EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 909/2014
af 23. juli 2014
om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler samt om ændring af direktiv 98/26/EF og 2014/65/EU samt forordning (EU) nr. 236/2012
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af forslaget til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Værdipapircentraler (CSD'er) bidrager sammen med centrale modparter (CCP'er) i stort omfang til at opretholde efterhandelsinfrastrukturer, som beskytter de finansielle markeder og giver markedsdeltagerne tillid til, at værdipapirtransaktioner gennemføres korrekt og rettidigt, også i perioder med ekstremt stress.
(2)
Da værdipapirafviklingssystemerne, der drives af CSD'er, befinder sig i en nøgleposition i afviklingen, har de systemisk betydning for værdipapirmarkedernes funktionsmåde. Eftersom de spiller en vigtig rolle i værdipapirdeponeringssystemerne, hvorigennem deres deltagere indberetter oplysninger om investorernes værdipapirbeholdninger, fungerer CSD'ernes værdipapirafviklingssystemer også som et vigtigt redskab til at kontrollere en udstedelses integritet, hvilket hindrer uretmæssig oprettelse eller reducering af udstedte værdipapirer, og dermed bidrager de i stor udstrækning til at bevare investortilliden. Endvidere spiller de af CSD'erne drevne værdipapirafviklingssystemer en stor rolle ved at stille sikkerhed for pengepolitiske operationer og ved at stille sikkerhed mellem kreditinstitutter og er derfor betydningsfulde aktører i processen for sikkerhedsstillelse.
(3)
Selv om Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/26/EF (4) reducerer de forstyrrelser i et værdipapirafviklingssystem, som insolvensbehandlinger mod en deltager i et sådant system medfører, er det nødvendigt at fokusere på andre risici for værdipapirafviklingssystemer samt risikoen for insolvens eller forstyrrelser i den måde, hvorpå CSD'er, der driver værdipapirafviklingssystemer, fungerer. Visse CSD'er er udsat for yderligere kredit- og likviditetsrisici, som skyldes, at de leverer banktjenesteydelser i tilknytning til afviklingen.
(4)
Det stigende antal grænseoverskridende afviklinger, der følger af linkaftalerne mellem CSD'er, rejser på baggrund af de manglende fælles tilsynsregler spørgsmålet om CSD'ers modstandskraft, når de importerer de risici, som andre medlemsstaters CSD'er bliver udsat for. Hertil kommer, at markedsdrevne ændringer i retning af et mere integreret marked for CSD-tjenesteydelser trods stigningen i de grænseoverskridende afviklinger har vist sig at være meget langsom. Et åbent indre marked for værdipapirafvikling bør give enhver investor i Unionen mulighed for at investere i alle EU-værdipapirer med samme lethed og ved anvendelse af samme processer som for indenlandske værdipapirer. Afviklingsmarkederne i Unionen er imidlertid stadig opsplittede på tværs af nationale grænser, og de grænseoverskridende afviklinger er stadig mere bekostelige som følge af de forskellige nationale regler, der regulerer afviklingen og CSD'ernes aktiviteter, og den begrænsede konkurrence mellem CSD'erne. Denne opsplitning skaber hindringer og medfører yderligere risici og omkostninger for den grænseoverskridende afvikling. På grund af CSD'ernes systemiske relevans bør konkurrencen mellem dem fremmes for at give markedsdeltagerne mulighed for at vælge udbyder og mindske deres afhængighed af bestemte infrastrukturudbydere. I fraværet af identiske forpligtelser for markedsaktørerne og fælles tilsynsstandarder for CSD'er vil de uensartede foranstaltninger, der kan forventes truffet på nationalt plan, få en direkte negativ indflydelse på sikkerheden, effektiviteten og konkurrencen på Unionens afviklingsmarkeder. Det er nødvendigt at fjerne sådanne store hindringer for et velfungerende indre marked og undgå konkurrenceforvridninger samt at træffe foranstaltninger til at undgå, at sådanne hindringer og forvridninger opstår i fremtiden. Oprettelsen af et integreret marked for værdipapirafvikling uden skelnen mellem nationale og grænseoverskridende værdipapirtransaktioner er en forudsætning for, at det indre marked kan fungere hensigtsmæssigt. Retsgrundlaget for denne forordning bør derfor være artikel 114 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) som fortolket i henhold til Den Europæiske Unions Domstols praksis.
(5)
Det er nødvendigt ved en forordning at indføre ensartede forpligtelser for markedsdeltagere vedrørende visse aspekter af afviklingsprocessen og -disciplinen og fastlægge en række fælles krav for CSD'er, der driver værdipapirafviklingssystemer. De umiddelbart gældende bestemmelser i en forordning bør sikre, at alle markedsaktører og CSD'er er underkastet identiske umiddelbart gældende forpligtelser, standarder og regler. En forordning bør øge sikkerheden og effektiviteten i afviklinger i Unionen, da en forordning forhindrer indførelse af uensartede nationale regler som følge af gennemførelsen af et direktiv. En forordning bør mindske den regelkompleksitet for markedsaktører og CSD'er, der følger af forskellige nationale regler, og bør give CSD'er mulighed for at levere grænseoverskridende tjenesteydelser uden at skulle rette sig efter forskellige nationale bestemmelser om CSD'er, f.eks. tilladelse, tilsyn, organisation og risici. En forordning med identiske krav til CSD'er bør også medvirke til at fjerne konkurrenceforvridninger.
(6)
Den 20. oktober 2010 opfordrede Rådet for Finansiel Stabilitet til en styrkelse af kernemarkedsinfrastrukturerne og efterlyste revision og forbedring af de eksisterende standarder. I april 2012 vedtog Den Internationale Betalingsbanks (BIS) udvalg om betalings- og clearingssystemer (CPSS) og Den Internationale Børstilsynsorganisation (IOSCO) globale standarder for finansielle markedsinfrastrukturer. Disse standarder har erstattet BIS-anbefalingerne fra 2001, som af Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) og Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg blev tilpasset på europæisk plan i 2009 via ikkebindende retningslinjer. I kraft af de finansielle markeders globale karakter og CSD'ernes systemiske betydning er det nødvendigt at sikre international konvergens i de tilsynsmæssige krav, de er underlagt. Denne forordning bør følge de eksisterende principper vedrørende finansielle markedsinfrastrukturer, der er udarbejdet af CPSS-IOSCO. Når Kommissionen og den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1095/2010 (5) (ESMA), i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB, udarbejder eller planlægger at revidere de reguleringsmæssige tekniske og gennemførelsesmæssige standarder og de retningslinjer og anbefalinger, som er omhandlet i denne forordning, bør de sikre overensstemmelse med de eksisterende standarder og videreudviklingen af dem.
(7)
Rådet understregede i sine konklusioner af 2. december 2008 nødvendigheden af at forbedre sikkerheden og soliditeten i værdipapirafviklingssystemerne og sætte ind over for de juridiske hindringer for efterhandelen i Unionen.
(8)
En af ESCB's centrale opgaver er at forbedre betalingssystemernes virkemåde. I denne forbindelse fører medlemmerne af ESCB tilsyn og sikrer derved effektive og solide clearing- og betalingssystemer. Medlemmerne af ESCB fungerer ofte som afregningsfirmaer for kontantdelen af værdipapirtransaktioner. De er også vigtige kunder hos CSD'er, som ofte står for sikkerhedsstillelsen i pengepolitiske operationer. Medlemmerne af ESCB bør i stort omfang medvirke, idet de bør høres i forbindelse med tilladelse til og tilsyn med CSD'er, anerkendelse af tredjelandes CSD'er og godkendelse af visse CSD-links. For at undgå, at der opstår parallelle regelsæt, bør de også i stort omfang medvirke, idet de høres ved fastsættelse af reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder og ved fastlæggelse af retningslinjer og anbefalinger, selv om det primære ansvar for at fastsætte disse tekniske standarder, retningslinjer og anbefalinger bør påhvile Kommissionen og ESMA som fastsat i denne forordning. Denne forordning berører ikke det ansvar, som påhviler Den Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker, for at sikre effektive og solide clearing- og betalingssystemer inden for Unionen og i forhold til andre lande. Denne forordning bør ikke forhindre ESCB-medlemmers adgang til oplysninger, der er relevante for udførelsen af deres opgaver, herunder deres tilsyn med CSD'er og andre finansielle markedsinfrastrukturer.
(9)
Medlemmerne af ESCB, andre organer, der udøver lignende funktioner i visse medlemsstater eller andre offentlige organer, som har ansvaret for eller intervenerer i forvaltningen af den offentlige gæld i Unionen, kan selv levere en række tjenesteydelser, f.eks. drift af et værdipapirafviklingssystem, der kan kvalificere dem som CSD'er. Sådanne enheder bør, når de handler som CSD'er uden at oprette en separat enhed, undtages fra kravene om tilladelse og tilsyn, visse organisatoriske krav og visse kapitalkrav og visse krav til investeringspolitik, men bør være underlagt de øvrige tilsynsmæssige krav vedrørende CSD'er. Når sådanne enheder fra en medlemsstat handler som CSD'er, bør de ikke levere deres tjenesteydelser i andre medlemsstater. Da medlemmer af ESCB fungerer som afregningsfirmaer ved afviklinger, bør de også undtages fra kravene i denne forordnings afsnit IV.
(10)
Denne forordning bør finde anvendelse på afviklingen af transaktioner i alle finansielle instrumenter og CSD-aktiviteter, medmindre andet er fastsat. Denne forordning bør ikke berøre anden EU-lovgivning vedrørende specifikke finansielle instrumenter som Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (6) og foranstaltninger vedtaget i overensstemmelse med nævnte direktiv.
(11)
Registreringen af værdipapirer i elektronisk form er et vigtigt skridt i retning af at effektivisere afviklingen og sikre integriteten i en værdipapirudstedelse, især på baggrund af stadig mere komplekse opbevarings- og overførselsmetoder. Af sikkerhedsgrunde indfører denne forordning elektronisk registrering af alle værdipapirer, som optages til handel eller handles på markedspladser, der er reguleret i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/65/EU (7) og i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 600/2014 (8). Denne forordning bør ikke foreskrive en bestemt metode for den første elektroniske registrering, som kan ske i form af immobilisering eller ved dematerialisering direkte ved udstedelsen. Forordningen bør ikke foreskrive en bestemt type institution, som registrerer værdipapirerne elektronisk ved udstedelsen, men bør give mulighed for, at forskellige aktører, herunder registratorer, kan udøve denne funktion. Når transaktioner med sådanne værdipapirer gennemføres på markedspladser, der er reguleret i direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014, eller stilles som sikkerhed i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/47/EF (9), bør sådanne værdipapirer dog registreres i et elektronisk registreringssystem hos en CSD for bl.a. at sikre, at alle sådanne værdipapirer kan afvikles i et værdipapirafviklingssystem. Immobilisering eller dematerialisering bør ikke medføre tab af rettigheder for indehavere af værdipapirer og bør gennemføres på en måde, der sikrer, at indehavere af værdipapirer kan verificere deres rettigheder.
(12)
For at sikre korrekt afvikling bør deltagere i et værdipapirafviklingssystem, som køber eller sælger visse finansielle instrumenter, bl.a. værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter, andele i institutter for kollektiv investering og emissionskvoter, afvikle deres forpligtelser på den planlagte afviklingsdato.
(13)
Længere afviklingsperioder for transaktioner i værdipapirer skaber usikkerhed og øget risiko for deltagerne i værdipapirafviklingssystemer. Varierende afviklingsperioder fra medlemsstat til medlemsstat vanskeliggør afstemningen og er fejlkilder for udstedere, investorer og mellemled. Det er derfor nødvendigt at fastsætte en fælles afviklingsperiode, som gør det lettere at identificere den planlagte afviklingsdato og gennemføre foranstaltninger til at forbedre afviklingsdisciplinen. Den planlagte afviklingsdato for transaktioner i værdipapirer, som gennemføres på markedspladser, som er reguleret ved direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014, bør være senest den anden forretningsdag efter handelens indgåelse. For så vidt angår komplekse transaktioner, der er sammensat af flere transaktioner, som f.eks. tilbagekøb af værdipapirer eller aftaler om udlån, bør dette krav finde anvendelse på den første transaktion, der indebærer overførsel af værdipapirer. På grund af deres ikkestandardiserede karakter bør dette krav ikke gælde transaktioner, der forhandles privat af de relevante parter, men som gennemføres på de markedspladser, som reguleres ved direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014, eller transaktioner, som gennemføres bilateralt, men som indberettes til markedspladser, som er reguleret ved direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014. Endvidere bør dette krav ikke gælde for den første transaktion, hvor de pågældende værdipapirer er genstand for første registrering i elektronisk form.
(14)
CSD'er og andre markedsinfrastrukturer bør træffe foranstaltninger til at forebygge og afhjælpe afviklingsfejl. Det er vigtigt, at sådanne regler anvendes på samme måde og direkte i hele Unionen. Navnlig bør det kræves, at CSD'er og andre markedsinfrastrukturer indfører procedurer, der gør det muligt for dem at suspendere deltagere, der systematisk er årsag til afviklingsfejl, og at offentliggøre deres identitet, forudsat at de pågældende deltagere har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger, før afgørelsen træffes.
(15)
En af de mest effektive måder, hvorpå afviklingsfejl kan afhjælpes, er at gøre misligholdende deltagere til genstand for tvangsfuldbyrdelse af den oprindelige aftale. Denne forordning bør indeholde ensartede regler for sanktioner og visse aspekter af dækningskøb for alle værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter, andele i institutter for kollektive investeringer og emissionskvoter, som f.eks. tidspunkt og prisfastsættelse. Disse regler bør tilpasses til værdipapirmarkedernes karakteristika, visse markedspladser såsom SMV-vækstmarkeder, som defineret i direktiv/2014/65/EU, og visse komplekse transaktioner, såsom meget kortsigtede tilbagekøb af værdipapirer eller aftaler om udlån, for at undgå at indvirke negativt på værdipapirmarkedernes likviditet og effektivitet. Reglerne om afviklingsdisciplin bør anvendes på en måde, der skaber incitamenter til at afvikle transaktionerne med samtlige relevante finansielle instrumenter senest på den planlagte afviklingsdag.
(16)
Procedurerne og sanktionerne i forbindelse med afviklingsfejl bør stå i et rimeligt forhold til de pågældende afviklingsfejl omfang og alvor og samtidig være dimensioneret på en måde, der bevarer og beskytter de relevante finansielle instrumenters likviditet. Navnlig prisstillelsesaktiviteter spiller en afgørende rolle, fordi de bringer likviditet til markeder i Unionen, særlig til mindre likvide værdipapirer. Foranstaltninger til håndtering og forhindring af afviklingsfejl bør opvejes mod behovet for at opretholde og beskytte likviditeten i disse værdipapirer. Bøder, der pålægges misligholdende deltagere, bør så vidt muligt krediteres ikkemisligholdende kunder som kompensation og bør under ingen omstændigheder blive til en indtægtskilde for CSD'en. CSD'er bør høre de markedsinfrastrukturer, som de tilbyder CSD-tjenesteydelser, om gennemførelsen af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger vedrørende afviklingsdisciplin.
(17)
I de fleste tilfælde bør der igangsættes en dækningskøbsprocedure, såfremt de finansielle instrumenter ikke er leveret senest fire forretningsdage efter den planlagte afviklingsdato. For så vidt angår illikvide finansielle instrumenter er det imidlertid hensigtsmæssigt, at fristen for igangsættelse af dækningskøbsproceduren forlænges til højst syv forretningsdage. Grundlaget for at fastslå, om finansielle instrumenter anses for illikvide, bør fastlægges ved reguleringsmæssige tekniske standarder under hensyntagen til den vurdering, der allerede er foretaget i forordning (EU) nr. 600/2014. Er der foretaget en sådan fastlæggelse, bør fristen for at igangsætte dækningskøbsproceduren kunne forlænges til højst syv forretningsdage.
(18)
Det er hensigtsmæssigt at give SMV-vækstmarkeder fleksibilitet til ikke at anvende dækningskøbsproceduren i op til 15 dage efter, at handelen har fundet sted, for at tage hensyn til disse markeders likviditet og tage højde navnlig for prisstillernes aktivitet i disse mindre likvide markeder. De foranstaltninger vedrørende afviklingsdisciplin, der er specifikke for SMV-vækstmarkeder, bør kun finde anvendelse på transaktioner, der gennemføres på disse markeder. Som angivet i arbejdsdokument af 7. december 2011 fra Kommissionens tjenestegrene, der ledsager Kommissionens meddelelse »En handlingsplan om bedre adgang til finansiering for SMV'er«, bør adgang til kapitalmarkeder udvikles som alternativ til banklån til SMV'er, og det er derfor hensigtsmæssigt at skræddersy reglerne, så de tjener SMV-vækstmarkedernes behov bedre.
(19)
En CSD bør have mulighed for at kontrollere gennemførelsen af dækningskøbet med hensyn til flere afviklingsinstrukser, vedrørende de samme finansielle instrumenter og med den samme udløbsdato for forlængelsesperioden med det formål at minimere antallet af dækningskøb i det omfang, dette er foreneligt med kravene i denne forordning.
(20)
Da hovedsigtet med denne forordning er at indføre en række juridiske forpligtelser, som pålægges markedsaktørerne direkte, og som bl.a. består i elektronisk registrering hos en CSD af alle værdipapirer, når disse er handlet på markedspladser reguleret af direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014 eller stillet som sikkerhed i overensstemmelse med direktiv 2002/47/EF, og i afvikling af deres forpligtelser senest den anden forretningsdag efter handelens indgåelse, og da CSD'er er ansvarlige for driften af værdipapirafviklingssystemer og anvendelsen af foranstaltninger til rettidig afvikling i Unionen, er det vigtigt at sikre, at alle CSD'er er sikre og solide og til enhver tid overholder de organisatoriske bestemmelser, regler for god forretningsskik, herunder ved at træffe alle rimelige foranstaltninger til at begrænse omfanget af svig og forsømmelse, og tilsynsmæssige krav, som er fastsat i denne forordning. Ensartede og direkte gældende regler for tilladelse til og løbende tilsyn med CSD'er er derfor en nødvendig følge af og tæt knyttet til de juridiske forpligtelser, som denne forordning pålægger markedsdeltagerne. Det er derfor nødvendigt at inkorporere reglerne om tilladelse til og tilsyn med CSD'er i samme retsakt som de juridiske forpligtelser, der pålægges markedsdeltagerne.
(21)
Da CSD'er bør være underkastet et sæt fælles krav og for at nedbryde de eksisterende hindringer for grænseoverskridende afvikling, bør enhver CSD, der er meddelt tilladelse, frit kunne udbyde sine tjenesteydelser inden for Unionen, herunder ved at oprette en filial. Med henblik på at sikre en passende grad af sikkerhed i leveringen af CSD-tjenesteydelser ved en CSD'er i et værtsland, bør sådanne CSD'er, når hensigten er at levere visse CSD-kerneydelser, som er anført i denne forordning, være omfattet af en særlig procedure fastsat ved denne forordning eller oprette en filial i et værtsland.
(22)
Inden for et EU-afviklingsmarked uden grænser er det nødvendigt at definere den kompetence, der tillægges de forskellige myndigheder, som medvirker ved anvendelsen af denne forordning. Medlemsstaterne bør specifikt udpege de myndigheder, som er kompetente i forbindelse med anvendelsen af denne forordning, og som bør tillægges de tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver. En CSD bør meddeles tilladelse og underkastes tilsyn af den kompetente myndighed i CSD'ens hjemland, og denne myndighed bør være i stand til og tillægges beføjelse til at undersøge CSD'ens daglige drift, at foretage regelmæssig kontrol og om nødvendigt tage passende forholdsregler. Den pågældende myndighed bør imidlertid så tidligt som muligt høre og samarbejde med andre relevante myndigheder, hvilket omfatter de myndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med de enkelte værdipapirafviklingssystemer, der drives af CSD'en, de centralbanker, der udsteder de mest relevante afregningsvalutaer, og i givet fald de relevante centralbanker, der fungerer som afregningsfirma for de enkelte værdipapirafviklingssystemer, samt i givet fald de kompetente myndigheder for andre enheder i koncernen. Samarbejdet omfatter også udveksling af oplysninger mellem berørte myndigheder og omgående underretning af de involverede myndigheder i krisesituationer, som har indvirkning på likviditeten og stabiliteten i det finansielle system i en af de medlemsstater, hvor CSD'en eller dens deltagere er etableret.
(23)
Såfremt en CSD leverer tjenesteydelser i en anden medlemsstat, skal den kompetente myndighed i værtslandet kunne anmode den kompetente myndighed i hjemlandet om samtlige de for denne relevante oplysninger vedrørende CSD'ens aktiviteter. Disse oplysninger vil navnlig kunne vedrøre tjenesteydelser, der leveres til CSD-brugere, der er etableret i værtslandet, de behandlede instrumenter eller valutaer og kan omfatte oplysninger om en negativ udvikling, resultater af risikovurderinger og afhjælpende foranstaltninger for at muliggøre en effektiv koordinering af tilsynet. Hjemlandets kompetente myndighed bør også have adgang til eventuelle oplysninger, som regelmæssigt indberettes af CSD'en til værtslandets kompetente myndighed.
