KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 36/2014
af 16. januar 2014
om ændring af bilag II og III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for aminopyralid, chlorantraniliprol, cyflufenamid, mepiquat, metalaxyl-M, propamocarb, pyriofenon og quinoxyfen i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I bilag II og del B i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 er der fastsat maksimalgrænseværdier for metalaxyl-M og quinoxyfen, og i del A i bilag III til nævnte forordning er der fastsat maksimalgrænseværdier for aminopyralid, chlorantraniliprol, cyflufenamid, mepiquat, pencycuron og propamocarb. For så vidt angår pyriofenon, var der ikke fastsat nogen specifikke maksimalgrænseværdier, og stoffet er heller ikke omfattet af bilag IV til nævnte forordning, hvorfor standardværdien på 0,01 mg/kg har fundet anvendelse.
(2)
Der er i forbindelse med en procedure for godkendelsen af anvendelse af et plantebeskyttelsesmiddel, der indeholder aktivstoffet chlorantraniliprol på rødbeder, gulerødder, knoldselleri, peberrod, jordskokker, pastinakker, persillerod, skorzonerrod, kålroer, majroer og andre rødder og rodknolde (undtagen sukkerroer og radiser), indgivet en ansøgning i henhold til artikel 6, stk. 1, i forordning (EF) nr. 396/2005 om ændring af de gældende maksimalgrænseværdier.
(3)
Der blev også indgivet sådanne ansøgninger, for så vidt angår cyflufenamid på kernefrugter (undtagen æbler og pærer), drueagurker og cucurbitae med ikke spiselig skræl (undtagen meloner), for så vidt angår mepiquat på havre, hvede og animalske produkter i betragtning af restkoncentrationer i foder som følge af anvendelsen af mepiquat på hvede, rug og byg, for så vidt angår metalaxyl-M på solbær og ribs, for så vidt angår pencycuron på kartofler; for så vidt angår propamocarb på salatsennep og porrer, og for så vidt angår pyriofenon på spisedruer og druer til vinfremstilling, byg, havre, rug og hvede.
(4)
I overensstemmelse med artikel 6, stk. 2 og 4, i forordningen (EF) nr. 396/2005 blev der indgivet en ansøgning vedrørende aminopyralid i animalske produkter i betragtning af restkoncentrationer i foder som følge af anvendelsen af aminopyralid på græsmarker. Ansøgeren hævder, at den godkendte anvendelse af aminopyralid på græsmarker i USA, Canada, Bolivia, Argentina og Brasilien medfører højere restkoncentrationer end de maksimalgrænseværdier, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005, og at det er nødvendigt at fastsætte højere maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer for at undgå handelsbarrierer for importen af disse animalske produkter.
(5)
Sådanne ansøgninger blev også indgivet for chlorantraniliprol på oliefrø (undtagen jordnødder, sojabønner og bomuldsfrø) og for quinoxyfen på humle. I begge tilfælde hævder ansøgerne, at den godkendte anvendelse af stofferne på sådanne afgrøder i USA medfører højere restkoncentrationer end de maksimalgrænseværdier, der er fastsat i forordning (EF) nr. 396/2005, og at det er nødvendigt at fastsætte højere maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer for at undgå handelsbarrierer for importen af disse oliefrø.
(6)
I overensstemmelse med artikel 8 i forordning (EF) nr. 396/2005 har de berørte medlemsstater evalueret disse ansøgninger, og evalueringsrapporterne er sendt til Kommissionen.
(7)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet ("autoriteten") har vurderet ansøgningerne og evalueringsrapporterne, idet den især undersøgte risiciene for forbrugerne og, hvor det var relevant, for dyr, og den har afgivet begrundede udtalelser om de foreslåede maksimalgrænseværdier (2). Autoriteten har sendt udtalelserne til Kommissionen og medlemsstaterne og offentliggjort dem.
(8)
Autoritetens konklusion var, at det ikke er nødvendigt med en ændring af de gældende maksimalgrænseværdier for mælk, æg, fjerkræ og svineprodukter, for så vidt angår anvendelsen af aminopyralid på græsmarker. Med hensyn til anvendelsen af chlorantraniliprol på oliefrø og anvendelsen af pencycuron på kartofler, konkluderede autoriteten, at de forelagte data ikke er tilstrækkelige til at fastsætte en ny maksimalgrænseværdi. Med hensyn til anvendelsen af propamocarb på porrer anbefaler autoriteten ikke at fastsætte den foreslåede maksimalgrænseværdi, da en risiko for forbrugerne ikke kan udelukkes. Desuden foreligger der ikke data, der støtter den tilsigtede overbrusning. De gældende maksimalgrænseværdier bør derfor forblive uændrede.
