukikelpoiset kustannukset sekä tuen kohteeksi valittujen toimenpiteiden lukumäärä;
b)
edunsaajien hallintoviranomaiselle ilmoittamat tukikelpoiset kokonaismenot.
Lisäksi 31 päivään tammikuuta mennessä toimitettaviin tietoihin on sisällyttävä a ja b alakohdassa tarkoitetut tiedot toimenpideluokittain. Tällaisen tiedonsiirron katsotaan täyttävän asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun taloudellisten tietojen toimittamista koskevan vaatimuksen.
Tammikuun 31 päivään ja heinäkuun 31 päivään mennessä toimitettaviin tietoihin on liitettävä ennuste määrästä, jonka hallintoviranomainen arvioi esittävänsä maksatushakemuksina kuluvan ja sitä seuraavan varainhoitovuoden osalta.
Tämän kohdan mukaisesti toimitettavien tietojen koontipäivä on tiedonsiirtokuukautta edeltävän kuukauden viimeinen päivä.
4. Hallintoviranomaisen on koordinoitava tehtäviä, jotka liittyvät tämän asetuksen 24 artiklan 1 ja 3 kohdassa esitettyihin tiedotusta, julkisuutta ja avoimuutta koskeviin vaatimuksiin.
Hallintoviranomainen on tämän asetuksen 25 artiklasta poiketen vastuussa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 115 ja 116 artiklassa esitetyistä tiedotus- ja viestintätoimista.
43 artikla
Tukikelpoisuus ja kestävyys
1. Menoihin voidaan tämän asetuksen 15 artiklan 1 kohdasta poiketen myöntää rajatylittävän yhteistyön IPA II -tukea, jos
a)
ne ovat aiheutuneet jäsenvaltion edunsaajalle ja maksettu 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2022 välisenä aikana; tai
b)
jos ne ovat aiheutuneet IPA II -edunsaajan edunsaajalle ja maksettu rajatylittävän yhteistyöohjelman toimittamisen jälkeen.
2. Tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdassa esitettyjen sääntöjen lisäksi rajatylittävää yhteistyötä koskevaa IPA II -tukea ei myönnetä seuraaviin:
a)
velkojen korkoihin;
b)
arvonlisäveroon, paitsi jos sitä ei kansallisen alv-lainsäädännön mukaan palauteta;
c)
ydinvoimaloiden purkamiseen ja rakentamiseen;
d)
investointeihin, joilla pyritään vähentämään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (11) liitteessä I luetelluista toiminnoista aiheutuvia kasvihuonekaasuja;
e)
tupakan ja tupakkatuotteiden valmistukseen, jalostukseen ja markkinointiin;
f)
unionin valtiotukisääntöjen määritelmän täyttäville vaikeuksissa oleville yrityksille;
g)
investointeihin lentokenttäinfrastruktuuriin, paitsi jos investoinnit liittyvät ympäristönsuojeluun tai niihin liittyy investointeja, jotka ovat välttämättömiä kyseisestä infrastruktuurista ympäristölle aiheutuvan kielteisen vaikutuksen lieventämiseksi tai vähentämiseksi.
Rakentamattoman ja rakennetun maan ostoon voidaan tämän asetuksen 15 artiklan 2 kohdasta poiketen myöntää rajatylittävää yhteistyötä koskevaa IPA II -tukea, jos ostohinta on enintään 10 prosenttia kyseisen toimenpiteen tukikelpoisista kokonaiskustannuksista. Hylättyjen ja aiemmin teollisuuskäytössä olleiden, rakennuksia sisältävien tonttien tapauksessa osuus on enintään 15 prosenttia. Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa edellä mainittuja prosenttiosuuksia voidaan nostaa ympäristönsuojeluun liittyvissä toimenpiteissä.
3. Toimenpiteitä ei valita IPA II -tuen kohteiksi, jos ne on saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ennen kuin edunsaaja on jättänyt rajatylittävää yhteistyöohjelmaa koskevan rahoitushakemuksen hallintoviranomaiselle, siitä riippumatta, onko edunsaaja maksanut kaikki asiaankuuluvat maksut.
4. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklaa, 65 artiklan 4, 6-9 ja 11 kohtaa, 66-68 artiklaa, 69 artiklan 1 ja 2 kohtaa ja 71 artiklaa, jotka koskevat avustuksia.
5. Tämän asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa säädetyn lisäksi tämän luvun mukaisia rajatylittäviä yhteistyöohjelmia koskevissa rahoitussopimuksissa on vahvistettava asianomaiseen rajatylittävään yhteistyöohjelmaan sovellettavien tukikelpoisuussääntöjen hierarkia asetuksen (EU) N:o 1299/2013 18 artiklassa esitettyjen periaatteiden mukaisesti.
6. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 19 artiklaa, joka koskee henkilöstökustannuksia.
44 artikla
Tukikelpoisuus sijainnin perusteella
1. Toimenpiteiden on 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut poikkeukset huomioon ottaen sijaittava ohjelma-alueella, joka muodostuu asianomaisessa rajatylittävässä yhteistyöohjelmassa määritellystä osallistujamaiden alueen osasta, jäljempänä ’ohjelma-alue’.
2. Hallintoviranomainen voi antaa hyväksyntänsä sille, että koko toimenpide tai sen osa toteutetaan ohjelma-alueen ulkopuolella edellyttäen, että seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
toimenpiteestä on hyötyä ohjelma-alueelle;
b)
rajatylittävästä yhteistyöohjelmasta ohjelma-alueen ulkopuolella sijaitseville toimenpiteille myönnettävän tuen kokonaismäärä ei ylitä 20:tä prosenttia unionin tuesta ohjelmatasolla;
c)
rajatylittävän yhteistyöohjelman viranomaiset vastaavat toimenpiteen hallinnointiin, valvontaan ja tarkastukseen liittyvistä hallinto- ja tarkastusviranomaisten velvollisuuksista tai ne tekevät sopimuksia sen jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaisten kanssa, jossa toimenpide toteutetaan.
3. Teknistä apua, tunnettuuden lisäämistä ja valmiuksien parantamista koskevissa toimenpiteissä menoja saa syntyä ohjelma-alueen ulkopuolella edellyttäen, että 2 kohdan a ja c alakohdassa asetetut ehdot täyttyvät.
45 artikla
Hankinnat
1. Silloin kun edunsaaja tekee palvelu-, tavarantoimitus- tai urakkasopimuksen, hankintamenettelyissä on noudatettava asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 toisen osan IV osaston 3 luvun ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 toisen osan II osaston 3 luvun säännöksiä, joita sovelletaan koko ohjelma-alueella sekä jäsenvaltion että IPA II -edunsaajan/-saajien alueella.
2. Silloin kun hallintoviranomainen tekee palvelu-, tavarantoimitus- tai urakkasopimuksen teknisen avun toimenpiteiden määrärahoista, sen on sovellettava joko 1 kohdassa tarkoitettuja tai kansallisen lainsäädäntönsä mukaisia hankintamenettelyjä.
46 artikla
Varainhoito, sitoumusten vapauttaminen, tilien tarkastaminen ja hyväksyminen, sulkeminen ja rahoitusoikaisut
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 76 artiklaa, joka koskee talousarviositoumuksia.
2. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 77-80, 82, 83, 129-132, 134, 135 ja 142 artiklaa, jotka koskevat maksuja. Lisäksi sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 27 artiklan 1 kohtaa, joka koskee maksujen maksamista yhdelle tilille. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 28 artiklaa, joka koskee euron käyttöä.
3. Ennakkorahoituksen osalta komissio suorittaa yhden ainoan ennakkomaksun sen jälkeen, kun se on tehnyt päätöksen rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymisestä.
Ennakkorahoituksen määrä on 50 prosenttia ohjelman kolmesta ensimmäisestä talousarviositoumuksesta.
Ennakkorahoitus voidaan tarvittaessa suorittaa kahdessa erässä talousarviotarpeiden mukaan.
Ennakkorahoituksena maksettu määrä on palautettava täysimääräisenä komissiolle, jos rajatylittävään yhteistyöohjelmaan liittyvää maksuhakemusta ei ole lähetetty 24 kuukauden kuluessa päivästä, jona komissio suorittaa ennakkorahoituksen ensimmäisen erän.
4. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 86-88 ja 136 artiklaa, jotka koskevat sitoumusten vapauttamista.
5. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 84 ja 137-141 artiklaa, jotka koskevat tilien tarkastamista ja hyväksymistä sekä sulkemista.
6. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 85 artiklaa, 122 artiklan 2 kohtaa ja 143-147 artiklaa, jotka koskevat rahoitusoikaisuja ja perintää. Lisäksi sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 27 artiklan 2 ja 3 kohtaa.
47 artikla
Hallinto- ja valvontajärjestelmät ja tarkastus
1. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 72 artiklaa ja 122 artiklan 1 ja 3 kohtaa, jotka koskevat hallinto- ja valvontajärjestelmien yleisiä periaatteita.
2. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 128 artiklaa, joka koskee komission ja tarkastusviranomaisten välistä yhteistyötä.
3. Sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 148 artiklaa, joka koskee rajatylittävien yhteistyöohjelmien oikeasuhteista valvontaa.
48 artikla
Rajatylittävien yhteistyöohjelmien keskeyttäminen
1. Jos yksikään osallistuvista IPA II -edunsaajista ei ole allekirjoittanut rahoitussopimusta ohjelman hyväksymisvuotta seuraavan vuoden loppuun mennessä, komissio keskeyttää rajatylittävän yhteistyöohjelman.
Euroopan aluekehitysrahaston jo sidotut vuotuiset erät ovat käytettävissä tavanomaisen ajan, mutta niitä voidaan käyttää ainoastaan asianomaisissa jäsenvaltioissa toteutettavaan toimintaan, ja niistä on täytynyt tehdä sopimus ennen komission keskeyttämispäätöstä. Hallintoviranomaisen on toimitettava loppukertomus kolmen kuukauden kuluessa sopimusten päättämisestä komissiolle, joka toimii asiassa 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Jos rajatylittävää yhteistyöohjelmaa ei voida toteuttaa osallistujamaiden välisissä suhteissa ilmenevien ongelmien vuoksi tai muista perustelluista syistä, komissio voi päättää keskeyttää ohjelman ennen täytäntöönpanokauden päättymispäivää yhteisen seurantakomitean pyynnöstä tai omasta aloitteestaan yhteistä seurantakomiteaa kuultuaan.
Jos ohjelma päätetään keskeyttää, hallintoviranomaisen on toimitettava loppukertomus kuuden kuukauden kuluessa komission päätöksestä. Komissio suorittaa loppumaksun tai antaa tarvittaessa perintämääräyksen sen jälkeen, kun aiemmat ennakkorahoitusmaksut on hyväksytty. Komissio myös vapauttaa jäljellä olevat sitoumukset.
Vaihtoehtoisesti ohjelman määrärahoja voidaan päättää vähentää niiden mukauttamiseksi ohjelman soveltamisalaan 31 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
3. Euroopan aluekehitysrahaston sitomaton tuki, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei ole vielä sidottu, tai vuotuisia eriä, jotka on sidottu ja vapautettu kokonaan tai osittain saman varainhoitovuoden aikana ja joita ei ole kohdennettu uudelleen toiselle samaan ulkoisen yhteistyön ohjelmien luokkaan kuuluvalle ohjelmalle, kohdennetaan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa sisäisille rajatylittäville yhteistyöohjelmille asetuksen (EU) N:o 1299/2013 4 artiklan mukaisesti.
IPA II -tuki, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei ole vielä sidottu, tai vuotuisia eriä, jotka on sidottu ja vapautettu kokonaan tai osittain saman varainhoitovuoden aikana, käytetään muiden IPA II -tukeen oikeutettujen ohjelmien tai hankkeiden rahoittamiseen.
III LUKU
Rajatylittävä yhteistyö IPA II -edunsaajien välillä tai IPA II -edunsaajien ja Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvien maiden välillä
49 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Osallistujamaiden on yhdessä laadittava rajatylittävät yhteistyöohjelmat komission toimittaman malliohjelman mukaisesti ja toimitettava ne komissiolle sähköisesti.