(24)
Når en CSD leverer tjenesteydelser i en anden medlemsstat end den medlemsstat, hvor den er etableret, herunder ved at oprette en filial, er den kompetente myndighed på etableringsstedet hovedsagelig ansvarlig for tilsynet med den pågældende CSD. Når en CSD's aktiviteter i værtslandet har fået væsentlig betydning for værdipapirmarkedernes virkemåde og beskyttelsen af investorerne i det pågældende værtsland, bør de kompetente myndigheder og relevante myndigheder i hjemlandet og værtslandet etablere passende samarbejdsordninger for tilsynet med CSD'ens aktiviteter i værtslandet. Den kompetente myndighed i hjemlandet bør også kunne beslutte, at de pågældende samarbejdsordninger kan omfatte multilateralt samarbejde, herunder samarbejde af kollegial art, mellem hjemlandets kompetente myndighed og de kompetente og relevante myndigheder i det berørte værtsland. Disse samarbejdsordninger bør imidlertid ikke betragtes som tilsynskollegier i den i forordning (EU) nr. 1095/2010 anvendte betydning. Der bør ikke direkte eller indirekte diskrimineres mod nogen medlemsstat eller gruppe af medlemsstater som placering for CSD- og afviklingsydelser. Ingen myndighed bør under udførelsen af opgaverne i denne forordning direkte eller indirekte diskriminere mod en virksomhed fra en anden medlemsstat. Med forbehold af denne forordning bør en CSD fra en medlemsstat ikke pålægges begrænsninger med hensyn til eller forhindres i at afvikle finansielle instrumenter i en anden medlemsstats valuta eller et tredjelands valuta.
(25)
Denne forordning bør ikke være til hinder for, at medlemsstaterne i national ret kan stille krav om særlige lovgivningsmæssige rammebetingelser for så vidt angår det daglige samarbejde på nationalt plan mellem den kompetente myndighed for CSD'en og relevante myndigheder. Disse nationale lovgivningsmæssige rammebetingelser bør være i overensstemmelse med de retningslinjer for tilsynspraksis og samarbejde mellem myndigheder, som ESMA kan udstede i henhold til denne forordning.
(26)
Enhver juridisk person, som falder inden for definitionen af en CSD, skal være meddelt tilladelse af de kompetente nationale myndigheder, før den påbegynder sin virksomhed. Da der findes forskellige forretningsmodeller, bør en CSD defineres ud fra visse kerneydelser, der består i afvikling, som forudsætter drift af et værdipapirafviklingssystem, registreringsydelser og central forvaltning af værdipapirkonti. En CSD bør mindst drive et værdipapirafviklingssystem og levere en anden kerneydelse. Denne kombination er af stor betydning, for at CSD'er kan spille den rolle, der tilkommer dem ved afviklingen af værdipapirer og sikringen af integriteten i en værdipapirudstedelse. Denne definition skulle derfor udelukke enheder, der ikke driver værdipapirafviklingssystemer, f.eks. registratorer, overførselsfirmaer, offentlige myndigheder og organer, der forvalter et registreringssystem, og som er etableret i henhold til direktiv 2003/87/EF, eller CCP'er, der er reguleret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 (10).
(27)
CSD'er bør udarbejde genopretningsplaner med henblik på at sikre kontinuiteten i deres kritiske operationer. Med forbehold af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/59/EU (11) bør de kompetente myndigheder sikre, at der i overensstemmelse med medlemsstaternes relevante ret for hver CSD udarbejdes og opretholdes en passende afviklingsplan.
(28)
Med henblik på at stille pålidelige data til rådighed om omfanget af værdipapirafviklingen uden for værdipapirsafviklingssystemerne og sikre, at de risici, der opstår, kan overvåges og imødegås, bør alle institutter, der ikke er CSD'er, og som afvikler værdipapirtransaktioner uden for et værdipapirafviklingssystem, indberette deres afviklingsaktiviteter til de kompetente myndigheder. De modtagende kompetente myndigheder bør efterfølgende videregive disse oplysninger til ESMA og underrette ESMA om eventuelle potentielle risici som resultat af disse afviklingsaktiviteter. Derudover bør ESMA overvåge disse afviklingsaktiviteter og tage højde for de potentielle risici, som de måtte medføre.
(29)
For at undgå, at CSD'er påtager sig risici inden for andre aktiviteter end dem, der er omfattet af tilladelsen i henhold til denne forordning, bør de aktiviteter, som udøves af CSD'er, der er meddelt tilladelse, være begrænset til levering af de tjenesteydelser, som er omfattet af tilladelsen eller er notificeret i henhold til denne forordning, og de bør ikke have kapitalinteresser som defineret i denne forordning med henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU (12), eller direkte eller indirekte besidde 20 % eller derover af stemmerettighederne eller kapitalen i institutter, som ikke leverer tilsvarende tjenesteydelser, medmindre disse kapitalinteresser er godkendt af CSD'ers kompetente myndigheder med den begrundelse, at dette ikke i væsentligt omfang øger deres risikoprofil.
(30)
For at værdipapirafviklingssystemerne kan fungere sikkert, bør de kun drives af CSD'er eller centralbanker, der fungerer som CSD'er, og som er underlagt denne forordning.
(31)
Uden at det berører specifikke krav i medlemsstaternes skattelovgivning, bør CSD'er i tilknytning til deres kerneydelser kunne levere tjenesteydelser, som forbedrer værdipapirmarkedernes sikkerhed, effektivitet og gennemsigtighed, og som ikke skaber unødige risici for deres kerneydelser. Disse tjenesteydelser bør angives på ikkeudtømmende vis i denne forordning for at sætte CSD'er i stand til at reagere på den fremtidige udvikling på markederne. Er der tale om tjenesteydelser i forbindelse med kildeskattelettelser og indberetningspligter over for skattemyndighederne, skal tjenesteydelserne fortsat leveres i overensstemmelse med lovgivningen i de pågældende medlemsstater. I overensstemmelse med artikel 114, stk. 2, i TEUF finder beføjelsen til at træffe foranstaltninger i henhold til artikel 114, stk. 1, ikke anvendelse på fiskale bestemmelser. I dom af 29. april 2004 i sag C-338/01, Kommissionen mod Rådet (13), fastslog Den Europæiske Unions Domstol, at begrebet »fiskale bestemmelser« skal fortolkes således, at »det ikke kun dækker bestemmelserne vedrørende den skattepligtige personkreds, de skattepligtige handlinger, beskatningsgrundlaget, satserne og undtagelserne fra de direkte og indirekte skatter, men ligeledes omfatter reglerne vedrørende de nærmere bestemmelser for inddrivelsen af disse skatter«. Denne forordning omfatter derfor ikke bestemmelser for inddrivelse af skatter, hvilket ville kræve et andet retsgrundlag.
(32)
En CSD, der har til hensigt at outsource en kerneydelse til tredjemand eller levere en ny kerneydelse eller en accessorisk tjenesteydelse, som ikke er anført i denne forordning, drive et andet værdipapirafviklingssystem, benytte et andet afregningsfirma eller at etablere eventuelle CSD-links, som indebærer væsentlige risici, bør ansøge om tilladelse efter samme procedure som for den første tilladelse med den undtagelse, at den kompetente myndighed inden for tre måneder bør underrette den ansøgende CSD om resultatet af ansøgningen. CSD-links, som ikke indebærer væsentlige risici, eller interoperable links fra CSD'er, der outsourcer de til disse links knyttede interoperable links til offentlige enheder, f.eks. medlemmerne af ESCB, behøver imidlertid ikke en forudgående tilladelse, men bør indberettes af de relevante CSD'er til deres kompetente myndigheder.
(33)
Hvis en CSD ønsker at udvide sine tjenesteydelser til at omfatte ikke-bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, der udtrykkelig er anført i denne forordning, og som ikke indebærer en stigning i dens risikoprofil, bør den have mulighed herfor efter indberetning til den kompetente myndighed.
(34)
CSD'er etableret i tredjelande bør kunne tilbyde deres tjenesteydelser i Unionen, bl.a. ved at oprette en filial. Med henblik på at sikre en passende grad af sikkerhed i leveringen af CSD-tjenesteydelser ved tredjelandes CSD'er bør disse CSD'er anerkendes af ESMA, når de har til hensigt at levere visse af de i denne forordning anførte tjenesteydelser eller at oprette en filial i Unionen. CSD'er etableret i tredjelande bør kunne oprette links med CSD'er, der er etableret i Unionen, i tilfælde af manglende anerkendelse, såfremt den relevante kompetente myndighed ikke gør indsigelse. Som følge af de finansielle markeders globale karakter er ESMA bedst egnet til at anerkende tredjelandes CSD'er. ESMA bør kun kunne anerkende CSD'er fra tredjelande, hvis Kommissionen kommer til den konklusion, at de er underlagt lov- og tilsynsregler, der reelt svarer til reglerne i denne forordning, forudsat at de rent faktisk er meddelt tilladelse og underkastet tilsyn og overvågning i det land, hvor de er etableret, og såfremt der er indgået samarbejdsaftaler mellem ESMA og de pågældende kompetente myndigheder og relevante CSD-myndigheder. ESMA's anerkendelse forudsætter en tilsvarende anerkendelse af de tilsynskrav, der gælder for CSD'er, som er etableret i Unionen og er meddelt tilladelse i henhold til denne forordning.
(35)
I betragtning af CSD'ernes kompleksitet og deres systemiske karakter samt de tjenesteydelser, de leverer, bør gennemsigtige ledelsesregler sikre, at den øverste ledelse, medlemmerne af ledelsesorganet, aktionærer og deltagere, som er i stand til at udøve kontrol, jf. direktiv 2013/34/EU, over CSD'ens drift, er egnede til at sikre pålidelig og forsvarlig ledelse af CSD'en.
(36)
Der anvendes forskellige ledelsesstrukturer i de forskellige medlemsstater. I de fleste tilfælde anvendes der en en- og/eller tostrenget ledelsesstruktur. Definitionerne i denne forordning sigter mod at omfatte alle eksisterende strukturer uden at anbefale nogen bestemt struktur. De er rent funktionelle med det formål at fastsætte regler med henblik på et bestemt resultat, uanset hvilken national selskabslovgivning der finder anvendelse på institutterne i de enkelte medlemsstater. Definitionerne bør derfor ikke berøre den almindelige kompetencetildeling i henhold til national selskabslovgivning.
(37)
Gennemsigtige ledelsesprincipper bør sikre, at dels CSD-aktionærernes, -ledelsens og personalets interesser, dels de brugeres interesser, som CSD'erne i sidste ende tjener, varetages. Disse ledelsesprincipper bør anvendes, uden at det berører CSD'ens ejerskabsmodel. Der bør for hvert værdipapirafviklingssystem, CSD'en driver, oprettes brugerudvalg for at give brugerne mulighed for at rådgive CSD'ens ledelsesorgan i vigtige spørgsmål, som har betydning for dem, og de bør have de nødvendige værktøjer til at udfylde deres rolle. Forskellige CSD-brugeres interesser, herunder interesserne hos indehavere af forskellige typer af værdipapirer, bør være repræsenteret i brugerudvalget.
(38)
CSD'er bør kunne outsource driften af deres tjenesteydelser, forudsat at de risici, der opstår som følge af disse ordninger vedrørende outsourcing, kontrolleres. I betragtning af betydningen af CSD'ernes opgaver bør denne forordning indeholde bestemmelser om, at CSD'er ikke overdrager deres ansvar til tredjeparter ved den kontraktlige outsourcing af deres aktiviteter til tredjeparter. Outsourcing af sådanne aktiviteter bør kun ske på strenge betingelser, som sikrer, at CSD'erne forbliver ansvarlige for deres aktiviteter, og at tilsynet og kontrollen med CSD'erne ikke forringes. En CSD's outsourcing af sine aktiviteter til offentlige enheder kan under særlige omstændigheder undtages fra disse krav.
(39)
Denne forordning bør ikke være til hinder for, at medlemsstater, der tillader direkte værdipapirdepotsystemer, i national lovgivning kan fastsætte, at andre parter end CSD'er skal eller kan udføre visse opgaver, der i andre typer af depotsystemer typisk udføres af CSD'er, og præcisere, hvordan disse opgaver bør udføres. Navnlig er det i nogle medlemsstater kontoansvarlige eller deltagere i CSD'ers værdipapirafviklingssystemer, der indfører posteringer i værdipapirkonti, der forvaltes af CSD'er, uden at disse nødvendigvis selv er kontoudbydere. I lyset af behovet for retssikkerhed i relation til kontoposteringerne på CSD-niveau, bør den specifikke rolle, som disse andre parter spiller, anerkendes i denne forordning. Det bør derfor under særlige omstændigheder og i henhold til strenge lovbestemmelser være muligt enten at dele ansvaret for forvaltning af værdipapirkonti mellem en CSD og den pågældende anden part eller at fastsætte bestemmelser om eneansvar for den pågældende anden part for så vidt angår visse aspekter vedrørende forvaltning af værdipapirkonti på øverste niveau, forudsat at denne anden part er omfattet af passende regulering og tilsyn. Der bør ikke være begrænsninger med hensyn til omfanget af det delte ansvar.
(40)
Regler for god forretningsskik bør sikre gennemsigtige relationer mellem CSD'er og deres brugere. En CSD bør navnlig anvende offentligt tilgængelige, gennemsigtige, objektive og ikkediskriminerende kriterier for deltagelse i værdipapirafviklingssystemet, hvortil adgangen kun kan begrænses ud fra risikoens omfang. Kompetente myndigheder bør råde over hurtige og egnede foranstaltninger til at imødegå CSD'ers uberettigede afslag på levering af tjenesteydelser til deltagerne. En CSD bør offentliggøre priser og gebyrer for sine tjenesteydelser. For at sikre åben og ikkediskriminerende adgang til CSD-tjenesteydelser og i kraft af den stærke markedsposition, som CSD'er stadig indtager i deres respektive medlemsstater, bør en CSD ikke afvige fra sine offentliggjorte priser for sine kerneydelser, og den bør føre særskilte regnskaber for de omkostninger og indtægter, der er knyttet til hver enkelt af dens kerneydelser og dens accessoriske tjenesteydelser. Disse deltagelsesbestemmelser supplerer og konsoliderer den ret, som markedsdeltagerne i henhold til direktiv 2014/65/EU har til at anvende et afviklingssystem i en anden medlemsstat.
(41)
For at fremme effektiv registrering, afvikling og betaling bør CSD'er tilpasse deres kommunikationsprocedurer med hensyn til deltagere og markedsinfrastrukturer, de kommunikerer med, de relevante internationale åbne kommunikationsprocedurer og -standarder for kommunikation af meddelelses- og referenceoplysninger.
(42)
I betragtning af den centrale rolle, som værdipapirafviklingssystemer spiller på de finansielle markeder, bør CSD'erne ved leveringen af deres tjenesteydelser yde den bedst mulige indsats for at sikre rettidig afvikling af værdipapirtransaktionerne og værdipapirudstedelsens integritet. Denne forordning bør ikke gribe ind i medlemsstaternes nationale lovgivning om værdipapirbeholdninger og ordninger med henblik på at bevare værdipapirudstedelsernes integritet. For imidlertid at fremme beskyttelsen af deres deltageres og kunders aktiver bør denne forordning stille krav om, at CSD'er adskiller de enkelte deltageres værdipapirkonti og efter anmodning herom tilbyder deltagerne yderligere adskillelse af deres kunders konti, hvilket i visse tilfælde eventuelt vil indebære højere omkostninger, der så i givet fald skal bæres af de deltageres kunder, der anmoder om yderligere adskillelse. Der bør stilles krav om, at CSD'er og deres deltagere tilbyder både adskillelse af samlekonti og adskillelse af individuelle konti, således at kunderne kan vælge det adskillelsesniveau, som efter deres vurdering passer til deres behov
Den eneste undtagelse herfra bør være de tilfælde, hvor der stilles krav om, at en CSD og dens deltagere på grund af andre hensyn til den offentlige orden, navnlig vedrørende en effektiv og gennemsigtig skatteopkrævning, tilbyder individuel kundeadskillelse for borgere og bosiddende samt juridiske personer, der er etableret i en medlemsstat, når der på datoen for denne forordnings ikrafttræden stilles krav om en sådan individuel kundeadskillelse i henhold til national ret i den medlemsstat, hvor værdipapirerne er oprettet, og kun for borgere, bosiddende og juridiske personer, der er etableret i den pågældende medlemsstat. CSD'erne bør sikre, at disse krav finder anvendelse på hvert enkelt værdipapirafviklingssystem, de driver. Uden at dette berører leveringen af accessoriske tjenesteydelser, bør CSD'erne ikke for egen regning anvende nogen værdipapirer, der tilhører en deltager, medmindre den pågældende deltager udtrykkeligt har givet samtykke hertil, og bør i øvrigt undlade for egen regning at anvende værdipapirer, som ikke tilhører dem. Derudover bør CSD'en stille krav om, at deltagerne indhenter et eventuelt påkrævet forudgående samtykke fra deres kunder.
(43)
I direktiv 98/26/EF fastsættes, at overførselsordrer, der indgår i værdipapirafviklingssystemerne i overensstemmelse med disse systemers regler bør være retligt gældende over for og retligt bindende for tredjeparter. Da direktiv 98/26/EF imidlertid ikke specifikt omhandler CSD'er, der driver værdipapirafviklingssystemer, bør denne forordning af præciseringshensyn stille krav om, at CSD'er definerer, på hvilke tidspunkter overførselsordrer indgår i deres system og bliver uigenkaldelige i overensstemmelse med reglerne i nævnte direktiv. Derudover bør CSD'erne for at øge retssikkerheden oplyse deltagerne om, fra hvilket tidspunkt overførslen af værdipapirerne og kontanterne i et værdipapirafviklingssystem er retligt gældende og retligt bindende for tredjeparter, i givet fald i overensstemmelse med de i national lovgivning fastsatte regler. CSD'er bør endvidere træffe alle rimelige foranstaltninger til at sikre, at overførslen af værdipapirer og kontanter er retligt gældende og retligt bindende for tredjeparter senest ved forretningsdagens afslutning på den faktiske afviklingsdato.
(44)
For at undgå afviklingsrisici som følge af afregningsfirmaets insolvens bør en CSD, når det er praktisk muligt, afvikle kontantdelen af værdipapirtransaktionen via konti åbnet hos en centralbank. Er det ikke muligt, bør en CSD kunne afvikle via konti hos et kreditinstitut etableret efter bestemmelserne i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (14) i henhold til en specifik tilladelsesprocedure samt de tilsynsmæssige krav i denne forordnings afsnit IV.
(45)
Banktjenesteydelser i tilknytning til afvikling, der indebærer kredit- og likviditetsrisici, bør kun leveres af CSD'er eller outsources til enheder, der er meddelt tilladelse til at levere banktjenesteydelser i tilknytning til de CSD-aktiviteter, som er fastsat i denne forordning.
(46)
Af hensyn til den effektivitet, der opnås ved, at enheder inden for samme koncern leverer både CSD- og banktjenesteydelser, bør kravene i denne forordning ikke være til hinder for, at det pågældende kreditinstitut tilhører samme koncern som CSD'en. Der bør fastsættes ordninger, der gør det muligt at give CSD'er tilladelse til at levere accessoriske tjenesteydelser fra den samme juridiske enhed eller fra en separat juridisk enhed, uanset om den er del af den samme koncern, som i sidste ende kontrolleres af det samme moderselskab, til deres deltagere og andre enheder. Når et kreditinstitut, der ikke er en centralbank, fungerer som afregningsfirma, bør kreditinstituttet til CSD'ens deltagere kunne levere de i denne forordning omhandlede tjenesteydelser, som er omfattet af tilladelsen, men bør ikke levere andre banktjenesteydelser fra den samme juridiske enhed for at begrænse afviklingssystemets eksponering over for de risici, der opstår som følge af kreditinstituttets misligholdelse.
(47)
Da direktiv 2013/36/EU ikke specifikt omhandler intradag-kredit- og likviditetsrisici, der følger af leveringen af banktjenesteydelser i tilknytning til afviklingen, bør kreditinstitutter og CSD'er, der leverer sådanne tjenesteydelser, også være underkastet specifikke skærpede krav til reducering af kredit- og likviditetsrisici, herunder et risikotillæg, der afspejler de relevante risici. Disse skærpede krav til reducering af kredit- og likviditetsrisici bør overholde de globale standarder for finansielle markedsinfrastrukturer og principperne i de »Monitoring tools for intraday liquidity management« (»Overvågningsværktøjer til styring af intradag-likviditeten«), som blev offentliggjort af Baselkomitéen for Banktilsyn i april 2013.
(48)
Nogle CSD'er, der også opererer som kreditinstitutter, er omfattet af de for kreditinstitutter relevante kapitalgrundlags- og indberetningskrav i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 (15) og i direktiv 2013/36/EU. På grund af disse CSD'ers systemiske relevans er det for at undgå kumulativ anvendelse af forskellige EU-regler, f.eks. vedrørende indberetning af egne kapitalgrundlagskrav, passende at lade de strengeste krav i EU-retten finde anvendelse. På områder, hvor der påvises mulige overlapninger af krav, bør ESMA og den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed), som er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (16) (EBA), afgive en udtalelse om EU-retsakternes passende anvendelse i overensstemmelse med artikel 34 i forordning (EU) nr. 1095/2010 og i forordning (EU) nr. 1093/2010.
(49)
Kreditinstitutter og CSD'er bør, ud over egne kapitalgrundlagskrav, som er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU, være omfattet af et risikotillæg, som afspejler de risici, f.eks. kredit- og likviditetsrisici, der opstår som følge af ydelse af intradag-kredit til bl.a. deltagerne i et værdipapirafviklingssystem eller andre brugere af CSD-tjenesteydelser.
(50)
For at sikre, at de specifikke foranstaltninger til reducering af kredit- og likviditetsrisiciene overholdes fuldt ud, bør de kompetente myndigheder kunne stille krav om, at CSD'er udpeger mere end ét kreditinstitut, hvis myndighederne på grundlag af de tilgængelige oplysninger kan påvise, at det ene kreditinstituts eksponering over for koncentrationen af kredit- og likviditetsrisiciene ikke er tilstrækkeligt reduceret. CSD'er bør også kunne udpege mere end ét kreditinstitut.