(9)
Hvad angår alle andre ansøgninger, konkluderede autoriteten, at alle datakrav var opfyldt, og at de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som ansøgerne havde anmodet om, var acceptable med hensyn til forbrugersikkerheden på grundlag af en vurdering af forbrugereksponeringen for 27 specifikke europæiske forbrugergrupper. Der blev taget hensyn til de nyeste oplysninger om stoffernes toksikologiske egenskaber. Der kunne ikke påvises nogen risiko for, at det acceptable daglige indtag (ADI) eller den akutte referencedosis (ARfD) overskrides, hverken ved livslang eksponering for disse stoffer gennem forbrug af alle fødevareprodukter, der kan indeholde stofferne, eller ved kortvarig eksponering gennem et ekstremt forbrug af de pågældende afgrøder og produkter.
(10)
For så vidt angår aminopyralid, foreslog autoriteten implementeringen af Codex-maksimalgrænseværdier (CXL) for animalske fødevarer som alternativ til de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som ansøgeren har ansøgt om, idet CLX er baseret på de samme videnskabelige overvejelser. Disse CXL'er er sikre for forbrugerne i Unionen og bør derfor optages i forordning (EF) nr. 396/2005 som maksimalgrænseværdi.
(11)
På baggrund af autoritetens begrundede udtalelser og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som der er ansøgt om, kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(12)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II og III til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. januar 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 36/2014,
annettu 16 päivänä tammikuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II ja III muuttamisesta siltä osin kuin on kyse aminopyralidin, klorantraniiliproolin, syflufenamidin, mepikvatin, metalaksyyli-M:n, propamokarbin, pyriofenonin ja kinoksifeenin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Metalaksyyli-M:n ja kinoksifeenin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II ja liitteessä III olevassa B osassa. Aminopyralidin, klorantraniiliproolin, syflufenamidin, mepikvatin, pensykuronin ja propamokarbin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä III olevassa A osassa. Pyriofenonille ei vahvistettu erityisiä jäämien enimmäismääriä asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä IV eikä aine sisälly mainittuun liitteeseen, joten siihen sovelletaan oletusarvoa 0,01 mg/kg.
(2)
Tehoainetta klorantraniiliprooli sisältävän kasvinsuojeluaineen käyttöä punajuuriin, porkkanoihin, mukulasellereihin, piparjuuriin, maa-artisokkiin, palsternakkoihin, juuripersiljoihin, kaurajuuriin, lanttuihin, nauriisiin ja muihin juureksiin ja juurimukuloihin (lukuun ottamatta sokerijuurikkaita ja retiisejä ja retikoita) koskevan hyväksymismenettelyn yhteydessä tehtiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 6 artiklan 1 kohdan mukainen hakemus voimassa olevien jäämien enimmäismäärien muuttamiseksi.
(3)
Syflufenamidin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä siemenhedelmiin (lukuun ottamatta omenoita ja päärynöitä), avomaankurkkuihin sekä paksukuorisiin Cucurbitaceae-heimon vihanneksiin (lukuun ottamatta meloneita); mepikvatin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä kauraan ja vehnään ja esiintymisestä eläinperäisissä tuotteissa ottaen huomioon rehuissa olevat jäämät, jotka johtuvat mepikvatin käytöstä vehnään, rukiiseen ja ohraan; metalaksyyli-M:n osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä herukoihin; pensykuronin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä perunoihin; propamokarbin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä sinappikaaleihin ja purjoon; ja pyriofenonin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä syötäviksi ja viinin valmistukseen tarkoitettuihin viinirypäleisiin, ohraan, kauraan, rukiiseen ja vehnään.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 396/2005 6 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti tehtiin hakemus aminopyralidin esiintymisestä eläinperäisissä tuotteissa ottaen huomioon rehuissa olevat jäämät, jotka johtuvat aminopyralidin käytöstä nurmilaitumilla. Hakija väittää, että aminopyralidin sallittu käyttö nurmilaitumilla Yhdysvalloissa, Kanadassa, Boliviassa, Argentiinassa ja Brasiliassa johtaa siihen, että jäämämäärät ylittävät asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistetut sallitut enimmäismäärät, ja että jäämien enimmäismäärien on oltava korkeammat, jotta vältetään eläinperäisten tuotteiden tuontia koskevat kaupan esteet.