2. Rajatylittävä yhteistyöohjelma muodostuu aihekohtaisista painopistealoista 29 artiklan mukaisesti.
50 artikla
Tekninen apu
Tekniseen apuun kohdennettavan IPA II -tuen määrä on enintään 10 prosenttia rajatylittävälle yhteistyöohjelmalle myönnetystä kokonaisrahoituksesta.
51 artikla
Täytäntöönpanotavat
1. Edellä 27 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitettuja rajatylittäviä yhteistyöohjelmia hallinnoidaan joko suoraan tai välillisesti.
2. Rajatylittäviä yhteistyöohjelmia hallinnoi yksi sopimusviranomainen, joka määritellään komission täytäntöönpanopäätöksessä asianomaisen rajatylittävän yhteistyöohjelman hyväksymisestä.
52 artikla
Rakenteet ja viranomaiset
1. Rajatylittävien yhteistyöohjelmien hallinnointiin IPA II -edunsaajissa osallistuvat seuraavat rakenteet:
a)
4 artiklassa tarkoitetut rajatylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuvien maiden kansalliset IPA-koordinaattorit ja soveltuvin osin alueellisen yhteistyön koordinaattorit;
b)
sen osallistuvan IPA II -edunsaajan, jossa sopimusviranomainen sijaitsee, 7 artiklassa tarkoitetut kansallinen tulojen ja menojen hyväksyjä ja hallintorakenne tapauksissa, joissa rajatylittävää yhteistyöohjelmaa hallinnoidaan välillisesti;
c)
kaikkien osallistujamaiden toimintarakenteet, joiden on tehtävä tiivistä yhteistyötä asianomaisen rajatylittävän yhteistyöohjelman ohjelmasuunnittelussa ja täytäntöönpanossa. Välillisesti hallinnoitaessa sopimusviranomainen kuuluu toimintarakenteeseen;
d)
7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu tarkastusviranomainen tapauksissa, joissa rajatylittävää yhteistyöohjelmaa hallinnoidaan välillisesti. Jos tarkastusviranomaisella ei ole valtuuksia suorittaa 12 artiklassa säädettyjä tehtäviä, sitä avustaa tarkastajaryhmä, johon kuuluu edustaja kustakin rajatylittävän yhteistyöohjelman osallistujamaasta.
2. Rajanylittävään yhteistyöohjelmaan osallistuvat IPA II -edunsaajat ja Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvat maat perustavat yhteisen seurantakomitean, joka toimii myös 19 artiklassa tarkoitettuna alakohtaisena seurantakomiteana.
3. Komissiota, toimintarakenteita ja yhteistä seurantakomiteaa avustamaan perustetaan yhteinen tekninen sihteeristö.
4. Näiden rakenteiden tehtävät ja vastuut määritellään 5 artiklassa tarkoitetussa puitesopimuksessa.
5. Välillisesti hallinnoitaessa osallistujamaat sopivat kahdenvälisestä järjestelystä, jossa vahvistetaan niiden vastuut asianomaisen rajatylittävän yhteistyöohjelman täytäntöönpanossa. Tällaisen kahdenvälisen järjestelyn vähimmäisvaatimukset määritellään 5 artiklassa tarkoitetussa puitesopimuksessa.
53 artikla
Toimenpiteiden valinta
1. Rajatylittävään yhteistyöohjelmaan valituilla toimenpiteillä on oltava selviä rajatylittäviä vaikutuksia ja hyötyjä.
2. Sopimusviranomainen valitsee rajatylittävien yhteistyöohjelmien toimenpiteet julkaisemalla koko tukikelpoisen alueen kattavan ehdotuspyynnön.
3. Osallistujamaat voivat ehdottaa toimenpiteitä myös muutoin kuin ehdotuspyynnön puitteissa. Tällöin kyseiset toimenpiteet on mainittava erikseen 49 artiklassa tarkoitetussa rajatylittävissä yhteistyöohjelmassa.
4. Rajatylittävän yhteistyön toimenpiteissä on oltava edunsaajia vähintään kahdesta osallistujamaasta. Edunsaajat tekevät yhteistyötä toimenpiteiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa. Lisäksi ne tekevät yhteistyötä joko henkilöstön osoittamisessa toimenpiteisiin tai toimenpiteiden rahoittamisessa tai molemmissa.