(51)
Tilsynet med, at de udpegede kreditinstitutter eller CSD'er, der er meddelt tilladelse til at levere banktjenesteydelser i tilknytning til afvikling, overholder kravene i forordning (EU) nr. 575/2013 og i direktiv 2013/36/EU og de specifikke relevante tilsynsmæssige krav i denne forordning, bør overlades til de i forordning (EU) nr. 575/2013 omhandlede kompetente myndigheder. For at sikre en konsekvent anvendelse af tilsynstandarderne er det hensigtsmæssigt, at de CSD-banktjenesteydelser, hvis omfang og beskaffenhed kan udgøre en væsentlig risiko for den finansielle stabilitet i Unionen, underlægges direkte tilsyn ved ECB på de betingelser, som er fastsat i Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (17) i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter. Denne forordning bør ikke berøre forordning (EU) nr. 1024/2013.
(52)
Et kreditinstitut eller en CSD, som er meddelt tilladelse til at levere banktjenesteydelser i tilknytning til afvikling, bør overholde al nuværende og fremtidig EU-lovgivning, som finder anvendelse på kreditinstitutter. Denne forordning bør ikke berøre direktiv 2014/59/EU og anden fremtidig lovgivningsmæssig EU- retsakt om et regelsæt for genopretning og afvikling af kreditinstitutter, investeringsselskaber og andre finansielle institutioner.
(53)
For at opnå tilstrækkelig sikkerhed og kontinuitet i CSD'ernes levering af tjenesteydelser bør de underkastes specifikke ensartede og umiddelbart gældende tilsyns- og kapitalkrav, som begrænser deres juridiske, operationelle og investeringsmæssige risici.
(54)
Der bør stilles specifikke krav til sikkerheden af linkaftaler mellem CSD'er, for at deres respektive deltagere kan få adgang til andre værdipapirafviklingssystemer. Levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser af en separat juridisk enhed bør ikke forhindre CSD'er i at få leveret sådanne tjenesteydelser, i særdeleshed hvis de er deltagere i et værdipapirafviklingssystem drevet af en anden CSD. Det er særlig vigtigt, at potentielle risici, der opstår som følge af linkaftaler, f.eks. kredit- og likviditetsrisici og organisatoriske og alle andre relevante risici for CSD'er, reduceres i fuldt omfang. For interoperable links er det vigtigt, at forbundne værdipapirafviklingssystemer har identiske tidspunkter for overførselsordrers indgang i systemet, og at sådanne overførselsordrer er uigenkaldelige og anvender tilsvarende regler vedrørende tidspunktet for endelige overførsler af værdipapirer og kontanter. De samme principper bør også finde anvendelse på CSD'er, som har en fælles IT-afviklingsinfrastruktur.
(55)
For at sætte kompetente myndigheder i stand til at føre effektivt tilsyn med CSD'ers aktiviteter, bør CSD'er være omfattet af strenge krav om registrering. CSD'er bør i en periode på mindst ti år opbevare alle registreringer og data om samtlige tjenesteydelser, de måtte levere, herunder transaktionsdata om forvaltning af sikkerhedsstillelse, som indebærer behandling af tilbagekøb af værdipapirer eller aftaler om udlån. Det kan eventuelt være påkrævet, at CSD'er specificerer et fælles format for deres kunders forelæggelse af transaktionsdata, for at overholde kravet om registrering i overensstemmelse med alle relevante reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedtaget i henhold til denne forordning.
(56)
I mange medlemsstater er udstedere i henhold til den nationale lovgivning forpligtet til at udstede visse typer værdipapirer, især aktier, via deres nationale CSD'er. For at fjerne denne hindring for et velfungerende EU-efterhandelsmarked og give udstederne mulighed for at vælge den mest effektive måde at forvalte deres værdipapirer på bør udstederne have ret til at vælge en hvilken som helst CSD etableret i Unionen til registrering af deres værdipapirer og levering af relevante CSD-tjenesteydelser. Eftersom harmonisering af national selskabsret ligger uden for denne forordnings anvendelsesområde, bør national selskabsret eller anden tilsvarende lovgivning, i henhold til hvilken værdipapirerne er oprettet, fortsat finde anvendelse, og der bør træffes foranstaltninger til at sikre, at national selskabsret og tilsvarende lovgivning kan overholdes, når retten til at vælge CSD udøves. Den nationale selskabslovgivning og anden tilsvarende lovgivning, i henhold til hvilken værdipapirerne er oprettet, regulerer forholdet mellem udstederen og indehaverne eller enhver tredjepart og deres respektive rettigheder og forpligtelser forbundet med værdipapirerne, f.eks. stemmeret, udbytter og andre corporate actions. Et afslag på at levere tjenesteydelser til en udsteder bør kun kunne tillades på grundlag af en samlet risikovurdering, eller såfremt CSD'en ikke leverer udstedelsesydelser i tilknytning til værdipapirer, der er oprettet i henhold til selskabslovgivningen eller anden tilsvarende lovgivning i den relevante medlemsstat. Kompetente myndigheder bør råde over hurtige og egnede foranstaltninger til at imødegå CSD'ers uberettigede afslag på levering af tjenesteydelser til udstederne.
(57)
I betragtning af det øgede omfang af grænseoverskridende beholdninger og overførsler af værdipapirer, der fremmes af denne forordning, er det yderst påtrængende og vigtigt at fastsætte klare lovvalgsregler om de formueretlige aspekter i forbindelse med værdipapirer på konti, der forvaltes af CSD'er. Dette er imidlertid et horisontalt spørgsmål, der rækker ud over denne forordnings anvendelsesområde, og som kan behandles i fremtidige lovgivningsmæssige EU-retsakter.
(58)
Den europæiske adfærdskodeks for clearing og afvikling af 7. november 2006 indeholder frivillige rammebestemmelser for adgang mellem CSD'er og andre markedsinfrastrukturer. Efterhandelssektoren er dog fortsat opdelt efter nationale skillelinjer, hvilket gør omkostningerne ved grænseoverskridende handel unødvendigt store. Det er nødvendigt at fastsætte ensartede betingelser for links mellem CSD'er og for den indbyrdes adgang mellem CSD'er og andre markedsinfrastrukturer. CSD'er bør for at kunne tilbyde deres deltagere adgang til andre markeder have ret til at blive deltagere i en anden CSD eller anmode en anden CSD om at udvikle særlige funktioner for at få adgang hertil. Denne adgang bør gives på loyale, rimelige og ikkediskriminerende vilkår og bør kun nægtes, hvis den truer de finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion eller forårsager systemiske risici. Kompetente myndigheder bør råde over hurtige og egnede foranstaltninger til at imødegå CSD'ers uberettigede afslag på at give adgang til en anden CSD. Såfremt CSD-links medfører væsentlige risici for afviklingen, bør de være underlagt tilladelse og skærpet tilsyn af de relevante kompetente myndigheder.
(59)
CSD'er bør også have adgang til transaction feeds fra en CCP eller en markedsplads, og disse markedsinfrastrukturer bør have adgang til værdipapirafviklingssystemer drevet af CSD'er. Denne adgang kan kun nægtes, hvis den truer de finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion eller forårsager systemiske risici og må ikke afslås med henvisning til tab af markedsandele.
(60)
De kompetente myndigheder bør råde over hurtige og egnede foranstaltninger til at imødegå CSD'ers eller markedsinfrastrukturers uberettigede afslag på adgang til deres tjenesteydelser. Denne forordning fuldstændiggør de adgangsordninger mellem markedspladser, CCP'er og CSD'er, som er fastsat i forordning (EU) nr. 648/2012 og i forordning (EU) nr. 600/2014 og som er nødvendige for at opbygge et konkurrencedygtigt indre marked for efterhandelsydelser. ESMA og Kommissionen bør fortsat overvåge efterhandelsinfrastrukturens udvikling nøje, og Kommissionen bør i givet fald gribe ind for at forhindre konkurrenceforvridninger i at opstå i det indre marked.
(61)
Forsvarlige tilsynsregler og regler for god forretningsskik for den finansielle sektor bør bygge på solide tilsyns- og sanktionsordninger. Tilsynsmyndighederne bør med henblik på dette have tilstrækkelige handlebeføjelser og bør kunne sætte afskrækkende sanktionsordninger ind over for enhver retsstridig adfærd. I Kommissionens meddelelse af 8. december 2010 med titlen »Udvidelse af sanktionsordningerne i sektoren for finansielle tjenesteydelser« foretages der en gennemgang af de eksisterende sanktionsbeføjelser og anvendelsen heraf i praksis med det formål at forbedre konvergensen i sanktionerne i forbindelse med hele spektret af tilsynsaktiviteter.
(62)
For at sikre, at CSD'er, kreditinstitutter udpeget som afregningsfirmaer, medlemmerne af deres ledelsesorganer og enhver anden person, som reelt kontrollerer deres aktiviteter, samt enhver anden person overholder kravene i denne forordning, bør de kompetente myndigheder kunne anvende administrative sanktioner og andre foranstaltninger, som er effektive, står i rimeligt forhold til overtrædelsen og har afskrækkende virkning.
(63)
For at sanktionerne får afskrækkende virkning og anvendes konsekvent i alle medlemsstater, bør denne forordning indeholde en liste over væsentlige administrative sanktioner og andre foranstaltninger, som de kompetente myndigheder skal have til rådighed, bestemmelser om beføjelser til at pålægge alle juridiske eller fysiske personer, som er ansvarlige for en overtrædelse af forordningen, disse sanktioner og andre foranstaltninger, en liste over væsentlige kriterier til bestemmelse af omfanget og arten af sådanne sanktioner og andre foranstaltninger samt bestemmelser om størrelsen af de administrative bøder. Ved fastsættelsen af administrative bøder bør der tages højde for faktorer som eventuelle konstaterede økonomiske gevinster som følge af overtrædelsen, overtrædelsens grovhed og varighed, eventuelle skærpende eller formildende omstændigheder, nødvendigheden af, at de administrative bøder har en afskrækkende virkning, og at der i givet fald ydes nedsættelse for samarbejde med den kompetente myndighed. Ved indførelsen og offentliggørelsen af sanktioner bør de grundlæggende rettigheder som fastsat i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»chartret«) overholdes, især retten til respekt for privatliv og familieliv (artikel 7), retten til beskyttelse af personoplysninger (artikel 8) samt retten til effektive retsmidler og til en upartisk domstol (artikel 47).
(64)
Der bør for at afdække potentielle overtrædelser indføres effektive mekanismer, der tilskynder til at indberette potentielle eller faktiske overtrædelser af denne forordning til de kompetente myndigheder. Disse mekanismer bør omfatte passende garantier for de personer, der indberetter potentielle eller faktiske overtrædelser af denne forordning, og de personer, der anklages for sådanne overtrædelser. Der bør indføres passende procedurer for at sikre overholdelse af den anklagede persons ret til beskyttelse af personoplysninger, denne persons ret til et forsvar og ret til at blive hørt, før der træffes endelig afgørelse om den pågældende, samt ret til at søge effektiv retslig klageadgang mod enhver afgørelse eller foranstaltning, der vedrører personen.
(65)
Denne forordning bør ikke berøre bestemmelser i medlemsstaternes lovgivning vedrørende strafferetlige sanktioner.
(66)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (18) finder anvendelse på behandling af personoplysninger i medlemsstaterne i henhold til denne forordning. Enhver udveksling eller videregivelse af personoplysninger, som kompetente myndigheder i medlemsstaterne foretager, bør ske i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger som fastsat i direktiv 95/46/EF. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (19) regulerer ESMA's behandling af personoplysninger i henhold til denne forordning. Enhver udveksling eller videregivelse af personoplysninger, som ESMA foretager, bør ske i overensstemmelse med reglerne om videregivelse af personoplysninger i forordning (EF) nr. 45/2001.
(67)
Denne forordning overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som bl.a. chartret anerkender, især retten til respekt for privatliv og familieliv, retten til beskyttelse af personoplysninger, adgang til effektive retsmidler og til en upartisk domstol, retten til ikke at blive retsforfulgt eller straffet to gange for samme lovovertrædelse samt friheden til at oprette og drive egen virksomhed, og forordningen skal gennemføres i overensstemmelse med disse rettigheder og principper.
(68)
ESMA bør spille en central rolle ved anvendelsen af denne forordning ved at sikre, at EU-bestemmelserne anvendes konsekvent af de nationale kompetente myndigheder og ved at bilægge tvister mellem dem.
(69)
ESMA skal forelægge Kommissionen årsrapporter, der vurderer tendenser og potentielle risici på de markeder, der er omfattet af denne forordning. Disse rapporter bør mindst omfatte en vurdering af afviklingseffektiviteten, internaliseret afvikling, grænseoverskridende levering af tjenesteydelser, grundene til nægtelse af ret til adgang og andre væsentlige hindringer for konkurrencen inden for finansielle efterhandelsydelser, herunder eventuelle hindringer, der opstår som følge af uhensigtsmæssig brug af licensordninger, hensigtsmæssigheden af bøder for afviklingsfejl, herunder navnlig behovet for yderligere fleksibilitet i forbindelse med bøder for afviklingsfejl i forbindelse med illikvide finansielle instrumenter, anvendelsen af medlemsstaternes regler om civilretligt ansvar for tab forårsaget af CSD'er, vilkårene for levering af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, krav vedrørende beskyttelse af deltageres og deres kunders værdipapirer og sanktionsordningen, og de kan om nødvendigt indeholde anbefalinger vedrørende forebyggende eller afhjælpende foranstaltninger. ESMA bør også inden for en rimelig tidsfrist og i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1095/2010 gennemføre peerevalueringer, der omfatter de kompetente myndigheders aktiviteter i henhold til denne forordning. På grund af CSD'ernes systemiske betydning og den omstændighed, at det er første gang, de reguleres på EU-niveau, er det rimeligt at stille krav om, at disse peerevalueringer til at begynde med finder sted hvert tredje år i forbindelse med tilsynet med de CSD'er, der gør brug af den frie udveksling af tjenesteydelser eller deltager i et interoperabelt link.
(70)
Da ESMA sidder inde med højt specialiseret faglig kompetence inden for værdipapirer og værdipapirmarkeder, er det effektivt og hensigtsmæssigt at lade denne myndighed få til opgave at udarbejde udkast til reguleringsmæssige og gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ikke indebærer politikbeslutninger, med henblik på forelæggelse for Kommissionen. Når det er nærmere angivet, bør ESMA også samarbejde med medlemmerne af ESCB og EBA.
(71)
Kommissionen bør tillægges beføjelse til at vedtage reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF og artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010 og artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010 vedrørende de detaljerede elementer i foranstaltningerne til at forbedre afviklingsdisciplinen; indberetning af internaliseret afvikling; de oplysninger og andre elementer, som en CSD skal medtage i sin ansøgning om tilladelse; de vilkår, på hvilke de kompetente myndigheder kan godkende CSD'ers kapitalinteresser i visse juridiske personer; de oplysninger, som de forskellige myndigheder skal udveksle med hinanden ved tilsynet med CSD'er; de oplysninger, som den ansøgende CSD skal indgive til ESMA i sin ansøgning om anerkendelse; enkelthederne i ledelsesordningerne for CSD'er; de nærmere enkeltheder om de registre, som CSD'erne skal føre; de risici, som CSD'er skal tage højde for, når de gennemfører en samlet risikovurdering, og de kompetente myndigheder, når de vurderer begrundelser for afvisning af anmodninger om adgang; enkelthederne i proceduren for deltageres og udstederes adgang til CSD'er, adgang mellem CSD'er og mellem CSD'er og andre markedsinfrastrukturer, de nærmere enkeltheder i de foranstaltninger, som CSD'er skal træffe for at sikre integriteten i udstedelsen; reducering af de operationelle og investeringsmæssige risici, der følger af CSD-linkene; de nærmere enkeltheder i kapitalkravene for CSD'er; de nærmere enkeltheder vedrørende ansøgningen om tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser; risikotillæg og de tilsynsmæssige krav vedrørende kredit- og likviditetsrisici for CSD'er og de udpegede kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser.
(72)
Kommissionen bør også tillægges beføjelse til at vedtage gennemførelsesmæssige tekniske standarder ved hjælp af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 291 i TEUF og i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010 vedrørende standardformularer og -modeller til indberetning om internaliseret afvikling; CSD'ers ansøgning om tilladelse; til levering af oplysninger mellem de forskellige kompetente myndigheder til brug for tilsynet med CSD'erne; til de relevante samarbejdsaftaler mellem hjemlandets og værtslandets myndigheder; til de registre, som CSD'erne skal føre; til de procedurer, som skal anvendes, når en deltager eller en udsteder nægtes adgang til en CSD, når CSD'er nægtes adgang mellem hinanden indbyrdes eller mellem CSD'er og andre markedsinfrastrukturer; til høring af forskellige myndigheder forud for meddelelse af tilladelse til et afregningsfirma.
(73)
Med henblik på at nå de ved denne forordning fastsatte mål bør Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår specifikke oplysninger vedrørende visse definitioner; parametre for beregning af bødeniveauet for de deltagere, der forårsager afviklingsfejl, og de kriterier, der lægges til grund for vurderingen af, om en CSD's aktiviteter i et værtsland anses for at være af væsentlig betydning for denne medlemsstat; det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder også på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(74)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges beføjelse til at træffe afgørelser om vurderingen af tredjelandes regler med henblik på anerkendelse af tredjelandes CSD'er. Denne beføjelse bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (20).
(75)
I forbindelse med vurderingen af relevante regler i tredjelande bør der anvendes en forholdsmæssig, resultatbaseret tilgang, der fokuserer på overholdelse af gældende EU-regler og, hvor dette er relevant, internationale standarder. Der kan også gives betinget eller midlertidig anerkendelse, såfremt der ikke er områder med substantielle forskelle, der ville medføre forudsigelige skadelige virkninger på Unionens markeder.
(76)
Målene for denne forordning, nemlig at fastsætte ensartede krav for afvikling samt for CSD'er, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af det påtænkte tiltags rækkevidde bedre nås på EU-plan. Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. EU-traktatens artikel 5. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(77)
Det er nødvendigt at ændre direktiv 98/26/EF for at bringe det i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/78/EU (21), hvorefter udpegede værdipapirafviklingssystemer ikke længere anmeldes til Kommissionen, men til ESMA.
(78)
I betragtning af, at denne forordning på EU-niveau harmoniserer foranstaltninger til forebyggelse og afhjælpning af afviklingsfejl, og for så vidt angår at disse foranstaltninger har et bredere anvendelsesområde end Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 236/2012 (22) er det nødvendigt at ophæve artikel 15 i nævnte forordning.
(79)
CSD'er bør undtages fra anvendelsen af direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014, når de leverer tjenesteydelser, som udtrykkelig er anført i denne forordning. For at sikre, at enheder, der yder investeringsservice eller udfører investeringsaktiviteter, er omfattet af direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014, og for at undgå konkurrenceforvridning mellem forskellige former for udbydere af sådanne ydelser er det imidlertid nødvendigt at stille krav om, at CSD'er, der yder investeringsservice og udfører investeringsaktiviteter som led i deres accessoriske tjenesteydelser, er omfattet af kravene i direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014.
(80)
Anvendelsen af denne forordnings bestemmelser om tilladelse og anerkendelse bør udskydes for at give CSD'er, som er etableret i Unionen eller tredjelande, tilstrækkelig tid til at ansøge om den i denne forordning foreskrevne tilladelse og anerkendelse af deres aktiviteter. Indtil der i henhold til denne forordning er truffet afgørelse om tilladelse til eller anerkendelse af CSD'er og af deres aktiviteter, herunder CSD-links, bør de respektive nationale regler om tilladelse til og anerkendelse af CSD'er fortsat være gældende.
(81)
Det er også nødvendigt at udskyde anvendelsen af kravene vedrørende afviklingsdisciplin og krav vedrørende indberetningspligten af afviklingsinternalisatorer, indtil alle nødvendige delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der fastsætter disse krav, er trådt i kraft, samt af bestemmelserne om registrering af visse værdipapirer i elektronisk form og afviklingen af forpligtelserne i værdipapirafviklingssystemer senest den anden forretningsdag efter handelen for at give markedsdeltagere, der besidder værdipapirer i papirform eller anvender længere afviklingsperioder, tilstrækkelig tid til at efterleve disse krav -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastsættes der fælles krav til afvikling af finansielle instrumenter i Unionen og regler om værdipapircentralers (CSD'er) organisation og ledelse med henblik på at fremme sikker, effektiv og gnidningsfri afvikling.
2. Denne forordning finder anvendelse på afvikling af alle finansielle instrumenter og CSD-aktiviteter, medmindre andet følger af denne forordning.
3. Denne forordning berører ikke bestemmelser i EU-retten vedrørende specifikke finansielle instrumenter, navnlig direktiv 2003/87/EF.
4. Artikel 10-20, artikel 22, 23, 24 og 27, artikel 28, stk. 6, artikel 30, stk. 4, samt artikel 46 og 47, bestemmelserne i afsnit IV samt kravene om indberetning til kompetente myndigheder eller relevante myndigheder eller om overholdelse af deres instrukser i henhold til denne forordning finder ikke anvendelse på medlemmerne af ESCB, andre nationale organer, som varetager lignende funktioner, eller andre offentlige organer i medlemsstaterne, der har til opgave at forvalte eller intervenere i forvaltningen af offentlig gæld i Unionen i forbindelse med en CSD, som de ovenfor nævnte organer forvalter direkte på det samme ledelsesorgans ansvar, som har adgang til disse organers finansielle midler, og som ikke er en separat enhed.