(5)
Klorantraniiliproolin osalta tällaiset hakemukset tehtiin sen käytöstä öljysiemeniin (lukuun ottamatta maapähkinöitä, soijapapuja ja puuvillansiemeniä) ja kinoksifeenin osalta sen käytöstä humaliin. Molemmissa tapauksissa hakijat väittävät, että kyseisten aineiden sallittu käyttö mainittuihin viljelykasveihin Yhdysvalloissa johtaa siihen, että jäämämäärät ylittävät asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistetut sallitut enimmäismäärät, ja että jäämien enimmäismäärien on oltava korkeammat, jotta vältetään öljysiementen tuontia koskevat kaupan esteet.
(6)
Asianomaiset jäsenvaltiot arvioivat nämä hakemukset asetuksen (EY) N:o 396/2005 8 artiklan mukaisesti, ja arviointiraportit toimitettiin komissiolle.
(7)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, arvioi hakemukset ja arviointiraportit ja tarkasteli etenkin kuluttajille ja tarpeen mukaan eläimille aiheutuvia riskejä ja antoi perustellut lausunnot ehdotetuista jäämien enimmäismääristä (2). Se toimitti lausunnot komissiolle ja jäsenvaltioille sekä julkisti ne.
(8)
Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi aminopyralidin käytöstä nurmilaitumille, että nykyisiä jäämien enimmäismääriä ei ole tarpeen muuttaa maidon, munien, siipikarjan ja sioista saatavien tuotteiden osalta. Siltä osin kuin on kyse klorantraniiliproolin käytöstä öljysiemeniin ja pensykuronin käytöstä perunoihin, elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, etteivät toimitetut tiedot ole riittävät uuden jäämien enimmäismäärän vahvistamiseksi. Siltä osin kuin on kyse propamokarbin käytöstä purjoihin, elintarviketurvallisuusviranomainen ei suosittele ehdotettujen jäämien enimmäismäärien vahvistamista, sillä kuluttajille aiheutuvaa riskiä ei voida sulkea pois. Lisäksi aiotun pintakäsittelyn perusteeksi ei ole toimitettu riittäviä tietoja. Sen vuoksi nykyiset jäämien enimmäismäärät olisi jätettävä ennalleen.
(9)
Kaikkien muiden hakemusten osalta elintarviketurvallisuusviranomainen päätteli, että kaikki toimitettavia tietoja koskevat vaatimukset täyttyivät ja että hakijoiden pyytämät muutokset jäämien enimmäismääriin olivat kuluttajien turvallisuuden kannalta hyväksyttäviä 27 erityiselle kuluttajaryhmälle Euroopassa tehdyn kuluttajien altistumisen arvioinnin perusteella. Elintarviketurvallisuusviranomainen otti huomioon aineiden toksikologisia ominaisuuksia koskevat uusimmat tiedot. Näitä aineita mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden kulutuksesta johtuva elinikäinen altistuminen näille aineille taikka asianomaisten kasvien ja tuotteiden suuresta kulutuksesta johtuva lyhytaikainen altistuminen eivät kumpikaan osoittaneet, että hyväksyttävä päiväsaanti (ADI) tai akuutin altistumisen viiteannos (ARfD) olisivat vaarassa ylittyä.
(10)
Elintarviketurvallisuusviranomainen ehdotti, että eläinperäisiin elintarvikkeisiin sovellettaisiin aminopyralidin osalta Codex Alimentarius -komission vahvistamia enimmäismääriä (CXL-arvoja) sen sijaan, että muutettaisiin jäämien enimmäismääriä, kuten hakija pyytää, sillä CXL-arvot perustuvat samoihin tieteellisiin seikkoihin. Nämä CXL-enimmäismäärät ovat turvallisia kuluttajille unionissa, ja sen vuoksi ne olisi sisällytettävä asetukseen (EY) N:o 396/2005 jäämien enimmäismääränä.
(11)
Kun otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen perustellut lausunnot ja tarkasteltavana olevan asian kannalta merkitykselliset tekijät, asianmukaiset muutokset jäämien enimmäismääriin täyttävät asetuksen (EY) N:o 396/2005 14 artiklan 2 kohdan vaatimukset.
(12)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 396/2005 olisi muutettava.
(13)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteet II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä tammikuuta 2014.