5. Toimenpide voidaan toteuttaa yhdessä ainoassa osallistujamaassa, jos voidaan osoittaa, että sillä on rajatylittäviä vaikutuksia ja hyötyjä.
54 artikla
Edunsaajat
1. Edellä olevan 27 artiklan b alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien edunsaajien on oltava sijoittautuneita IPA II -edunsaajaan. Edellä olevan 27 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen rajatylittävien yhteistyöohjelmien edunsaajien on oltava sijoittautuneita IPA II -edunsaajaan tai Euroopan naapuruusvälineen soveltamisalaan kuuluvaan maahan.
2. Kaikkien toimenpiteeseen osallistuvien edunsaajien on nimettävä keskuudestaan yksi johtava edunsaaja.
3. Johtava edunsaaja vastaa koko toimenpiteen rahoituksen toteutuksen varmistamisesta, seuraa, että toimenpiteen toteutus tapahtuu sopimusehtojen mukaisesti, ja vahvistaa muiden edunsaajien kanssa järjestelyt, joilla taataan toimenpiteeseen kohdennettujen varojen moitteeton hoito, myös järjestelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisin perimiseksi.
VII OSASTO
MAATALOUS JA MAASEUDUN KEHITTÄMINEN
55 artikla
Maaseudun kehittämisohjelmia koskevat erityissäännökset
1. Kansallisella tasolla laadittavat maaseudun kehittämisohjelmat kuuluvat politiikan alaan ”maatalous ja maaseudun kehittäminen”; IPA II -edunsaajan nimeämät viranomaiset valmistelevat ne ja toimittavat ne komissiolle asianomaisia ensin kuultuaan.
2. IPA II -edunsaajat hallinnoivat maaseudun kehittämisohjelmia välillisesti asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja ohjelmista myönnetään rahoitusta valituille toimityypeille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (12) säädetyn mukaisesti.
3. Edellä olevan 10 artiklan mukaisesti perustettava toimintarakenne muodostuu maaseudun kehittämisohjelmien osalta seuraavista, tiivistä yhteistyötä tekevistä erillisistä viranomaisista:
a)
hallintoviranomainen, joka on kansallisen tason julkinen elin ja joka vastaa ohjelmien valmistelusta ja täytäntöönpanosta, myös toimenpiteiden valinnasta sekä asianomaisen ohjelman julkisuudesta, koordinoinnista, arvioinnista, seurannasta ja raportoinnista, ja jonka johdossa on korkea virkamies, jolla on yksinomaisia vastuita; ja
b)
maaseudun kehittämisen IPA-virasto, jolla on samankaltaisia tehtäviä kuin jäsenvaltioiden maksajavirastoilla ja joka vastaa julkisuudesta, hankkeiden valinnasta sekä sitoumusten ja maksujen valtuuttamisesta, tarkastamisesta ja kirjanpidosta sekä maksujen suorittamisesta.
4. Maaseudun kehittämisohjelmien valmistelun ja hallinto- ja valvontajärjestelmien luomisen tukemiseksi myönnettävän teknisen avun menot voivat 15 artiklan 1 kohdasta poiketen olla tukikelpoisia ennen päivää, jona komissio tekee päätöksen maaseudun kehittämisohjelman hyväksymisestä, mutta ei ennen 1 päivää tammikuuta 2014.
5. Julkisten menojen prosenttiosuutta tukikelpoisten investointikustannusten kokonaismäärästä määritettäessä ei oteta huomioon kansallista tukea, jolla helpotetaan sellaisten lainojen saantia, joita unioni ei rahoita lainkaan asetuksen (EU) N:o 231/2014 nojalla.
6. Maaseudun kehittämisohjelmien investointihankkeille voidaan myöntää unionin rahoitusta edellyttäen, että niihin ei tehdä huomattavia muutoksia viiden vuoden kuluessa toimintarakenteen suorittamasta loppumaksusta.
VIII OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
56 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä toukokuuta 2014.