Artikel 2
Definitioner
1. I denne forordning forstås ved:
1) »værdipapircentral« eller »CSD«: en juridisk person, som driver et værdipapirafviklingssystem omhandlet i bilagets afsnit A, punkt 3, og som leverer mindst en anden af de kerneydelser, der er opført i bilagets afsnit A
2) »tredjelands CSD«: en i et tredjeland etableret retlig enhed, der leverer en tjenesteydelse, der svarer til kerneydelsen omhandlet i bilagets afsnit A, punkt 3, og som udfører mindst én af de øvrige kerneydelser i afsnit A i bilaget
3) »immobilisering«: den handling, hvorved fysiske værdipapirers placering koncentreres i en CSD, således at efterfølgende overførsler kan ske elektronisk
4) »dematerialiseret form«: det forhold, at finansielle instrumenter kun foreligger som elektroniske registreringer
5) »modtagende CSD«: den CSD, der modtager en anmodning fra en anden CSD, om adgang til dens tjenesteydelser gennem et CSD-link
6) »anmodende CSD«: den CSD, der anmoder om adgang til en anden CSD's, tjenesteydelser gennem et CSD-link
7) »afvikling«: afslutning af en værdipapirtransaktion, uanset hvor den gennemføres, med det formål at opfylde parternes forpligtelser vedrørende den pågældende transaktion ved at overføre kontanter eller værdipapirer eller begge
8) »finansielle instrumenter« eller »værdipapirer«: finansielle instrumenter som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 15), i 2014/65/EU
9) »overførselsordre«: en overførselsordre som defineret i artikel 2, litra i), andet led, i direktiv 98/26/EF
10) »værdipapirafviklingssystem«: et system som omhandlet i artikel 2, litra a), første, andet og tredje led, i direktiv 98/26/EF, som ikke drives af en central modpart, hvis virksomhed består i at udføre overførselsordrer
11) »afviklingsinternalisator«: et institut, der er meddelt tilladelse i overensstemmelse med direktiv 2013/36/EU eller direktiv 2014/65/EU, som udfører overførselsordrer på kunders eller egne vegne frem for gennem et værdipapirafviklingssystem
12) »planlagt afviklingsdato«: den dato, der indføres i værdipapirafviklingssystemet som afviklingsdatoen, og hvor parterne i en værdipapirtransaktion har aftalt, at afviklingen skal finde sted
13) »afviklingsperiode«: tidsperioden mellem handelsdatoen og den planlagte afviklingsdato
14) »forretningsdag«: forretningsdag som defineret i artikel 2, litra n), i direktiv 98/26/EF
15) »afviklingsfejl«: manglende afvikling eller kun delvis afvikling af en værdipapirtransaktion på den planlagte afviklingsdato på grund af manglende værdipapirer eller kontanter og uanset den underliggende årsag
16) »central modpart« eller »CCP«: en CCP som defineret i artikel 2, nr. 1), i forordning (EU) nr. 648/2012
17) »kompetent myndighed«: den myndighed, der udpeges af hver medlemsstat i overensstemmelse med artikel 11, medmindre andet er fastsat i denne forordning
18) »relevant myndighed«: en myndighed som omhandlet i artikel 12
19) »deltager«: enhver deltager som defineret i artikel 2, litra f), i direktiv 98/26/EF i et værdipapirafviklingssystem
20) »kapitalinteresse«: en kapitalinteresse som omhandlet i artikel 2, nr. 2), første punktum, i direktiv 2013/34/EU eller direkte eller indirekte besiddelse af 20 % eller mere af stemmerettighederne eller kapitalen i en virksomhed
21) »kontrol«: forholdet mellem to virksomheder som beskrevet i artikel 22 i direktiv 2013/34/EU
22) »dattervirksomhed«: en dattervirksomhed i den forstand, hvori udtrykket anvendes i artikel 2, nr. 10), og artikel 22 i direktiv 2013/34/EU
23) »hjemland«: den medlemsstat, hvor en CSD er etableret
24) »værtsland«: en anden medlemsstat end hjemlandet, hvor en CSD har en filial eller leverer CSD-tjenesteydelser
25) »filial«: et andet forretningssted end hovedkontoret, som er en del af en CSD, som ikke har status som juridisk person, og som leverer CSD-tjenesteydelser, som CSD'en er meddelt tilladelse til at levere
26) »misligholdelse« i forhold til en deltager: en situation, hvor der indledes insolvensbehandling som defineret i artikel 2, litra j), i direktiv 98/26/EF mod en deltager
27) »levering mod betaling (eller DvP)«: en værdipapirafviklingsmekanisme, hvorved værdipapirer udveksles med kontanter på en sådan måde, at værdipapirerne overføres, hvis og kun hvis den tilsvarende overførsel af kontanter finder sted, og omvendt
28) »værdipapirkonto«: en konto, hvor værdipapirer kan krediteres eller debiteres
29) »CSD-link«: en foranstaltning mellem CSD'er, hvor en CSD bliver deltager i en anden CSD's værdipapirafviklingssystem for at lette overførsel af værdipapirer fra sidstnævnte CSD's deltagere til førstnævnte CSD's deltagere eller en anden foranstaltning, hvorved en CSD har adgang til en anden CSD indirekte eller via et mellemled. CSD-links omfatter standardiserede links, skræddersyede links, indirekte links og interoperable links
30) »standardiseret link«: et CSD-link, hvor en CSD bliver deltager i en anden CSD's værdipapirafviklingssystem på samme vilkår og betingelser som gælder for enhver anden deltager i det værdipapirafviklingssystem, som sidstnævnte driver
31) »skræddersyet link«: et CSD-link, hvor en CSD, der bliver deltager i en anden CSD's værdipapirafviklingssystem, får leveret supplerende særlige tjenesteydelser ud over de tjenesteydelser, som normalt leveres af denne CSD til deltagere i dens værdipapirafviklingssystem
32) »indirekte link«: en foranstaltning mellem en CSD og en tredjepart, der ikke er en CSD, og som er deltager i en anden CSD's værdipapirafviklingssystem. Et sådant link oprettes af en CSD med henblik på at lette overførsel af værdipapirer til dens deltagere fra deltagerne i en anden CSD
33) »interoperabelt link«: et CSD-link, ved hjælp af hvilket CSD'erne indvilliger i at indføre gensidige tekniske løsninger på afvikling i de værdipapirafviklingssystemer, som de driver
34) »internationale åbne kommunikationsprocedurer og -standarder«: internationalt accepterede standarder for kommunikationsprocedurer, f.eks. standardiserede meddelelsesformater og datarepræsentation, der er tilgængelige på et fair, åbent og ikkediskriminerende grundlag for en interesseret part
35) »værdipapirer«: værdipapirer som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 44), i direktiv 2014/65/EU
36) »aktier«: værdipapirer, jf. artikel 4, stk. 1, nr. 44), litra a), i direktiv 2014/65/EU
37) »pengemarkedsinstrumenter«: pengemarkedsinstrumenter som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 17), i direktiv 2014/65/EU
38) »andele i institutter for kollektiv investering«: andele i institutter for kollektiv investering som omhandlet i afsnit C, punkt 3, i bilag I til direktiv 2014/65/EU
39) »emissionskvoter«: alle emissionskvoter som beskrevet i afsnit C, punkt 11, i bilag I til direktiv 2014/65/EU med undtagelse af derivater af emissionskvoter
40) »reguleret marked«: reguleret marked som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 21), i direktiv 2014/65/EU
41) »multilateral handelsfacilitet« eller »MHF«: multilateral handelsfacilitet som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 22), i direktiv 2014/65/EU
42) »markedsplads«: en markedsplads som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 24), i direktiv 2014/65/EU
43) »afregningsfirma«: afregningsfirma som defineret i artikel 2, litra d), i direktiv 98/26/EF
44) »SMV-vækstmarked«: et SMV-vækstmarked som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 12), i direktiv 2014/65/EU
45) »ledelsesorgan«: det eller de organer i en CSD, som er udpeget i overensstemmelse med national lovgivning, og som har beføjelse til at fastlægge CSD'ens strategi, mål og generelle ledelsesprincipper, og som fører tilsyn med og overvåger ledelsens beslutningstagning, og hvori indgår personer, som varetager CSD'ens daglige ledelse.
Hvis et ledelsesorgan i henhold til national lovgivning omfatter forskellige organer med specifikke funktioner, finder kravene i denne forordning kun anvendelse på medlemmer af ledelsesorganet, som tildeles det respektive ansvar i henhold til gældende national lovgivning
46) »øverste ledelse«: de fysiske personer, som har ledelsesfunktioner i en CSD, og som over for ledelsesorganet er ansvarlige for den daglige ledelse af den pågældende CSD.
2. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 67 vedrørende foranstaltninger til nærmere præcisering af de i afsnit B, punkt 1-4, i bilaget anførte accessoriske tjenesteydelser, som ikke er bankmæssige, og de i afsnit C i bilaget anførte bankmæssige accessoriske tjenesteydelser.
AFSNIT II
VÆRDIPAPIRAFVIKLING
KAPITEL I
Elektronisk form
Artikel 3
Elektronisk form
1. Uden at dette berører stk. 2, sørger udstedere, der er etableret i Unionen, og som udsteder eller har udstedt værdipapirer, der optages til handel eller handles på markedspladser, for, at værdipapirerne foreligger i elektronisk form gennem immobilisering eller efter en direkte udstedelse i dematerialiseret form.
2. Hvis en transaktion i værdipapirer finder sted på en markedsplads, registreres de relevante værdipapirer i elektronisk form i en CSD på eller før den planlagte afviklingsdato, medmindre en sådan registrering allerede har fundet sted.
Hvis værdipapirer overføres ifølge en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse som defineret i artikel 2, stk. 1, litra a), i direktiv 2002/47/EF, registreres værdipapirerne i elektronisk form i en CSD på eller forud for den planlagte afviklingsdato, medmindre en sådan registrering allerede har fundet sted.
Artikel 4
Håndhævelse
1. Myndighederne i den medlemsstat, hvor den udsteder, der udsteder værdipapirer, er etableret, sikrer, at artikel 3, stk. 1, finder anvendelse.
2. De myndigheder, herunder de kompetente myndigheder, som er udpeget i overensstemmelse med artikel 21, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/71/EF (23), der har kompetence til at føre tilsyn med markedspladser, sikrer, at artikel 3, stk. 2, første afsnit, i denne forordning finder anvendelse, når de i artikel 3, stk. 1, i denne forordning omhandlede værdipapirer handles på markedspladser.
3. De myndigheder i medlemsstaterne, der er ansvarlige for anvendelsen af direktiv 2002/47/EF, sikrer, at denne artikel 3, stk. 2, andet afsnit, i denne forordning finder anvendelse, når de i denne forordnings artikel 3, stk. 1, omhandlede værdipapirer overføres ifølge en aftale om finansiel sikkerhedsstillelse som defineret i artikel 2, stk. 1, litra a), i direktiv 2002/47/EF.
KAPITEL II
Afviklingsperioder
Artikel 5
Planlagte afviklingsdatoer
1. Deltagere i et værdipapirafviklingssystem, der for egen regning eller på tredjemands vegne i dette system afvikler transaktioner med værdipapirer, pengemarkedsinstrumenter, andele i kollektive investeringsinstitutter og emissionskvoter, afvikler disse transaktioner på den planlagte afviklingsdato.
2. For så vidt angår transaktioner med værdipapirer, der er omhandlet i stk. 1, som gennemføres på markedspladser, er den planlagte afviklingsdato senest den anden forretningsdag efter, at handelen har fundet sted. Dette krav gælder ikke transaktioner, som forhandles privat, men som gennemføres på markedspladser, transaktioner, som gennemføres bilateralt, men som indberettes til markedspladser, eller den første transaktion, hvor de pågældende værdipapirer er genstand for første registrering i elektronisk form i medfør af artikel 3, stk. 2.
3. De kompetente myndigheder sikrer, at stk. 1 anvendes.
De myndigheder, der har kompetence med hensyn til at føre tilsyn med markedspladser, sikrer, at stk. 2 anvendes.
KAPITEL III
Afviklingsdisciplin
Artikel 6
Foranstaltninger til forebyggelse af afviklingsfejl
1. Markedspladser indfører procedurer, der gør det muligt at bekræfte relevante oplysninger vedrørende transaktioner med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansielle instrumenter på den dato, hvor transaktionen er blevet gennemført.
2. Uanset kravet i stk. 1 skal investeringsselskaber, som er meddelt tilladelse i henhold til artikel 5 i direktiv 2014/65/EU, såfremt dette er relevant, træffe foranstaltninger til at begrænse antallet af afviklingsfejl.
Disse foranstaltninger skal mindst bestå i ordninger mellem investeringsselskabet og dets professionelle kunder som omhandlet i bilag II til direktiv 2014/65/EU med henblik på at sikre hurtig oplysning om en tildeling af værdipapirer til transaktionen, bekræftelse af den pågældende tildeling og bekræftelse af accept eller afvisning af vilkår i god tid inden den planlagte afviklingsdato.
ESMA udsteder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB retningslinjer i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 om de standardiserede procedurer og meddelelsesprotokoller, der skal anvendes for at sikre opfyldelse af kravene i andet afsnit i dette stykke.
3. CSD'er indfører for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, procedurer, der letter afviklingen af transaktioner med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansielle instrumenter på den planlagte afviklingsdato med minimal eksponering for deres deltagere over for modpartsrisici og likviditetsrisici og relativt få tilfælde af afviklingsfejl. De fremmer tidlig afvikling på den planlagte afviklingsdato gennem passende mekanismer.
4. CSD'er træffer for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, foranstaltninger til at tilskynde og skabe incitamenter til rettidig afvikling af transaktioner ved deres deltagere. CSD'er kræver, at deltagerne afvikler deres transaktioner på den planlagte afviklingsdato.
5. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de foranstaltninger, der skal træffes af investeringsselskaberne i henhold til stk. 2, første afsnit, de procedurer, som letter afviklingen, jf. stk. 3, samt foranstaltningerne til at tilskynde og skabe incitamenter til rettidig afvikling af transaktionerne, jf. stk. 4.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 7
Foranstaltninger til håndtering af afviklingsfejl
1. CSD'er indfører for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, et system, som overvåger afviklingsfejl af transaktioner med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansielle instrumenter. De aflægger regelmæssigt rapport til den kompetente myndighed og de relevante myndigheder om antal tilfælde af afviklingsfejl og de nærmere enkeltheder i forbindelse hermed og indsender eventuelle andre relevante oplysninger, herunder de af CSD'erne og deres deltagere påtænkte foranstaltninger med henblik på forbedring af afviklingseffektiviteten. Disse rapporter offentliggøres af CSD'er i en aggregeret og anonymiseret form én gang årligt. De kompetente myndigheder videregiver relevante oplysninger om afviklingsfejl til ESMA.
2. CSD'er indfører for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, procedurer, som letter afviklingen af transaktioner med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansielle instrumenter, som ikke afvikles på den planlagte afviklingsdato. Procedurerne omfatter en sanktionsmekanisme, der skal tjene som et effektivt afskrækkende middel over for deltagere, som forårsager afviklingsfejl.
En CSD skal, inden den indfører de procedurer, som er omhandlet i første afsnit, høre de relevante markedspladser og CCP'er, som de leverer afviklingstjenester til.
Sanktionsmekanismerne omhandlet i første afsnit skal omfatte bøder for deltagere, der forårsager afviklingsfejl (»misligholdende deltagere«). Bøderne beregnes dagligt for hver forretningsdag, en transaktion ikke afvikles efter den planlagte afviklingsdato, indtil afslutningen af den i stk. 3 omhandlede dækningskøbsprocedure, men ikke længere end den faktiske afviklingsdato. Bøderne må ikke udformes som en indtægtskilde for CSD'er.
3. Såfremt en misligholdende deltager ikke leverer de i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansielle instrumenter til den modtagende deltager senest fire forretningsdage efter den planlagte afviklingsdato (»forlængelsesperioden«), igangsættes der, uden at dette berører de i nærværende artikels stk. 2 omhandlede sanktionsmekanismer og retten til bilateralt at annullere transaktionen, en dækningskøbsprocedure, hvor de pågældende instrumenter er til rådighed for afvikling og leveres til den modtagende deltager inden for en rimelig tidsfrist.
Når transaktionen vedrører et finansielt instrument, der handles på et SMV-vækstmarked, er forlængelsesperioden 15 dage, medmindre SMV-vækstmarkedet beslutter at anvende en kortere periode.
4. Følgende undtagelser finder anvendelse på det i stk. 3 omhandlede krav:
a)
Baseret på aktivtype og de berørte finansielle instrumenters likviditet kan forlængelsesperioden øges fra fire forretningsdage op til højst syv forretningsdage, såfremt en kortere forlængelsesperiode ville påvirke de berørte finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion.
b)
For så vidt angår operationer, der er sammensat af flere transaktioner, herunder tilbagekøb af værdipapirer eller aftaler om udlån, finder den i stk. 3 omhandlede dækningskøbsprocedure ikke anvendelse, såfremt tidsfristen for de pågældende operationer er tilstrækkelig kort og gør dækningskøbsproceduren virkningsløs.
5. Uden at dette berører stk. 7, finder de i stk. 4 omhandlede undtagelser ikke anvendelse i forbindelse med transaktioner for aktier, når disse transaktioner er clearet af en CCP.
6. Såfremt prisen på aktierne, som blev aftalt på handelstidspunktet, er højere end den pris, der betales for gennemførelsen af dækningskøbet, udbetales den tilsvarende forskel til den modtagende deltager af den misligholdende deltager senest på den anden forretningsdag, efter at de finansielle instrumenter er blevet leveret i tilslutning til dækningskøbet, uden at dette berører de i stk. 2 omhandlede sanktionsmekanismer.
7. Hvis dækningskøbet mislykkes eller ikke er muligt, kan den modtagende deltager vælge at få udbetalt en kontant kompensation eller at udsætte gennemførelsen af dækningskøbet til en passende senere dato (»udsættelsesperioden«). Hvis de relevante finansielle instrumenter ikke leveres til den modtagende deltager ved afslutningen af udsættelsesperioden, udbetales den kontante kompensation.
Den kontante kompensation udbetales til den modtagende deltager senest på den anden forretningsdag efter afslutningen af enten dækningskøbsperioden omhandlet i stk. 3 eller udsættelsesperioden, når udsættelsesperioden er valgt.
8. Den misligholdende deltager godtgør den enhed, der gennemfører dækningskøbet, alle de beløb, som er betalt i overensstemmelse med stk. 3, 4 og 5, herunder eventuelle gennemførelsesgebyrer som resultat af dækningskøbet. Deltagerne skal klart oplyses om disse gebyrer.
9. CSD'er, CCP'er og markedspladser indfører procedurer, som gør det muligt for dem i samråd med deres respektive kompetente myndigheder at suspendere deltagere, der konsekvent og systematisk undlader at levere de finansielle instrumenter, der er omhandlet i artikel 5, stk. 1, på den planlagte afviklingsdato og at offentliggøre deres identitet, dog først efter at de pågældende deltagere har haft mulighed for at fremsætte bemærkninger, og forudsat at CSD'ernes, CCP'ernes og markedspladsernes og den pågældende deltagers kompetente myndigheder er blevet behørigt informeret. Ud over at holde samråd før en eventuel suspension underretter CSD'erne, CCP'erne og markedspladserne straks de respektive kompetente myndigheder om en deltagers suspension. Den kompetente myndighed oplyser omgående de relevante myndigheder om suspensionen af en deltager.
Offentliggørelse af suspensioner må ikke indeholde personoplysninger som omhandlet i artikel 2, litra a), i direktiv 95/46/EF.
10. Stk. 2-9 finder anvendelse som følger på alle transaktioner i forbindelse med de i artikel 5, stk. 1, omhandlede finansielle instrumenter, der optages til handel eller handles på en markedsplads eller cleares af en CCP:
a)
I forbindelse med transaktioner, der cleares af en CCP, er CCP'en den enhed, der gennemfører dækningskøbet i henhold til stk. 3-8.
b)
I forbindelse med transaktioner, der ikke cleares af en CCP, men som gennemføres på en markedsplads, forpligtes dennes medlemmer og deltagere i henhold til markedspladsens interne regler til at anvende de i stk. 3-8 omhandlede foranstaltninger.
c)
I forbindelse med alle andre transaktioner end dem, der er omhandlet i nærværende afsnits litra a) og b), forpligtes CSD'ernes deltagere i henhold til CSD'ernes interne regler til at være omfattet af de i stk. 3-8 omhandlede foranstaltninger.
CSD'er giver CCP'er og markedspladser de afviklingsinformationer, der er nødvendige for, at de kan opfylde deres forpligtelser i henhold til dette stykke.
Uden at dette berører litra a), b) og c) i første afsnit kan CSD'er overvåge gennemførelsen af de i første afsnit, litra a), b) og c), omhandlede dækningskøb med hensyn til flere afviklingsinstrukser, vedrørende de samme finansielle instrumenter og med den samme udløbsdato for gennemførelsesperioden med det formål at minimere det antal dækningskøb, der skal gennemføres, og dermed påvirkningen af priserne på de relevante finansielle instrumenter.
11. Stk. 2-9 finder ikke anvendelse på misligholdende deltagere, som er CCP'er.
12. Stk. 2-9 finder ikke anvendelse, hvis der indledes insolvensbehandling mod den misligholdende deltager.
13. Denne artikel finder ikke anvendelse, når den primære markedsplads for handelen med aktierne befinder sig i et tredjeland. Bestemmelsen af, hvorvidt den primære markedsplads befinder sig i et tredjeland, foretages i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 236/2012.
14. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 67 med henblik på, baseret på aktivtype, de finansielle instrumenters likviditet og den pågældende transaktionstype, at specificere parametre til beregning af et afskrækkende og passende niveau for bøderne som omhandlet i stk. 2, tredje afsnit, der sikrer en høj grad af afviklingsdisciplin og de berørte finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion.
15. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere følgende:
a)
det system, som overvåger afviklingsfejl, og de rapporter om afviklingsfejl, der er omhandlet i stk. 1
b)
procedurerne for opkrævning og omfordeling af bøder og andre eventuelle indtægter fra sådanne sanktioner i overensstemmelse med stk. 2
c)
de nærmere enkeltheder for virkemåden for så vidt angår den egnede dækningskøbsprocedure omhandlet i stk. 3-8, herunder passende tidsfrister for levering af det finansielle instrument efter den i stk. 3 omhandlede dækningskøbsprocedure. Disse tidsfrister skal justeres under hensyntagen til aktivtype og de finansielle instrumenters likviditet
d)
omstændighederne, under hvilke forlængelsesperioden kan udstrækkes efter aktivtype og de finansielle instrumenters likviditet, i overensstemmelse med betingelserne i stk. 4, litra a), og under hensyntagen til kriterierne for likviditetsvurderingen i henhold til artikel 2, stk. 1, nr. 17), i forordning (EU) nr. 600/2014
e)
typer af operationer og de specifikke tidsfrister herfor, jf. stk. 4, litra b), der gør dækningskøb virkningsløst
f)
en metode til beregning af den i stk. 7 omhandlede kontante kompensation
g)
betingelserne under hvilke en deltager skønnes konsekvent og systematisk at forsømme leveringen af de i stk. 9 omhandlede finansielle instrumenter, og
h)
de nødvendige afviklingsinformationer, jf. stk. 10, andet afsnit.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 8
Håndhævelse
1. Den kompetente myndighed for den CSD, der driver værdipapirafviklingssystemet, den relevante myndighed, der er ansvarlig for tilsynet med det berørte værdipapirafviklingssystem, samt de myndigheder, der er kompetente med hensyn til tilsynet med markedspladser, investeringsselskaber og CCP'er, skal have kompetence til at sikre, at artikel 6 og 7 anvendes af de institutter, der er underlagt deres tilsyn, og til at overvåge de pålagte sanktioner. I det omfang, dette er nødvendigt, arbejder de kompetente myndigheder tæt sammen. Medlemsstaterne informerer ESMA om, hvilke udpegede kompetente myndigheder der er en del af tilsynsstrukturen på nationalt niveau.
2. ESMA kan i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udstede retningslinjer i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 med henblik på at fastlægge en konsekvent og effektiv overvågningspraksis i Unionen i forbindelse med artikel 6 og 7 i nærværende forordning.
3. Overtrædelse af bestemmelserne i dette afsnit berører ikke gyldigheden af en privat kontrakt om finansielle instrumenter eller parternes muligheder for at håndhæve bestemmelserne i en privat kontrakt om finansielle instrumenter.
KAPITEL IV
Internaliseret afvikling
Artikel 9
Afviklingsinternalisatorer
1. Afviklingsinternalisatorer skal hvert kvartal indberette det samlede omfang og værdien af alle værdipapirtransaktioner, som de afvikler uden for et værdipapirafviklingssystem, til de kompetente myndigheder på etableringsstedet.
De kompetente myndigheder skal straks videregive de i henhold til første afsnit modtagne oplysninger til ESMA og orientere ESMA om enhver potentiel risiko som resultat af denne afviklingsaktivitet.
2. ESMA kan i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udarbejde udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der yderligere præciserer indholdet af denne indberetning.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
3. ESMA udarbejder udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for den i stk. 1 nævnte indberetning og videregivelse af oplysninger.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
AFSNIT III
VÆRDIPAPIRCENTRALER
KAPITEL I
Tilladelse til og tilsyn med CSD'er
Afdeling 1
Myndigheder med ansvar for tilladelse til og tilsyn med CSD'er
Artikel 10
Kompetent myndighed
CSD'er meddeles tilladelse og underkastes tilsyn af den kompetente myndighed i hjemlandet, uden at dette berører medlemmerne af ESCB's tilsyn som omhandlet i artikel 12, stk. 1.
Artikel 11
Udpegelse af den kompetente myndighed
1. Hver medlemsstat udpeger den kompetente myndighed, der er ansvarlig for at udføre de i denne forordning fastsatte opgaver med hensyn til tilladelse til og tilsyn med CSD'er, der er etableret på dens område, og giver ESMA meddelelse herom.
Hvis en medlemsstat udpeger flere kompetente myndigheder, fastlægger den de forskellige myndigheders roller og udpeger en bestemt myndighed til at være ansvarlig for samarbejdet med andre medlemsstaters kompetente myndigheder, de relevante myndigheder, ESMA og EBA, når der specifikt henvises hertil i denne forordning.
2. ESMA offentliggør på sit websted en liste over de kompetente myndigheder, der er udpeget i overensstemmelse med stk. 1.
3. De kompetente myndigheder tillægges alle de tilsyns- og undersøgelsesbeføjelser, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver.
Artikel 12
Relevante myndigheder
1. Følgende myndigheder inddrages i tilladelsen til og tilsynet med CSD'er, når der specifikt henvises hertil i denne forordning:
a)
den myndighed, der er ansvarlig for at føre tilsyn med det værdipapirafviklingssystem, der drives af CSD'en i den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse på det pågældende værdipapirafviklingssystem
b)
de centralbanker i Unionen, der udsteder de mest relevante afregningsvalutaer
c)
hvis det er relevant, den centralbank i Unionen, over hvis regnskaber kontantdelen af det værdipapirafviklingssystem, som CSD'en driver, afvikles.
2. ESMA offentliggør på sit websted listen over de relevante myndigheder, der er omhandlet i stk. 1.
3. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, der præciserer betingelserne for, hvilke af de i stk. 1, litra b), omhandlede EU-valutaer, der betragtes som de mest relevante, og præciserer den mest effektive praktiske ordning for samrådet med de relevante myndigheder, jf. nævnte stykke, litra b) og c).
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 13
Udveksling af informationer
1. Kompetente myndigheder, relevante myndigheder og ESMA meddeler efter anmodning hurtigst muligt hinanden de oplysninger, der er nødvendige for, at de kan udføre deres opgaver i henhold til denne forordning.
2. Kompetente myndigheder, relevante myndigheder, ESMA og andre organer eller fysiske eller juridiske personer, der modtager fortrolige oplysninger i forbindelse med udøvelsen af deres hverv i henhold til denne forordning, må kun anvende disse oplysninger i forbindelse med udøvelsen af dette hverv.
Artikel 14
Samarbejde mellem myndigheder
1. Kompetente myndigheder, relevante myndigheder og ESMA indgår i et tæt samarbejde om denne forordnings anvendelse, bl.a. ved at udveksle alle relevante oplysninger. Et sådant samarbejde omfatter, når det er passende og relevant, andre offentlige myndigheder og organer, navnlig dem, der er etableret eller udpeget i henhold til direktiv 2003/87/EF.
ESMA kan i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 udstede retningslinjer til kompetente myndigheder med henblik på at fastlægge en konsekvent og effektiv tilsynspraksis i Unionen, herunder samarbejde mellem de kompetente myndigheder og relevante myndigheder i forbindelse med de forskellige vurderinger, som er nødvendige for anvendelsen af nærværende forordning.
2. De kompetente myndigheder tager ved udførelsen af deres generelle opgaver behørigt hensyn til de potentielle virkninger, som deres beslutninger kan have på stabiliteten af det finansielle system i alle andre berørte medlemsstater, navnlig i akutte situationer som omhandlet i artikel 15, på grundlag af de oplysninger, der er til rådighed.
Artikel 15
Akutte situationer
Uden at dette berører den underretningsprocedure, som er omhandlet i artikel 6, stk. 3, i direktiv 98/26/EF, informerer de kompetente myndigheder og de relevante myndigheder omgående ESMA, Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, der er oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1092/2010 (24), og hinanden om enhver akut situation vedrørende en CSD, herunder enhver udvikling i de finansielle markeder, der kan have en negativ indvirkning på markedets likviditet, en afregningsvalutas stabilitet, pengepolitikkens integritet eller det finansielle systems stabilitet i en af de medlemsstater, hvor CSD'en eller en af dens deltagere er etableret.
Afdeling 2
Betingelser og procedurer for tilladelse til CSD'er
Artikel 16
Tilladelse til CSD'er
1. Juridiske personer, som svarer til definitionen af en CSD, skal meddeles tilladelse af den kompetente myndighed i den medlemsstat, hvor de er etableret, inden de påbegynder deres aktiviteter.
2. Det skal fremgå af tilladelsen, hvilke kerneydelser anført i afsnit A i bilaget, og hvilke af de i henhold til afsnit B i bilaget tilladte accessoriske tjenesteydelser, som ikke er bankmæssige, den pågældende CSD er meddelt tilladelse til at levere.
3. CSD'er skal til enhver tid opfylde de betingelser, der er nødvendige for at opnå tilladelsen.
4. CSD'er og deres uafhængige revisorer underretter hurtigst muligt den kompetente myndighed om alle materielle ændringer, der påvirker opfyldelsen af de betingelser, der er gældende for tilladelsen.
Artikel 17
Procedure for meddelelse af tilladelse
1. Den ansøgende CSD indgiver en ansøgning om tilladelse til sin kompetente myndighed.
2. Ansøgningen om tilladelse vedlægges alle de oplysninger, som er nødvendige, for at den kompetente myndighed kan sikre sig, at den ansøgende CSD på tidspunktet for tilladelsen har truffet alle nødvendige foranstaltninger for at opfylde kravene fastsat i denne forordning. Ansøgningen om tilladelse skal indeholde en driftsplan, hvori angives arten af de forretninger, der påtænkes udført, samt CSD'ens organisatoriske struktur.
3. Senest 30 arbejdsdage efter modtagelsen af ansøgningen vurderer den kompetente myndighed, om ansøgningen er fuldstændig. Er ansøgningen ikke fuldstændig, fastsætter den kompetente myndighed en tidsfrist, inden for hvilken den ansøgende CSD skal levere supplerende oplysninger. Den kompetente myndighed underretter den ansøgende CSD, når ansøgningen betragtes som fuldstændig.
4. Når ansøgningen betragtes som fuldstændig, videregiver den kompetente myndighed alle oplysningerne i ansøgningen til de relevante myndigheder og hører disse myndigheder om de nærmere detaljer ved det værdipapirafviklingssystem, som den ansøgende CSD driver. Den enkelte relevante myndighed kan inden for 3 måneder efter at have modtaget oplysningerne informere den kompetente myndighed om sine synspunkter.
5. Såfremt den ansøgende CSD har til hensigt ud over levering af de accessoriske tjenesteydelser, som ikke er bankmæssige, og som udtrykkelig er angivet i afsnit B i bilaget, at levere de i artikel 4, stk. 1, nr. 2), i direktiv 2014/65/EU omhandlede tjenesteydelser, sender den kompetente myndighed alle de oplysninger, som er indeholdt i ansøgningen til den i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU omhandlede myndighed, og rådfører sig med denne myndighed om den ansøgende CSD's evne til at overholde kravene i direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014.
6. Den kompetente myndighed skal, inden den meddeler den ansøgende CSD tilladelse, høre de kompetente myndigheder i den anden involverede medlemsstat i følgende tilfælde:
a)
CSD'en er et datterselskab af en CSD, der er meddelt tilladelse i en anden medlemsstat
b)
CSD'en er et datterselskab af moderselskabet for en CSD, der er meddelt tilladelse i en anden medlemsstat
c)
CSD'en kontrolleres af de samme fysiske eller juridiske personer, som kontrollerer en anden CSD, der er tilladelse i en anden medlemsstat.
7. Den i stk. 6 nævnte høring skal omfatte følgende:
a)
aktionærernes og personernes egnethed, jf. artikel 27, stk. 6, samt omdømme og erfaring, for så vidt angår de personer, der faktisk leder den i artikel 27, stk. 1 og 4, omhandlede CSD's forretninger, når de pågældende aktionærer og personer er fælles for både CSD'en og en CSD, der er meddelt tilladelse i en anden medlemsstat
b)
spørgsmålet om, hvorvidt de i stk. 6, litra a), b) og c), omhandlede forbindelser mellem den CSD, der er meddelt tilladelse i en anden medlemsstat, og den ansøgende CSD påvirker sidstnævntes evne til at opfylde kravene i denne forordning.
8. Senest seks måneder efter indgivelsen af en fuldstændig ansøgning meddeler den kompetente myndighed skriftligt den ansøgende CSD, om der kan meddeles tilladelse eller ej, og giver en behørig begrundelse for afgørelsen.
9. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger den ansøgende CSD skal give til den kompetente myndighed i ansøgningen om tilladelse.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
10. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer til brug for ansøgningen om tilladelse.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 18
Virkningerne af tilladelsen
1. Aktiviteter udøvet af en CSD'er, der er meddelt tilladelse, begrænses til levering af de tjenesteydelser, som er omfattet af tilladelsen, eller af indberetningen i overensstemmelse med artikel 19, stk. 8.
2. Værdipapirafviklingssystemer må kun drives af CSD'er, der er meddelt tilladelse, herunder centralbanker, der fungerer som CSD'er.
3. En CSD, der er meddelt tilladelse, må kun have en kapitalinteresse i en juridisk person, hvis aktiviteter er begrænset til levering af de tjenesteydelser, der er anført i afsnit A og B i bilaget, medmindre en sådan kapitalinteresse er godkendt af CSD'ens kompetente myndighed med den begrundelse, at dette ikke i væsentligt omfang øger dens risikoprofil.
4. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke kriterier de kompetente myndigheder skal tage hensyn til ved godkendelsen af CSD'ers kapitalinteresser i juridiske personer, der ikke leverer de i afsnit A og B i bilaget anførte tjenesteydelser. Sådanne kriterier kan omfatte en vurdering af, om de tjenesteydelser, der leveres af den pågældende juridiske person, supplerer CSD'ens tjenesteydelser, og af omfanget af CSD'ens eksponering over for risici som følge af sådan kapitalinteresse.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 19
Udvidelse og outsourcing af aktiviteter og tjenesteydelser
1. En CSD, der er meddelt tilladelse, indgiver en ansøgning om tilladelse til den kompetente myndighed i sit hjemland, hvis den ønsker at outsource en kerneydelse til tredjemand, jf. artikel 30, eller at udvide sine aktiviteter til at omfatte en eller flere af følgende:
a)
supplerende kerneydelser anført i afsnit A i bilaget, som ikke er omfattet af den oprindelige tilladelse
b)
supplerende accessoriske tjenesteydelser, der er meddelt tilladelse til i henhold til, men som ikke udtrykkelig er anført i afsnit B i bilaget, og som ikke er omfattet af den oprindelige tilladelse
c)
drift af yderligere et værdipapirafviklingssystem
d)
afvikling af hele eller en del af værdipapirafviklingssystemets kontantdel over et andet afregningsfirmas regnskaber
e)
oprettelse af et interoperabelt link, herunder med tredjelandes CSD'er.
2. Meddelelsen af tilladelse i henhold til stk. 1 følger proceduren i artikel 17.
Den kompetente myndighed giver senest tre måneder efter indgivelsen af en fuldstændig ansøgning den ansøgende CSD meddelelse om, hvorvidt der kan meddeles tilladelse eller ej.
3. CSD'er, som er etableret i Unionen, og som har til hensigt at oprette et interoperabelt link, skal til deres respektive kompetente myndigheder indgive en ansøgning om tilladelse som krævet i henhold til stk. 1, litra e). Disse myndigheder rådfører sig med hinanden om tilladelsen af CSD-linket. I tilfælde af divergerende afgørelser, og hvis begge kompetente myndigheder er enige herom, kan sagen indbringes for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. De i stk. 3 omhandlede myndigheder afviser kun at meddele et link tilladelse, hvis et sådant CSD-link truer de finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion eller forårsager systemiske risici.
5. Interoperable links fra CSD'er, der outsourcer nogle af deres tjenesteydelser, der er knyttet til disse interoperable links, til en offentlig enhed i overensstemmelse med artikel 30, stk. 5, og CSD-links, som ikke er omhandlet i stk. 1, litra e), skal ikke have tilladelse i henhold til nævnte litra, men indberettes til CSD'ens kompetente og relevante myndigheder forud for gennemførelsen ved forelæggelse af alle relevante oplysninger, der sætter disse myndigheder i stand til at vurdere om kravene i artikel 48 er opfyldt.
6. En CSD, der er oprettet og meddelt tilladelse i Unionen, kan opretholde eller etablere et link med CSD'er i et tredjeland i henhold til betingelserne og procedurerne i denne artikel. Hvis de pågældende links oprettes med tredjelandes CSD'er, skal de oplysninger, der leveres af den anmodende CSD, sætte den kompetente myndighed i stand til at vurdere, om disse links opfylder kravene i artikel 48 eller de krav, der svarer til de i artikel 48 omhandlede krav.
7. Den anmodende CSD's kompetente myndighed kræver, at CSD'en afbryder et indberettet CSD-link, hvis det pågældende link ikke opfylder kravene i artikel 48 og derved truer de finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion eller forårsager systemiske risici. Kompetente myndigheder, der kræver, at CSD'er afbryder et CSD-link, følger den i artikel 20, stk. 2 og 3, fastsatte procedure.
8. De supplerende accessoriske tjenesteydelser, der udtrykkelig er opregnet i afsnit B i bilaget, kræver ikke tilladelse, men indberettes til den kompetente myndighed forud for deres levering.
Artikel 20
Inddragelse af tilladelse
1. Uden at dette berører eventuelle afhjælpende foranstaltninger eller foranstaltninger i henhold til afsnit V, inddrager hjemlandets kompetente myndighed tilladelsen i følgende tilfælde, hvis CSD'en:
a)
ikke har gjort brug af sin tilladelse i en periode på 12 måneder, udtrykkeligt giver afkald på tilladelsen eller ikke har leveret tjenesteydelser eller udøvet aktiviteter i de forudgående seks måneder
b)
har opnået tilladelsen på grundlag af urigtige erklæringer eller på anden uretmæssig vis
c)
ikke længere opfylder de betingelser, hvorpå tilladelsen blev meddelt, og ikke har truffet de afhjælpende foranstaltninger, som den kompetente myndighed har anmodet om, inden for en given frist
d)
har gjort sig skyldig i grov eller systematisk overtrædelse af kravene i denne forordning eller, hvor dette er relevant, i direktiv 2014/65/EU eller forordning (EU) nr. 600/2014.
2. Når den kompetente myndighed får kendskab til en af de omstændigheder, der er omhandlet i stk. 1, hører den omgående de relevante myndigheder og, hvor dette er relevant, den i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU omhandlede myndighed om nødvendigheden af at inddrage tilladelsen.
3. ESMA og enhver relevant myndighed samt, hvor dette er relevant, den i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU omhandlede myndighed, kan til enhver tid anmode om, at hjemlandets kompetente myndighed undersøger, om CSD'en fortsat opfylder de betingelser, hvorpå tilladelsen blev meddelt.
4. Den kompetente myndighed kan begrænse inddragelsen af tilladelsen til en bestemt tjenesteydelse eller aktivitet eller et bestemt finansielt instrument.
5. En CSD etablerer, gennemfører og opretholder en passende procedure, der sikrer rettidig og korrekt afvikling og overførsel af kundernes og deltagernes aktiver til en anden CSD i tilfælde af inddragelse af den i stk. 1 omhandlede tilladelse.
Artikel 21
CSD-register
1. ESMA underrettes straks om de afgørelser, som de kompetente myndigheder har truffet i henhold til artikel 16, 19 og 20.
2. Centralbankerne underretter hurtigst muligt ESMA om ethvert værdipapirafviklingssystem, som de driver.
3. Navnet på de CSD'er, som drives i overensstemmelse med denne forordning, og som har fået meddelt tilladelse eller anerkendelse i henhold til artikel 16, 19 eller 25, opføres i et register med nærmere angivelse af de tjenesteydelser og, hvor dette er relevant, klasser af finansielle instrumenter, som CSD'ens tilladelse omfatter. Registret omfatter filialer, som CSD'en driver i andre medlemsstater, CSD-links og de oplysninger, der i henhold til artikel 31 er nødvendige, når medlemsstater har gjort brug af den mulighed, der er fastsat i den pågældende artikel. ESMA gør registret tilgængeligt på sit websted og holder det opdateret.
Afdeling 3
Tilsyn med CSD'er
Artikel 22
Revision og evaluering
1. Den kompetente myndighed foretager mindst én gang om året en revision af de foranstaltninger, strategier, procedurer og mekanismer, som en CSD har indført til gennemførelse af denne forordning, samt evaluerer de risici, som CSD'en er eller kan blive udsat for, eller som den skaber med henblik på at sikre velfungerende værdipapirmarkeder.
2. Den kompetente myndighed stiller krav til CSD'en om, at den forelægger den kompetente myndighed en genopretningsplan, der er tilstrækkelig til at sikre kontinuiteten i dens kritiske operationer.
3. Den kompetente myndighed sikrer, at der for hver CSD udarbejdes og opretholdes en afviklingsplan, der er tilstrækkelig til i det mindste at sikre kontinuiteten i dens kerneopgaver, under hensyntagen til størrelsen, den systemiske betydning, arten, omfanget og kompleksiteten af den berørte CSD's aktiviteter og til enhver relevant afviklingsplan, der udarbejdes i overensstemmelse med direktiv 2014/59/EU.
4. Den kompetente myndighed fastsætter hyppigheden og omfanget af den revision og evaluering, der er omhandlet i stk. 1, under hensyntagen til størrelsen, den systemiske betydning, arten, omfanget og kompleksiteten af den berørte CSD's aktiviteter. Der foretages revision og evaluering mindst én gang om året.
5. Den kompetente myndighed foretager kontrolbesøg hos CSD'en.
6. I forbindelse med den revision og evaluering, der er omhandlet i stk. 1, underretter den kompetente myndighed på et tidligt tidspunkt de relevante myndigheder og, hvor dette er relevant, den i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU omhandlede myndighed, navnlig om den måde, som de værdipapirafviklingssystemer, CSD'en driver, fungerer på.
7. Den kompetente myndighed underretter regelmæssigt og mindst én gang om året de relevante myndigheder og, hvor dette er relevant, den i artikel 67 i direktiv 2014/65/EU omhandlede myndighed om resultaterne af revisionen og evalueringen i stk. 1, herunder afhjælpende foranstaltninger eller sanktioner.
8. I forbindelse med den revision og evaluering, der er omhandlet i stk. 1, giver de kompetente myndigheder, som er ansvarlige for at føre tilsyn med CSD'er, der har den form for forbindelser, som er omhandlet i artikel 17, stk. 6, litra a), b) og c), hinanden alle relevante oplysninger, som må formodes at lette deres opgaver.
9. Den kompetente myndighed kræver, at en CSD, som ikke opfylder kravene i denne forordning, på et tidligt tidspunkt træffer de nødvendige afhjælpende foranstaltninger.
10. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere følgende:
a)
de oplysninger, som CSD'en skal indgive til den kompetente myndighed med henblik på revisionen og evalueringen i stk. 1
b)
de oplysninger, som den kompetente myndighed skal indgive til de relevante myndigheder omhandlet i stk. 7
c)
de oplysninger, som de kompetente myndigheder omhandlet i stk. 8 skal give hinanden.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
11. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder til fastlæggelse af standardformularer, -modeller og -procedurer for indgivelse af oplysninger, som fastsat i stk. 10, første afsnit.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Afdeling 4
Levering af tjenesteydelser i andre medlemsstater
Artikel 23
Fri adgang til levering af tjenesteydelser i andre medlemsstater
1. En CSD, som har fået meddelt tilladelse, kan levere de i bilaget omhandlede tjenesteydelser på Unionens område, herunder ved oprettelse af en filial, under forudsætning af at disse tjenesteydelser er omfattet af tilladelsen.
2. En CSD, som er meddelt tilladelse, og som har til hensigt at levere de i punkt 1 og 2 i afsnit A i bilaget omhandlede kerneydelser i forbindelse med finansielle instrumenter, der er oprettet i henhold til en i artikel 49, stk. 1, omhandlet anden medlemsstats lovgivning, eller at oprette en filial i en anden medlemsstat, er omfattet af proceduren i stk. 3-7.
3. Enhver CSD, der ønsker at levere de i stk. 2 omhandlede tjenesteydelser for første gang på en anden medlemsstats område eller at ændre udvalget af de pågældende udbudte tjenesteydelser, meddeler den kompetente myndighed i hjemlandet:
a)
i hvilken medlemsstat CSD'en har til hensigt at drive virksomhed
b)
en driftsplan, hvori det bl.a. angives, hvilke former for tjenesteydelser CSD'en har til hensigt at levere
c)
hvilken eller hvilke valutaer CSD'en agter at behandle
d)
når der er en filial, filialens organisatoriske struktur og navnene på de personer, der er ansvarlige for filialens ledelse
e)
såfremt dette er relevant, en vurdering af de foranstaltninger, CSD'en har til hensigt at træffe, således at dens brugere kan overholde den nationale lovgivning som omhandlet i artikel 49, stk. 1.
4. Den kompetente myndighed i hjemlandet fremsender senest tre måneder efter modtagelsen af oplysningerne i stk. 3 de pågældende oplysninger til den kompetente myndighed i værtslandet, medmindre den under hensyn til leveringen af de påtænkte tjenesteydelser har grund til at betvivle, at de administrative strukturer eller den finansielle situation i den CSD, der ønsker at levere tjenesteydelser i værtslandet, er egnede eller tilstrækkelige.
Den kompetente myndighed i værtslandet informerer straks de relevante myndigheder i den pågældende medlemsstat om eventuelle oplysninger, der modtages i henhold til første afsnit.
5. Hvis den kompetente myndighed i hjemlandet i overensstemmelse med stk. 4 beslutter ikke at videresende alle oplysningerne i stk. 3 til den kompetente myndighed i værtslandet, skal den begrunde dette afslag over for den berørte CSD senest tre måneder efter at have modtaget samtlige oplysninger og underrette den kompetente myndighed i værtslandet om sin beslutning vedrørende stk. 6, litra a). Udveksles oplysningerne som reaktion på en sådan anmodning, udsteder den kompetente myndighed i værtslandet ikke den i stk. 6, litra a), omhandlede meddelelse.
6. CSD'en kan påbegynde levering af de i stk. 2 omhandlede tjenesteydelser i værtslandet:
a)
så snart der foreligger en meddelelse fra den kompetente myndighed i værtslandet om, at sidstnævnte har modtaget den meddelelse, der er omhandlet i stk. 4, og, såfremt dette er relevant, har godkendt den i stk. 3, litra e), omhandlede vurdering
b)
tre måneder fra datoen for fremsendelse af meddelelsen i stk. 4, hvis der ikke der modtaget nogen meddelelse.
7. Hvis der sker ændringer i de oplysninger, der er afgivet i henhold til stk. 3, underretter CSD'en, mindst en måned inden de foretages, skriftligt den kompetente myndighed i hjemlandet herom. Den kompetente myndighed i hjemlandet underretter også hurtigst muligt den kompetente myndighed i værtslandet om sådanne ændringer.
Artikel 24
Samarbejde mellem myndigheder i hjem- og værtslande og peerevaluering
1. Når en CSD, der er meddelt tilladelse i en medlemsstat, har oprettet en filial i en anden medlemsstat, samarbejder hjemlandets kompetente myndighed og den kompetente myndighed i værtslandet tæt om varetagelsen af deres opgaver i denne forordning, navnlig i forbindelse med gennemførelsen af kontrolbesøg i den pågældende filial. Den kompetente myndighed i hjemlandet og i værtslandet kan under udøvelsen af deres hverv gennemføre kontrolbesøg i den pågældende filial efter at have underrettet den kompetente myndighed henholdsvis i værtslandet eller hjemlandet herom.
2. De kompetente myndigheder i hjemlandet eller værtslandet kan kræve, at CSD'er, som leverer tjenesteydelser i overensstemmelse med artikel 23, regelmæssigt aflægger rapport om deres aktiviteter i det pågældende værtsland, herunder med henblik på indsamling af statistiske oplysninger. Den kompetente myndighed i værtslandet stiller efter anmodning fra den kompetente myndighed i hjemlandet disse regelmæssige rapporter til rådighed for de kompetente myndigheder i hjemlandet.
3. Den kompetente myndighed i CSD'ens hjemland fremsender efter anmodning fra den kompetente myndighed i værtslandet hurtigst muligt oplysninger om identiteten af udstederne og deltagerne i de værdipapirafviklingssystemer, som drives af den CSD, der leverer tjenesteydelser i det pågældende værtsland, og alle andre relevante oplysninger om den pågældende CSD's aktiviteter i værtslandet.
4. Når aktiviteterne i en CSD under hensyn til situationen på værdipapirmarkederne i værtslandet er blevet af væsentlig betydning for værdipapirmarkedernes virkemåde og beskyttelsen af investorerne i det pågældende værtsland, etablerer den kompetente myndighed i hjemlandet og i værtslandet og de relevante myndigheder i hjemlandet og i værtslandet passende samarbejdsordninger for tilsyn med CSD'ens aktiviteter i værtslandet.
Hvis en CSD er blevet af væsentlig betydning for et velfungerende værdipapirmarked og for beskyttelsen af investorerne i mere end et værtsland, kan hjemlandet beslutte, at disse samarbejdsordninger skal omfatte kollegier af tilsynsførende.
5. Hvis den kompetente myndighed i værtslandet har klare og påviselige grunde til at tro, at en CSD, der leverer tjenesteydelser på dens område i henhold til artikel 23, har tilsidesat de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i denne forordning, forelægger den resultaterne for den kompetente myndighed i hjemlandet og ESMA.
Hvis CSD'en på trods af de forholdsregler, som hjemlandets kompetente myndighed har truffet, eller fordi sådanne forholdsregler viser sig at være utilstrækkelige, fortsat tilsidesætter de forpligtelser, der følger af bestemmelserne i denne forordning, træffer værtslandets kompetente myndighed efter at have underrettet hjemlandets kompetente myndighed herom alle passende forholdsregler for at sikre, at bestemmelserne i denne forordning overholdes på værtslandets område. ESMA underrettes straks om sådanne foranstaltninger.
Den kompetente myndighed i hjemlandet og i værtslandet kan indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
6. Uden at dette berører artikel 30 i forordning (EU) nr. 1095/2010, tilrettelægger og foretager ESMA efter samråd med medlemmerne af ESCB mindst en gang hvert tredje år en peerevaluering af tilsynet med CSD'er, der gør brug af den frie adgang til levering af tjenesteydelser i en anden medlemsstat i overensstemmelse med artikel 23, eller som deltager i et interoperabelt link.
I forbindelse med den i første afsnit omhandlede peerevaluering anmoder ESMA, når det er relevant, også om en udtalelse eller rådgivning fra den interessentgruppe for værdipapirer og markeder, der er omhandlet i artikel 37 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
7. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 67 vedrørende foranstaltninger til fastlæggelse af de kriterier, hvorefter en CSD's aktiviteter i et værtsland kan anses for at være af væsentlig betydning for værdipapirmarkedets virkemåde og beskyttelsen af investorerne i det pågældende værtsland.
8. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer, -modeller og -procedurer for det i stk. 1, 3 og 5 nævnte samarbejde.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Afdeling 5
Forbindelser med tredjelande
Artikel 25
Tredjelande
1. Tredjelandes CSD'er kan levere de i bilaget omhandlede tjenesteydelser inden for Unionen, herunder ved oprettelse af en filial.
2. Uden at dette berører stk. 1, er et tredjelands CSD, som har til hensigt at levere de i punkt 1 og 2 i afsnit A i bilaget omhandlede kerneydelser i forbindelse med finansielle instrumenter, der er oprettet i henhold til en i artikel 49, stk. 1, andet afsnit, omhandlet anden medlemsstats lovgivning, eller at oprette en filial i en anden medlemsstat, omfattet af proceduren i nærværende artikels stk. 4-11.
3. En CSD, der er oprettet og meddelt tilladelse i Unionen, kan opretholde eller etablere et link med et tredjelands CSD i henhold til procedurerne i artikel 48.
4. ESMA kan, efter høring af myndighederne i stk. 5, anerkende et tredjelands CSD, der har ansøgt om anerkendelse med henblik på at levere de i stk. 2 omhandlede tjenesteydelser, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
Kommissionen har truffet en afgørelse i overensstemmelse med stk. 9
b)
tredjelandets CSD er omfattet af bestemmelser om tilladelse, tilsyn og kontrol eller, hvis værdipapirafviklingssystemet drives af en centralbank, kontrol, der sikrer fuldstændig overensstemmelse med de tilsynsmæssige krav, som finder anvendelse i tredjelandet
c)
samarbejdsaftalerne mellem ESMA og de i tredjelandet ansvarlige myndigheder (tredjelandets ansvarlige myndigheder) er indgået som omhandlet i stk. 10
d)
såfremt dette er relevant, tredjelandets CSD træffer de nødvendige foranstaltninger, således at dens brugere kan overholde den relevante nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor tredjelandets CSD har til hensigt at levere CSD-tjenesteydelser, herunder den i artikel 49, stk. 1, andet afsnit, omhandlede lovgivning, og de pågældende foranstaltningers egnethed er blevet bekræftet af de kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor tredjelandets CSD har til hensigt at levere CSD-tjenesteydelser.
5. Når ESMA vurderer, om betingelserne i stk. 4 er opfyldt, høres:
a)
de kompetente myndigheder i de medlemsstater, hvor tredjelandets CSD har til hensigt at levere CSD-tjenesteydelser, navnlig om hvordan tredjelandets CSD har til hensigt at overholde det i stk. 4, litra d), omhandlede krav
b)
de relevante myndigheder
c)
tredjelandets ansvarlige myndigheder, som har beføjelse til at meddele tilladelse til, føre tilsyn med og kontrollere CSD'er.
6. Det tredjelands CSD, der er omhandlet i stk. 2, indgiver sin ansøgning om anerkendelse til ESMA.
Den ansøgende CSD skal give ESMA alle de oplysninger, der anses for nødvendige for anerkendelsen. Senest 30 arbejdsdage efter modtagelsen af ansøgningen vurderer ESMA, om ansøgningen er fuldstændig. Er ansøgningen ikke fuldstændig, fastsætter ESMA en tidsfrist, inden for hvilken den ansøgende CSD skal levere supplerende oplysninger.
De kompetente myndigheder i den medlemsstat, hvor tredjelandets CSD har til hensigt at levere CSD-tjenesteydelser, vurderer tredjelandets CSD's overholdelse af den i stk. 4, litra d), omhandlede lovgivning og meddeler senest tre måneder efter modtagelsen af samtlige nødvendige oplysninger fra ESMA med en fuldt begrundet afgørelse, om kravet om overholdelse er opfyldt eller ej.
Afgørelsen om anerkendelse er baseret på kriterierne i stk. 4.
Senest seks måneder efter indgivelsen af en fuldstændig ansøgning meddeler ESMA skriftligt den ansøgende CSD, hvorvidt anerkendelsen er meddelt eller nægtet, og giver en behørig begrundelse for afgørelsen.
7. De kompetente myndigheder i de medlemsstater, i hvilke et tredjelands CSD, der er behørigt anerkendt i henhold til stk. 4, leverer CSD-tjenesteydelser, kan, i tæt samarbejde med ESMA, anmode tredjelandets ansvarlige myndigheder om:
a)
regelmæssigt at aflægge rapport om tredjelands-CSD'ens aktiviteter i de pågældende værtslande, herunder med henblik på indsamling af statistiske oplysninger
b)
inden for en rimelig tidsfrist at oplyse identiteten af udstederne og deltagerne i de værdipapirafviklingssystemer, som drives af det tredjelands CSD, der leverer tjenesteydelser i det pågældende værtsland, og alle andre relevante oplysninger om det pågældende tredjelands CSD's aktiviteter i værtslandet.
8. ESMA tager efter høring af myndighederne omhandlet i stk. 5 anerkendelsen af tredjelands-CSD'en op til revision i henhold til proceduren i stk. 4, 5 og 6, hvis den pågældende CSD udvider de tjenesteydelser, som den leverer i Unionen.
ESMA inddrager anerkendelsen af den pågældende CSD, hvis betingelserne i stk. 4 ikke længere er opfyldt, eller under de omstændigheder, der er omhandlet i artikel 20.
9. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage gennemførelsesretsakter, med henblik på at fastlægge, at et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer sikrer, at CSD'er, der er meddelt i det pågældende tredjeland, opfylder retligt bindende krav, som med hensyn til virkning er ækvivalente med kravene i denne forordning, at disse CSD'er til enhver tid er underlagt effektivt tilsyn, kontrol og håndhævelse i det pågældende tredjeland, og at tredjelandets retlige rammer indeholder bestemmelser om et effektivt ækvivalent system for anerkendelse af CSD'er, som er meddelt tilladelse i henhold til tredjelandes lovgivninger. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 68, stk. 2.
Kommissionen kan i forbindelse med fastlæggelsen omhandlet i første afsnit også undersøge, om et tredjelands retlige og tilsynsmæssige rammer også afspejler de internationalt aftalte CPSS-IOSCO-standarder, i det omfang sidstnævnte ikke er i strid med kravene i denne forordning.
10. I overensstemmelse med artikel 33, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1095/2010 indgår ESMA samarbejdsaftaler med tredjelandets ansvarlige myndigheder, hvis retlige og tilsynsmæssige rammer er blevet anerkendt som værende ækvivalente med denne forordning i henhold til stk. 9. Aftalerne præciserer som et minimum:
a)
mekanismerne for udveksling af oplysninger mellem ESMA, de kompetente myndigheder i værtslandet og tredjelandets ansvarlige myndigheder, herunder adgang til alle de oplysninger vedrørende CSD'er, der er meddelt tilladelse i tredjelande, som ESMA anmoder om, og navnlig adgang til information i de i stk. 7 omhandlede tilfælde
b)
mekanismerne for omgående underretning af ESMA, hvis et tredjelands ansvarlige myndighed ikke anser en CSD, som den fører tilsyn med, for at opfylde betingelserne for tilladelse eller for at følge anden gældende lovgivning
c)
procedurerne vedrørende koordination af tilsynsaktiviteter, herunder i givet fald kontrolbesøg.
Hvis samarbejdsaftaler indeholder bestemmelser om, at en medlemsstat overfører personoplysninger, skal overførslerne være i overensstemmelse med direktiv 95/46/EF, og hvis samarbejdsaftaler indeholder bestemmelser om, at ESMA overfører personoplysninger, skal overførslerne være i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 45/2001.
11. Når et tredjelands CSD er blevet anerkendt i henhold til stk. 4-8, kan det levere de i bilaget omhandlede tjenesteydelser inden for Unionen, herunder ved oprettelse af en filial.
12. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de oplysninger, som den ansøgende CSD skal give ESMA i ansøgningen om anerkendelse, jf. stk. 6.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
KAPITEL II
Krav til CSD'er
Afdeling 1
Organisatoriske krav
Artikel 26
Almindelige bestemmelser
1. CSD'er skal have effektive ledelsesordninger, hvilket omfatter en klar organisatorisk struktur med en veldefineret, gennemskuelig og konsekvent ansvarsfordeling og effektive procedurer til at identificere, styre, overvåge og indberette de risici, som de er eller kan blive udsat for, samt hensigtsmæssige aflønningspolitikker og interne kontrolmekanismer, herunder en god administrativ praksis og solide regnskabsmæssige procedurer.
2. CSD'er indfører politikker og procedurer, som er tilstrækkeligt effektive til at sikre, at denne forordning overholdes, herunder at deres ledere og ansatte overholder alle bestemmelser i denne forordning.
3. CSD'er opretholder og anvender effektive, skriftlige organisatoriske og administrative retningslinjer til at identificere og styre potentielle interessekonflikter mellem dem selv, herunder deres ledelse, ansatte, medlemmer af ledelsesorganet eller enhver anden person, der direkte eller indirekte er forbundet med dem, og deres deltagere eller deres kunder. De opretholder og gennemfører passende tvistbilæggelsesprocedurer til håndtering af eventuelle interessekonflikter.
4. CSD'er offentliggør deres forvaltningsordning og forretningsorden.
5. CSD'er har passende procedurer, som gør det muligt for de ansatte at indberette potentielle overtrædelser af denne forordning internt gennem en særlig kanal.
6. CSD'er er underlagt regelmæssig og uafhængig revision. Resultaterne af disse revisioner fremlægges for medlemmerne af ledelsesorganet og stilles til rådighed for den kompetente myndighed og, hvor det er relevant at tage hensyn til potentielle interessekonflikter mellem medlemmerne af brugerudvalget og CSD'en, for brugerudvalget.
7. Når en CSD er del af en koncern, herunder andre CSD'er eller kreditinstitutter, jf. afsnit IV, opstiller den nærmere regler og procedurer for, hvordan kravene fastsat i denne artikel finder anvendelse på koncernen og de forskellige enheder i koncernen.
8. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere på CSD-niveau og koncernniveau som omhandlet i stk. 7:
a)
redskaberne til overvågning af de risici, som CSD'er udsættes for, jf. stk. 1
b)
nøglepersonalets ansvar i forhold til de risici, som CSD'er udsættes for, jf. stk. 1
c)
potentielle interessekonflikter, jf. stk. 3
d)
revisionsmetoderne, jf. stk. 6, og
e)
de situationer, hvor det ville være hensigtsmæssigt, under hensyntagen til potentielle interessekonflikter mellem medlemmerne af brugerudvalget og CSD'en, at dele revisionsresultaterne med brugerudvalget i overensstemmelse med stk. 6.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 27
Den øverste ledelse, ledelsesorganet og aktionærerne
1. CSD'ers øverste ledelse skal have et tilstrækkelig godt omdømme og tilstrækkelig erfaring til at sikre en sund og forsvarlig ledelse af CSD'en.
2. CSD'er skal have et ledelsesorgan, hvoraf mindst en tredjedel, dog ikke mindre end to, af medlemmerne er uafhængige.
3. Aflønningen af de uafhængige medlemmer og andre menige medlemmer af ledelsesorganet må ikke være knyttet til CSD'ens driftsresultat.
4. Ledelsesorganet skal være sammensat af egnede medlemmer med et tilstrækkelig godt omdømme og en passende blanding af kvalifikationer, erfaring og kendskab til enheden og markedet. De menige medlemmer af ledelsesorganet fastsætter et mål for repræsentation af det underrepræsenterede køn i ledelsesorganet og udarbejder en politik for, hvordan antallet af repræsentanter fra det underrepræsenterede køn kan øges for at opfylde målet. Målet, politikken og gennemførelsen heraf offentliggøres.
5. CSD'er fastsætter på entydig vis ledelsesorganets opgaver og ansvarsområder i overensstemmelse med relevant national lovgivning. CSD'er stiller efter anmodning referatet af møderne i ledelsesorganet til rådighed for den kompetente myndighed og revisor.
6. Aktionærer i CSD'er og personer, som er i stand til at udøve kontrol med CSD'ens ledelse, direkte eller indirekte, skal være egnede til at sikre en sund og forsvarlig ledelse af CSD'en.
7. CSD'er skal:
a)
offentliggøre og give den kompetente myndighed oplysning om CSD'ens ejerstruktur og især om, hvilke parter der eventuelt er i stand til at udøve kontrol med CSD'ens drift, og om størrelsen af deres interesser
b)
oplyse og indhente godkendelse fra den kompetente myndighed om en eventuel afgørelse om ejerskifte, som indebærer en ændring af, hvilke personer der udøver kontrol med CSD'ens drift. Efter modtagelse af den kompetente myndigheds godkendelse offentliggør CSD'en ejerskiftet.
Enhver fysisk eller juridisk person meddeler straks CSD'en og dens kompetente myndighed en afgørelse om at erhverve eller afhænde en ejendomsret, som indebærer en ændring af, hvilke personer der udøver kontrol med CSD'ens drift.
8. Senest 60 arbejdsdage efter modtagelse af oplysningerne i stk. 7 træffer den kompetente myndighed afgørelse om de foreslåede ændringer i kontrollen med CSD'en. Den kompetente myndighed nægter at godkende foreslåede ændringer i kontrollen med CSD'en, hvis der er objektive og påviselige grunde til at tro, at disse ændringer vil true den sunde og forsvarlig ledelse af CSD'en eller CSD'ens evne til at overholde denne forordning.
Artikel 28
Brugerudvalg
1. CSD'er nedsætter et brugerudvalg for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, bestående af repræsentanter for udstedere og deltagere i sådanne værdipapirafviklingssystemer. Brugerudvalgets anbefalinger skal være uafhængige af enhver direkte indflydelse fra CSD'ens ledelse.
2. CSD'er skal uden forskelsbehandling definere mandatet for hvert af de nedsatte brugerudvalg, forvaltningsordningen til sikring af uafhængighed, arbejdsgangen og adgangskravene for brugerudvalgets medlemmer samt, hvorledes de vælges. Forvaltningsordningen skal offentliggøres og sikre, at brugerudvalget rapporterer direkte til ledelsesorganet, og at det afholder regelmæssige møder.
3. Brugerudvalgene giver anbefaling til ledelsesorganet om væsentlige ordninger, der påvirker deres medlemmer, som f.eks. kriterierne for accept af udstedere eller deltagere i deres respektive værdipapirafviklingssystemer samt på serviceniveau.
4. Brugerudvalgene kan forelægge en ikkebindende udtalelse for ledelsesorganet med en detaljeret begrundelse for CSD'ens prisstrukturer.
5. Brugerudvalgenes medlemmer er underlagt tavshedspligt, dog med forbehold af de kompetente myndigheders ret til at blive behørigt informeret. Konstaterer brugerudvalgets formand, at et medlem har en faktisk eller potentiel interessekonflikt vedrørende et bestemt emne, skal det pågældende medlem ikke have stemmeret om dette emne.
6. En CSD giver straks den kompetente myndighed og brugerudvalget meddelelse om enhver afgørelse, hvor ledelsesorganet beslutter ikke at følge brugerudvalgets anbefaling. Brugerudvalget kan give den kompetente myndighed meddelelse om eventuelle områder, hvor det mener, at brugerudvalgets anbefaling ikke er blevet fulgt.
Artikel 29
Registrering
1. CSD'er opbevarer i en periode på mindst ti år alle sine registre om de tjenesteydelser, der leveres, og aktiviteter, der udføres, herunder de accessoriske tjenesteydelser, der er omhandlet i afsnit B og C i bilaget, for at give den kompetente myndighed mulighed for at kontrollere, om kravene i denne forordning er opfyldt.
2. CSD'er stiller efter anmodning de i stk. 1 omhandlede registre til rådighed for den kompetente myndighed og de relevante myndigheder, og for enhver anden offentlig myndighed, der i henhold til EU-ret eller national lovgivning i deres hjemland, har beføjelse til at kræve adgang til sådanne registre, med henblik på opfyldelse af deres mandat.
3. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de i stk. 1 omhandlede registre, der skal opbevares for at kunne kontrollere, om CSD'er opfylder kravene i denne forordning.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder med henblik på at fastlægge formatet af de i stk. 1 omhandlede registre, der skal opbevares for at kunne kontrollere, om CSD'er opfylder kravene i denne forordning.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 30
Outsourcing
1. CSD'er, der outsourcer tjenesteydelser eller aktiviteter, har fortsat det fulde ansvar for opfyldelsen af deres forpligtelser i henhold til denne forordning og skal til enhver tid opfylde følgende betingelser:
a)
outsourcing må ikke medføre overdragelse af deres ansvar
b)
der må ikke ske ændringer i forholdet mellem CSD'en og dens deltagere eller udstedere eller ændringer af de forpligtelser, som CSD'en har over for sine deltagere eller udstedere
c)
der må ikke forekomme væsentlige ændringer af de betingelser, på grundlag af hvilke CSD'en er meddelt tilladelse
d)
outsourcing må ikke forhindre gennemførelsen af tilsyns- og overvågningsfunktioner, herunder adgang på stedet til relevante oplysninger, som er nødvendige for at varetage de pågældende funktioner
e)
outsourcing må ikke medføre, at CSD'en ikke længere har adgang til de nødvendige systemer og kontrolforanstaltninger til at styre de risici, den er udsat for
f)
CSD'en skal bevare den nødvendige ekspertise og de nødvendige ressourcer til at vurdere kvaliteten af de tjenesteydelser, der leveres, og serviceyderens organisatoriske og kapitalmæssige egnethed, til at overvåge de outsourcede tjenesteydelser effektivt og til løbende at styre de risici, der er forbundet med outsourcingen
g)
CSD'en har direkte adgang til de relevante oplysninger om de outsourcede tjenesteydelser
h)
serviceyderen arbejder sammen med den kompetente myndighed og de relevante myndigheder, i forbindelse med de outsourcede aktiviteter
i)
CSD'en sikrer, at serviceyderen overholder de standarder, der er fastsat i den relevante databeskyttelseslov, som ville finde anvendelse, hvis serviceyderne var etableret i Unionen. CSD'en er ansvarlig for at sikre, at disse standarder indgår i en kontrakt mellem parterne, og at disse standarder opretholdes.
2. CSD'er fastlægger deres egne og serviceyderens rettigheder og forpligtelser i en skriftlig aftale. Aftalen om outsourcing skal give CSD'en mulighed for at bringe aftalen til ophør.
3. CSD'er og serviceydere stiller efter anmodning alle nødvendige oplysninger til rådighed for den kompetente myndighed og de relevante myndigheder, således at de er i stand til at vurdere, om de outsourcede aktiviteter er i overensstemmelse med kravene i denne forordning.
4. Den kompetente myndighed skal i henhold til artikel 19 meddele tilladelse til outsourcing af kerneydelser.
5. Stk. 1-4 finder ikke anvendelse, hvis CSD'er outsourcer nogle af deres tjenesteydelser eller aktiviteter til en offentlig enhed, og hvis den pågældende outsourcing er omfattet af særlige retlige, reguleringsmæssige og operationelle rammer, aftalt i fællesskab og formaliseret af den offentlige enhed og den relevante CSD og accepteret af de kompetente myndigheder på grundlag af kravene i denne forordning.
Artikel 31
Tjenesteydelser leveret af andre parter end CSD'er
1. Uanset artikel 30 fastsætter medlemsstaterne, såfremt dette er påkrævet i henhold til national ret, at en anden person end en CSD kan være ansvarlig for den elektroniske registrering på værdipapirkonti, der forvaltes af CSD'er.
2. Medlemsstater, der tillader andre parter end CSD'er at levere visse af de i afsnit A i bilaget omhandlede kerneydelser i overensstemmelse med stk. 1, præciserer i deres nationale ret, hvilke krav der gælder i sådanne tilfælde. Disse krav omfatter bestemmelserne i denne forordning, der finder anvendelse både på CSD'en og, hvor dette er relevant, på den anden berørte part.
3. Medlemsstater, der tillader andre parter end CSD'er at levere visse af de i afsnit A i bilaget omhandlede kerneydelser i overensstemmelse med stk. 1, giver ESMA alle relevante oplysninger vedrørende leveringen af sådanne tjenesteydelser, herunder relevant national lovgivning.
ESMA medtager disse oplysninger i det i artikel 21 omhandlede CSD-register.
Afdeling 2
Bestemmelser om god forretningsskik
Artikel 32
Almindelige bestemmelser
1. CSD'er skal have klart definerede mål og målsætninger, som kan opnås, f.eks. med hensyn til mindstemål af tjenesteydelser, forventet risikostyring og forretningsprioriteter.
2. CSD'er skal have gennemsigtige regler for behandling af klager.
Artikel 33
Deltagelseskrav
1. CSD'er offentliggør for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, deltagelseskriterier, som giver fair og åben adgang for alle juridiske personer, som har til hensigt at blive deltagere. Kriterierne skal være gennemsigtige, objektive og ikkediskriminerende, således at de sikrer fair og åben adgang til CSD'en under behørig hensyntagen til risici for den finansielle stabilitet og orden på markederne. Kriterier, der begrænser adgangen, må kun anvendes i det omfang, de berettiget styrer en specificeret risiko, som CSD'en udsættes for.
2. CSD'er behandler anmodninger om adgang omgående ved at besvare sådanne anmodninger i løbet af højst en måned og offentliggør procedurerne for behandling af anmodninger om adgang.
3. CSD'er må kun nægte deltagere, der opfylder kriterierne i stk. 1, adgang, hvis der foreligger en behørig skriftlig begrundelse, som har belæg i en omfattende risikovurdering.
Hvis deltagere nægtes adgang, har de ret til at klage til den kompetente myndighed for den CSD, der har nægtet adgang.
Den ansvarlige kompetente myndighed undersøger klagen behørigt ved at vurdere begrundelserne for at nægte adgang og giver den anmodende deltager et begrundet svar.
Den ansvarlige kompetente myndighed hører den kompetente myndighed på det sted, hvor den anmodende deltager er etableret, om en vurdering af klagen. Hvis den anmodende deltagers myndighed er uenig i den givne vurdering, kan hver af de to kompetente myndigheder indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, der er tillagt den i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Hvis CSD'ens afslag med hensyn til at give den anmodende deltager adgang anses for uberettiget, udsteder den myndighed, der er kompetent i forhold til den CSD, som har meddelt afslag, et påbud til CSD'en om at give den anmodende deltager adgang.
4. CSD'er skal have objektive og gennemsigtige procedurer for suspension og velordnet udtræden af deltagere, der ikke længere opfylder deltagelseskriterierne i stk. 1.
5. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder til præcisering af de risici, som CSD'er skal tage højde for, når de gennemfører en samlet risikovurdering, og som de kompetente myndigheder skal tage højde for, når de vurderer begrundelser for afvisning i overensstemmelse med stk. 3, og elementerne i den procedure, der er omhandlet i stk. 3.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
6. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer og -modeller for proceduren i stk. 3.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 34
Gennemsigtighed
1. CSD'er offentliggør for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, og for hver af de andre kerneydelser, som de leverer, de priser og gebyrer, der er forbundet med de kerneydelser anført i afsnit A i bilaget, som de udbyder. De skal give oplysning om prisen og gebyrerne for enkeltstående tjenesteydelser og opgaver, som leveres eller varetages særskilt, herunder om nedslag og rabatter og betingelserne for at kunne drage fordel af nævnte reduktioner. De skal give kunderne særskilt adgang til de specifikke tjenesteydelser.
2. CSD'er offentliggør prislisten, således at det bliver lettere at sammenligne tilbud, og således at kunderne ved, hvilken pris de kan forvente at skulle betale for brugen af tjenesteydelser.
3. CSD'er er bundet af deres offentliggjorte prispolitik for så vidt angår deres kerneydelser.
4. CSD'er giver kunderne oplysninger, der sætter dem i stand til at sammenholde fakturaen med de offentliggjorte prislister.
5. CSD'er skal give alle kunder oplysninger, der sætter dem i stand til at vurdere de risici, der er forbundet med tjenesteydelserne.
6. CSD'er skal redegøre separat for omkostningerne og indtægterne i forbindelse med de kerneydelser, der leveres, og skal forelægge disse oplysninger for den kompetente myndighed.
7. CSD'er skal redegøre for omkostningerne og indtægterne i forbindelse med de accessoriske tjenesteydelser, der leveres som helhed, og skal forelægge disse oplysninger for den kompetente myndighed.
8. For at sikre en effektiv anvendelse af Unionens konkurrenceregler og bl.a. gøre det muligt at identificere krydssubsidiering af accessoriske tjenesteydelser med indtægter fra kerneydelser fører CSD'er et internt regnskab over deres aktiviteter. Disse interne regnskaber skal som minimum adskille de omkostninger og indtægter, der er forbundet med hver enkelt af deres kerneydelser fra dem, der er forbundet med accessoriske tjenesteydelser.
Artikel 35
Procedurer for kommunikation med deltagere og andre markedsinfrastrukturer
CSD'er anvender i deres procedurer for kommunikation med deltagere i de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, og med de markedsinfrastrukturer, som de har en grænseflade med, de internationale åbne kommunikationsprocedurer og -standarder for meddelelser og referencedata med henblik på at fremme effektiv registrering, betaling og afvikling.
Afdeling 3
Krav til CSD-tjenesteydelser
Artikel 36
Almindelige bestemmelser
CSD'er har for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, passende regler og procedurer, herunder solide regnskabsmetoder og kontroller, som skal medvirke til at sikre værdipapiremissioners integritet samt reducere og styre de risici, der er forbundet med opbevaring og afvikling af transaktioner med værdipapirer.
Artikel 37
Emissioners integritet
1. CSD'er træffer passende afstemningsforanstaltninger for at kontrollere, om det antal værdipapirer, der udgør en værdipapiremission eller en del af en værdipapiremission, og som er indgivet til CSD'en, svarer til summen af de værdipapirer, der er registreret på de værdipapirkonti, som tilhører deltagerne i det værdipapirafviklingssystem, som CSD'en driver, og på de ejerkonti, der opretholdes af CSD'en, når dette er relevant. Afstemningen foretages mindst én gang dagligt.
2. Hvis andre enheder er involveret i afstemningsprocessen for en bestemt værdipapiremission, f.eks. udstederen, registratoren, emissionsinstitutter, overførselsfirmaer, værdipapircentraler, andre CSD'er eller andre enheder, træffer CSD'er og sådanne enheder passende samarbejds- og informationsudvekslingsforanstaltninger med hinanden, således at emissionens integritet opretholdes.
3. Overtræk på værdipapirer, debetsaldi og værdipapiroprettelse er ikke tilladt i et værdipapirafviklingssystem, som drives af en CSD.
4. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke afstemningsforanstaltninger CSD'er skal træffe, jf. stk. 1, 2 og 3.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 38
Beskyttelse af deltageres og deres kunders værdipapirer
1. CSD'er har for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, fortegnelser og konti, som til enhver tid sætter dem i stand til omgående at adskille en given deltagers værdipapirer fra enhver anden deltagers og, hvis det er relevant, fra CSD'ens egne aktiver.
2. CSD'er har fortegnelser og konti, der sætter en given deltager i stand til at adskille deltagerens værdipapirer fra dem, som deltageren opbevarer på vegne af kunder.
3. CSD'er har fortegnelser og konti, der sætter en given deltager i stand til at opbevare de værdipapirer, der tilhører den pågældende deltagers forskellige kunder, på en enkelt værdipapirkonto (»adskillelse af samlekonti«).
4. CSD'er skal have fortegnelser og konti, som på deltagerens anmodning sætter en given deltager i stand til at adskille værdipapirer, som deltageren opbevarer på vegne af kunder (»adskillelse af individuelle konti«).
5. En deltager skal mindst tilbyde sine kunder valget mellem adskillelse af samlekonti og adskillelse af individuelle konti og oplyse dem om de omkostninger og de risici, der knytter sig til hver mulighed.
En CSD og dens deltagere skal imidlertid tilbyde adskillelse af individuelle konti for borgere og bosiddende samt juridiske personer, der er etableret i en medlemsstat, hvis dette kræves i henhold til national lovgivning i den medlemsstat, hvor værdipapirerne er oprettet, således som den foreligger den 17. september 2014. Denne forpligtelse gælder, så længe den nationale lovgivning ikke ændres eller ophæves og dens målsætninger stadig er gyldige.
6. CSD'er og deres deltagere skal offentliggøre beskyttelsesniveauerne og de omkostninger, der er forbundet med de forskellige adskillelsesniveauer, de tilbyder, og tilbyde disse tjenesteydelser på rimelige forretningsmæssige vilkår. De nærmere oplysninger vedrørende de forskellige adskillelsesniveauer skal omfatte en beskrivelse af de væsentligste lovmæssige virkninger af de respektive adskillelsesniveauer, som tilbydes, herunder oplysninger om gældende ret om insolvens i de pågældende jurisdiktioner.
7. CSD'er anvender under ingen omstændigheder værdipapirer, der ikke tilhører dem. CSD'er kan dog anvende deltageres værdipapirer, hvis de har indhentet de pågældende deltageres forudgående udtrykkelige samtykke. CSD'en stiller krav om, at deltagerne indhenter et eventuelt påkrævet forudgående samtykke fra deres kunder.
Artikel 39
Endelig afregning
1. CSD'er sikrer, at det værdipapirafviklingssystem, som de driver, giver deltagerne tilstrækkelig beskyttelse. Medlemsstaterne betegner og anmelder værdipapirafviklingssystemer drevet af CSD'er i overensstemmelse med procedurerne i artikel 2, litra a), i direktiv 98/26/EF.
2. CSD'er påser, at hvert enkelt værdipapirafviklingssystem, som de driver, fastsætter tidspunkterne for overførselsordrers indgang og uigenkaldelighed i det pågældende værdipapirafviklingssystem i overensstemmelse med artikel 3 og 5 i direktiv 98/26/EF.
3. CSD'er oplyser, hvilke regler der gælder for endelige overførsler af værdipapirer og kontanter i et værdipapirafviklingssystem.
4. Stk. 2 og 3 berører ikke anvendelsen af hverken bestemmelserne vedrørende CSD-links eller artikel 48, stk. 8.
5. CSD'er bør træffe alle rimelige foranstaltninger til, i overensstemmelse med de i stk. 3 omhandlede regler, at sikre, at overførsler af værdipapirer og kontanter, jf. stk. 3, gennemføres som realtids- eller intradagsafvikling og under alle omstændigheder senest ved forretningsdagens slutning på den faktiske afviklingsdato.
6. Hvis CSD'er tilbyder de i artikel 40, stk. 2, omhandlede tjenesteydelser, sikrer den, at modtagere har adgang til at anvende det kontante nettoprovenu af værdipapirafviklinger senest ved forretningsdagens slutning på den planlagte afviklingsdato.
7. Alle værdipapirtransaktioner mod kontantbeløb mellem direkte deltagere i et værdipapirafviklingssystem, som drives af en CSD, og som afvikles i det pågældende værdipapirafviklingssystem, afvikles på DvP-basis.
Artikel 40
Kontantafvikling
1. I forbindelse med transaktioner i den valuta, som anvendes i det land, hvor afviklingen finder sted, afvikler CSD'er kontantbetalingerne for deres værdipapirafviklingssystemer over konti oprettet hos en centralbank, som udsteder den pågældende valuta, hvis det er praktisk muligt.
2. Hvis det ikke er praktisk muligt at afvikle kontantbetalingerne over centralbankkonti som foreskrevet i stk. 1, kan CSD'er tilbyde at afvikle dem for alle eller en del af deres værdipapirafviklingssystemer over konti oprettet hos et kreditinstitut eller over deres egne konti. Hvis CSD'er tilbyder at afvikle kontantbetalinger over konti oprettet hos et kreditinstitut eller over deres egne konti, gennemføres afviklingen i overensstemmelse med bestemmelserne i afsnit IV.
3. CSD'er sikrer, at oplysningerne til markedsdeltagere om risici og omkostninger, der er forbundet med afviklingen over kreditinstitutters konti eller over deres egne konti, er klare og rimelige, og at de ikke er vildledende. CSD'er giver efter anmodning kunder eller potentielle kunder tilstrækkelige oplysninger til, at de kan identificere og evaluere de risici og omkostninger, der er forbundet med afviklingen over kreditinstitutters konti eller over deres egne konti.
Artikel 41
Regler og procedurer vedrørende deltageres misligholdelse
1. CSD'er har for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, effektive og klart definerede regler og procedurer til håndtering af en eller flere deltageres misligholdelse, som sikrer, at CSD'en kan træffe rettidige foranstaltninger med henblik på at begrænse tab og likviditetspres og fortsat opfylde sine forpligtelser.
2. CSD'er offentliggør deres regler og relevante procedurer vedrørende misligholdelse.
3. Sammen med dens deltagere og andre relevante interesserede parter afprøver og reviderer CSD'er regelmæssigt procedurerne vedrørende misligholdelse med henblik på at sikre, at de er praktiske og effektive.
4. ESMA kan, i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB, udstede retningslinjer i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1095/2010 med henblik på at sikre konsekvent anvendelse af denne artikel.
Afdeling 4
Tilsynsmæssige krav
Artikel 42
Generelle krav
CSD'er indfører en solid risikostyringsstruktur med henblik på både at styre retlige, forretningsmæssige, operationelle og andre direkte eller indirekte risici, herunder foranstaltninger for at begrænse omfanget af svig og forsømmelse.
Artikel 43
Retlige risici
1. CSD'er skal af hensyn til tilladelse og tilsyn samt oplysninger til kunder have regler, procedurer og aftaler, som er tydelige og letforståelige, også vedrørende de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, og alle andre tjenesteydelser, som de leverer.
2. CSD'er udformer regler, procedurer og aftaler således, at de kan håndhæves i alle relevante jurisdiktioner, herunder i tilfælde af en deltagers misligholdelse.
3. CSD'er, som driver forretninger i forskellige jurisdiktioner, skal træffe alle rimelige foranstaltninger til at identificere og begrænse de risici, der opstår som følge af potentielle lovkonflikter på tværs af jurisdiktioner.
Artikel 44
Generel forretningsmæssig risiko
CSD'er skal have solide forvaltnings- og kontrolsystemer samt IT-værktøjer med henblik på at identificere, overvåge og styre generelle forretningsmæssige risici, herunder tab som følge af en ringe gennemført forretningsstrategi, pengestrømme og store driftsudgifter.
Artikel 45
Operationelle risici
1. CSD'er skal identificere kilder til operationelle risici, både interne og eksterne, og begrænse deres indvirkning ved at anvende passende IT-værktøjer, kontroller og procedurer, herunder for alle de værdipapirafviklingssystemer, som de driver.
2. CSD'er skal til enhver tid have passende IT-værktøjer, der garanterer en høj grad af sikkerhed og operationel pålidelighed, og som har tilstrækkelig kapacitet. IT-værktøjerne skal kunne håndtere de komplekse og forskelligartede tjenesteydelser og aktiviteter, der leveres og udføres, for således at garantere et højt sikkerhedsniveau og beskytte oplysningernes integritet og fortrolighed.
3. CSD'er udarbejder, gennemfører og opretholder for tjenesteydelser, som de leverer, samt for hvert af de værdipapirafviklingssystemer, som de driver, en passende forretningskontinuitetspolitik og en katastrofeberedskabsplan, som har til formål at sikre beskyttelse af deres tjenesteydelser, rettidig genopretning af transaktioner og opfyldelse af deres forpligtelser i tilfælde af hændelser, som i høj grad risikerer at afbryde transaktioner.
4. Planerne i stk. 3 skal give mulighed for at genoptage alle transaktioner og deltageres positioner fra det tidspunkt, hvor de blev afbrudt, for at give deltagerne i en CSD mulighed for at opretholde driftssikkerheden og foretage afvikling på den planlagte dato, bl.a. ved at sikre, at kritiske IT-systemer omgående kan genoptage driften fra det tidspunkt, hvor de blev afbrudt. De indebærer, at der oprettes endnu et afviklingssted med tilstrækkelige ressourcer, kapaciteter og funktionaliteter samt tilstrækkelige bemandingsforhold.
5. CSD'er planlægger og gennemfører programmerede test af foranstaltningerne i stk. 1-4.
6. CSD'er identificerer, overvåger og forvalter de risici, som de vigtigste deltagere i de værdipapirafviklingssystemer, de driver, samt serviceydere og andre CSD'er eller andre markedsinfrastrukturer kan indebære for deres transaktioner. De giver efter anmodning de kompetente og relevante myndigheder oplysninger om sådanne risici, der identificeres.
De underretter også omgående den kompetente myndighed og relevante myndigheder om eventuelle operationelle hændelser som følge af sådanne risici.
7. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de operationelle risici i stk. 1 og 6 og metoderne til at teste, håndtere eller begrænse de pågældende risici, herunder forretningskontinuitetspolitikkerne og katastrofeberedskabsplanerne i stk. 3 og 4 og metoderne til vurdering deraf.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 46
Investeringspolitik
1. CSD'er opbevarer deres finansielle aktiver i centralbanker, kreditinstitutter, der er meddelt tilladelse, eller CSD'er, der er meddelt tilladelse.
2. CSD'er skal, når det er nødvendigt, have umiddelbar adgang til deres aktiver.
3. CSD'er investerer kun finansielle midler i kontantinstrumenter eller i højlikvide finansielle instrumenter med minimal markeds- og kreditrisiko. Investeringerne skal kunne realiseres hurtigt med en minimal negativ indvirkning på prisen til følge.
4. I forbindelse med artikel 47, stk. 1, tages der ikke hensyn til CSD'ens kapital, inklusive tilbageholdt overskud og reserver, der ikke er investeret i overensstemmelse med stk. 3.
5. CSD'er sikrer, at den samlede risikoeksponering over for individuelle kreditinstitutter eller CSD'er, der er meddelt tilladelse, i hvilke de opbevarer deres finansielle aktiver, forbliver inden for rimelige koncentrationsgrænser.
6. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som præciserer de finansielle instrumenter, som kan anses for højlikvide med minimal markeds- og kreditrisiko som omhandlet i stk. 3, passende tidsfrist for adgang til aktiver, som omhandlet i stk. 2, og de koncentrationsgrænser, som er omhandlet i stk. 5. Disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder afstemmes, hvor det er relevant, med de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 47, stk. 8, i forordning (EU) nr. 648/2012.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 47
Kapitalkrav
1. CSD'ers kapital, herunder tilbageholdt overskud og reserver, skal til enhver tid stå i forhold til de risici, som følger af CSD'ens aktiviteter. Den skal til enhver tid være tilstrækkelig til at:
a)
garantere, at CSD'er er passende sikret mod operationelle, juridiske, depot-, investerings- og forretningsmæssige risici, således at CSD'erne fortsat kan levere tjenesteydelser som en going concern
b)
sikre en velordnet afvikling eller omstrukturering af CSD'ernes aktiviteter over en passende periode på mindst seks måneder under en række stressscenarier.
2. CSD'er skal have en plan for følgende:
a)
tilvejebringelse af yderligere kapital, hvis egenkapitalen nærmer sig minimumsgrænsen eller ikke opfylder kravene i stk. 1
b)
en velordnet afvikling eller omstrukturering af deres aktiviteter og tjenesteydelser, hvis CSD'en ikke kan tilvejebringe ny kapital.
Planen godkendes af ledelsesorganet eller et passende udvalg under ledelsesorganet og ajourføres med regelmæssige mellemrum. Hver ajourføring af planen forelægges for den kompetente myndighed. Den kompetente myndighed kan kræve, at CSD'en træffer yderligere eller eventuelle alternative foranstaltninger, hvis den kompetente myndighed vurderer, at CSD'ens plan er utilstrækkelig.
3. EBA udarbejder i tæt samarbejde med ESMA og medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere krav til CSD'ers kapital, tilbageholdte overskud og reserver, jf. stk. 1.
EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
Afdeling 5
Krav til CSD-links
Artikel 48
CSD-links
1. Alle berørte CSD'er skal, før de opretter et CSD-link og løbende, når CSD-linket er oprettet, identificere, vurdere, overvåge og forvalte alle potentielle risikokilder for dem selv og deres deltagere som følge af CSD-linket og træffe de fornødne foranstaltninger til at reducere dem.
2. CSD'er, som har til hensigt at etablere links, indgiver en ansøgning om tilladelse til den anmodende CSD's kompetente myndighed, jf. artikel 19, stk. 1, litra e), eller indberetter dette til den anmodende CSD's kompetente og relevante myndigheder, jf. artikel 19, stk. 5.
3. Links skal give tilstrækkelig beskyttelse til de linkede CSD'er og deres deltagere, især hvad angår eventuelle lån optaget af CSD'er og koncentrationen og de likviditetsrisici, der opstår som følge af linkaftalerne.
Links skal understøttes af en passende kontraktmæssig foranstaltning med en præcisering af de linkede CSD'ers og, om nødvendigt, CSD-deltagernes respektive rettigheder og forpligtelser. Kontraktmæssige foranstaltninger med konsekvenser på tværs af jurisdiktioner skal omfatte et utvetydigt lovvalg for de enkelte aspekter af linkets aktiviteter.
4. I tilfælde af foreløbige værdipapiroverførsler mellem linkede CSD'er er genoverførsel af værdipapirer, inden den første overførsel bliver endelig, forbudt.
5. CSD'er, som anvender et indirekte link eller et mellemled til at drive et CSD-link med en anden CSD, måler, overvåger og forvalter de yderligere risici, som følger af anvendelsen af det pågældende indirekte link eller mellemled og træffer de fornødne foranstaltninger til at reducere dem.
6. Linkede CSD'er skal have solide afstemningsprocedurer for at sikre, at deres respektive registre indeholder nøjagtige oplysninger.
7. Links mellem CSD'er skal tillade DvP-afvikling af transaktioner mellem deltagere i linkede CSD'er, hvis det er praktisk muligt. Detaljerede begrundelser for et eventuelt CSD-link, der ikke giver mulighed for DvP-afvikling, indberettes til de relevante og kompetente myndigheder.
8. Interoperable værdipapirafviklingssystemer og CSD'er, som anvender en fælles afviklingsinfrastruktur, indfører identiske tidspunkter for:
a)
overførselsordrers indgang i systemet
b)
overførselsordrers uigenkaldelighed.
De i første afsnit omhandlede værdipapirafviklingssystemer og CSD'er anvender tilsvarende regler vedrørende tidspunktet for endelige overførsler af værdipapirer og kontanter.
9. Senest den 18. september 2019 skal alle interoperable links mellem CSD'er, der opererer i medlemsstaterne, hvor det er relevant være interoperable links, der tillader DvP-afvikling.
10. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere kravet i stk. 3 om, at de forskellige typer linkaftaler skal give tilstrækkelig beskyttelse til de linkede CSD'er og deres deltagere, især når en CSD har til hensigt at deltage i et værdipapirafviklingssystem drevet af en anden CSD, overvågningen og forvaltningen af yderligere risici i stk. 5 som følge af brug af mellemled, afstemningsmetoderne i stk. 6, de tilfælde, hvor DvP-afvikling gennem CSD-links er praktisk mulig, jf. stk. 7, og metoderne til vurdering deraf.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
KAPITEL III
Adgang til CSD'er
Afdeling 1
Udstederes adgang til CSD'er
Artikel 49
Fri adgang til at udstede værdipapirer i en CSD, som er meddelt tilladelse i Unionen
1. Udstedere har ret til at få registreret deres værdipapirer, der er optaget til handel på regulerede markeder eller MHF'er, eller som handles på markedspladser, i CSD'er, som er oprettet i en medlemsstat, idet den pågældende CSD dog skal opfylde de i artikel 23 omhandlede betingelser.
Uden at dette berører udstederes ret som omhandlet i første afsnit, finder selskabslovgivning eller anden tilsvarende lovgivning i den medlemsstat, hvor værdipapirerne er oprettet, fortsat anvendelse.
Medlemsstaterne påser, at der opstilles en liste over centrale relevante bestemmelser i deres lovgivning, jf. andet afsnit. De kompetente myndigheder meddeler ESMA denne liste senest den 18. december 2014. ESMA offentliggør denne liste senest den 18. januar 2015.
CSD'er kan opkræve et rimeligt handelsgebyr for levering af deres tjenesteydelser til udstedere beregnet efter kostpris-plus-metoden, medmindre parterne har aftalt andet med hinanden.
2. Når udstedere indgiver anmodning om at få registreret deres værdipapirer i en CSD, behandler sidstnævnte en sådan anmodning omgående og uden forskelsbehandling og afgiver svar til den anmodende udsteder i løbet af tre måneder.
3. CSD'er kan nægte at levere tjenesteydelser til udstedere. Et sådant afslag skal have belæg i en samlet risikovurdering eller baseres på, at CSD'en ikke leverer tjenesteydelserne i punkt 1 i afsnit A i bilaget i tilknytning til værdipapirer, der er oprettet i henhold til selskabslovgivningen eller anden tilsvarende lovgivning i den relevante medlemsstat.
4. Uden at dette berører Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/60/EF (25) og Kommissionens direktiv 2006/70/EF (26), skal den anmodende udsteder, hvis CSD'er nægter at levere tjenesteydelser til en udsteder, have en fuldstændig skriftlig begrundelse for afslaget.
I tilfælde af afslag har den anmodende udsteder ret til at klage til den kompetente myndighed for den CSD, der har nægtet at levere tjenesteydelser.
Den kompetente myndighed for den pågældende CSD undersøger klagen behørigt ved at vurdere CSD'ens begrundelser for afslaget og giver udstederen et begrundet svar.
Den kompetente myndighed for CSD'en hører den kompetente myndighed på det sted, hvor den anmodende udsteder er etableret, om vurderingen af klagen. Hvis den kompetente myndighed på det sted, hvor den anmodende udsteder er etableret, er uenig i den givne vurdering, kan hver af de to kompetente myndigheder indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Hvis CSD'ens afslag med hensyn til at levere tjenesteydelser til en udsteder anses for uberettiget, udsteder den ansvarlige kompetente myndighed et påbud til CSD'en om at levere tjenesteydelser til den anmodende udsteder.
5. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder til præcisering af de risici, som CSD'erne skal tage højde for, når de gennemfører en samlet risikovurdering, og de kompetente myndigheder, når de vurderer begrundelser for afvisning i overensstemmelse med stk. 3 og 4, og elementerne i den procedure, der er omhandlet i stk. 4.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
6. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer og -modeller for proceduren i stk. 4.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Afdeling 2
Adgang mellem CSD'er
Artikel 50
Standardiseret linkadgang
CSD'er har ret til at deltage i en anden CSD og oprette et standardiseret link med denne, jf. artikel 33, forudsat at CSD-linket på forhånd indberettes som omhandlet i artikel 19, stk. 5.
Artikel 51
Skræddersyet linkadgang
1. Hvis en CSD anmoder en anden CSD om at oprette et skræddersyet link for at få adgang til den, kan den modtagende CSD kun afslå en sådan anmodning af hensyn til risikoen. Den kan ikke afslå anmodningen med den begrundelse, at den mister markedsandele.
2. Den modtagende CSD kan af den anmodende CSD opkræve et rimeligt handelsgebyr efter kostpris-plus-metoden for at give skræddersyet linkadgang, medmindre andet aftales mellem parterne
Artikel 52
Procedure for CSD-links
1. Når CSD'er indgiver anmodning om adgang til en anden CSD i henhold til artikel 50 og 51, behandler sidstnævnte en sådan anmodning omgående og afgiver svar til den anmodende CSD i løbet af tre måneder.
2. CSD'er kan kun nægte at give en anmodende CSD adgang, hvis dette vil true de finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion eller forårsage systemiske risici. Et sådant afslag kan kun gives med belæg i en samlet risikovurdering.
Hvis CSD'er nægter at give adgang, skal den anmodende CSD have en fuldstændig begrundelse for afslaget.
Hvis anmodende CSD'er nægtes adgang, har de ret til at klage til den kompetente myndighed for den CSD, der har nægtet adgang.
Den kompetente myndighed for den modtagende CSD undersøger klagen behørigt ved at vurdere begrundelserne for afslaget og giver den anmodende CSD et begrundet svar.
Den kompetente myndighed for den modtagende CSD hører den kompetente myndighed for den anmodende CSD og den relevante myndighed for den anmodende CSD som omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra a), om dens vurdering af klagen. Hvis en af den anmodende CSD's myndigheder er uenig i den givne vurdering, kan en hvilken som helst af myndighederne indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Hvis CSD'ens afslag med hensyn til at give den anmodende CSD adgang anses for uberettiget, udsteder den kompetente myndighed for den modtagende CSD et påbud til CSD'en om at give den anmodende CSD adgang.
3. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere de risici, som CSD'er skal tage højde for, når de gennemfører en samlet risikovurdering, og de kompetente myndigheder, når de vurderer begrundelser for afvisning i overensstemmelse med stk. 2, og elementerne i den procedure, der er omhandlet i stk. 2.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
4. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer og -modeller for procedurerne i stk. 1 og 2.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Afdeling 3
Adgang mellem en CSD og en anden markedsinfrastruktur
Artikel 53
Adgang mellem en CSD og en anden markedsinfrastruktur
1. CCP'er og markedspladser formidler efter anmodning på et ikkediskriminerende og gennemsigtigt grundlag transaction feeds til CSD'er og kan af den anmodende CSD opkræve et rimeligt handelsgebyr beregnet efter kostpris-plus-metoden for sådanne transaction feeds, medmindre parterne har aftalt andet med hinanden.
CSD'er giver CCP'er og markedspladser adgang til deres værdipapirafviklingssystemer på et ikkediskriminerende og gennemsigtigt grundlag og kan opkræve et rimeligt handelsgebyr beregnet efter kostpris-plus-metoden for en sådan adgang, medmindre parterne har aftalt andet med hinanden.
2. Når en part indgiver anmodning om adgang til en anden part, jf. stk. 1, behandles en sådan anmodning omgående, og der afgives svar til den anmodende part i løbet af tre måneder.
3. Den modtagende part kan kun nægte adgang, hvis en sådan adgang ville berøre de finansielle markeders gnidningsløse og velordnede funktion eller forårsage systemiske risici. Den kan ikke afslå anmodningen med den begrundelse, at den mister markedsandele.
Hvis en part nægter at give adgang, skal den anmodende part have en fuldstændig skriftlig begrundelse for afslaget med belæg i en samlet risikovurdering. Hvis den anmodende part nægtes adgang, har den ret til at klage til den kompetente myndighed for den part, der har nægtet adgang.
Den modtagende parts kompetente myndighed og den relevante myndighed, som er omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra a), undersøger klagen behørigt ved at vurdere begrundelserne for at nægte adgang og giver den anmodende part et begrundet svar.
Den modtagende parts kompetente myndighed hører den anmodende parts kompetente myndighed og den relevante myndighed, som er omhandlet i artikel 12, stk. 1, litra a), for den anmodende part om dens vurdering af klagen. Hvis en af den anmodende parts myndigheder er uenig i den givne vurdering, kan en hvilken som helst af dem indbringe sagen for ESMA, som kan handle inden for rammerne af de beføjelser, den er tillagt i henhold til artikel 19 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Hvis en parts afslag med hensyn til at give adgang anses for uberettiget, udsteder den ansvarlige kompetente myndighed i løbet af tre måneder et påbud til den pågældende part om at give adgang til sine tjenesteydelser.
4. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder til præcisering af de risici, som CSD'er skal tage højde for, når de gennemfører en samlet risikovurdering, og de kompetente myndigheder, når de vurderer begrundelser for afvisning i overensstemmelse med stk. 3 og elementerne i den procedure, der er omhandlet i stk. 3.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
5. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for at fastlægge standardformularer og -modeller for proceduren i stk. 2 og 3.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i førsteafsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
AFSNIT IV
LEVERING AF BANKMÆSSIGE ACCESSORISKE TJENESTEYDELSER TIL CSD-DELTAGERE
Artikel 54
Tilladelse og udpegelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser
1. En CSD må ikke selv levere nogen af de i bilagets afsnit C omhandlede bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, medmindre den har fået en yderligere tilladelse til at levere sådanne ydelser i overensstemmelse med denne artikel.
2. En CSD, som agter at afvikle kontantbetalingerne i hele eller dele af sit værdipapirafviklingssystem i overensstemmelse med artikel 40, stk. 2, eller på anden vis ønsker at levere nogen af de i stk. 1 omhandlede bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, skal enten have tilladelse til:
a)
selv at tilbyde sådanne ydelser på de i denne artikel fastsatte betingelser eller
b)
at udpege et eller flere kreditinstitutter, som er meddelt tilladelse, til dette formål i henhold til artikel 8 i direktiv 2013/36/EU.
3. Hvis en CSD ønsker at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser fra den samme juridiske enhed som den, der driver værdipapirafviklingssystemet, gives tilladelsen i stk. 2 kun, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
CSD'en skal have tilladelse til at drive virksomhed som kreditinstitut efter bestemmelserne i artikel 8 i direktiv 2013/36/EU
b)
CSD'en skal opfylde de tilsynsmæssige krav fastsat i artikel 59, stk. 1, 3 og 4, og tilsynsreglerne i artikel 60
c)
tilladelsen omhandlet i nærværende afsnits litra a) bruges kun til at levere de i bilagets afsnit C omhandlede bankmæssige accessoriske tjenesteydelser og ikke til at udføre nogen andre aktiviteter
d)
CSD'en er omfattet af et ekstra kapitaltillæg, som afspejler de risici, herunder kredit- og likviditetsrisici, der opstår som følge af ydelse af intradagskreditter til bl.a. deltagerne i et værdipapirafviklingssystem eller andre brugere af CSD-tjenesteydelser
e)
CSD'en rapporterer som minimum hver måned til den kompetente myndighed og årligt som en del af sin offentliggørelse i overensstemmelse med ottende del i forordning (EU) nr. 575/2013 om omfanget og forvaltningen af intradagslikviditetsrisikoen i overensstemmelse med artikel 59, stk. 4, litra j), i denne forordning og
f)
CSD'en har en genopretningsplan, der er tilstrækkelig til at sikre kontinuiteten i dens kritiske operationer, herunder i situationer hvor likviditets- eller kreditrisikoen udkrystalliserer sig som følge af leveringen af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser.
I tilfælde af modstridende bestemmelser i denne forordning og forordning (EU) nr. 575/2013 og i direktiv 2013/36/EU overholder den i litra a) i første afsnit omhandlede CSD de strengeste tilsynskrav. De reguleringsmæssige tekniske standarder, der er omhandlet i artikel 47 og 59 i denne forordning, præciserer de tilfælde, hvor der foreligger modstridende bestemmelser.
4. Hvis en CSD ønsker at udpege et kreditinstitut til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser fra en separat juridisk enhed, uanset om den er del af den samme koncern, som i sidste ende kontrolleres af det samme moderselskab, gives tilladelsen omhandlet i stk. 2 kun, hvis følgende betingelser er opfyldt:
a)
den separate juridiske enhed meddeles tilladelse til at drive virksomhed som kreditinstitut efter bestemmelserne i artikel 8 i direktiv 2013/36/EU
b)
den separate juridiske enhed opfylder de tilsynsmæssige krav i artikel 59, stk. 1, 3 og 4 og tilsynsreglerne i artikel 60
c)
den separate juridiske enhed udfører ikke selv nogen af de i bilagets afsnit A omhandlede kerneydelser
d)
tilladelsen omhandlet i litra a) bruges kun til at levere de i bilagets afsnit C omhandlede bankmæssige accessoriske tjenesteydelser og ikke til at udføre nogen andre aktiviteter
e)
den separate juridiske enhed er omfattet af et ekstra kapitaltillæg, som afspejler de risici, herunder kredit- og likviditetsrisici, der opstår som følge af ydelse af intradagskreditter til bl.a. deltagerne i et værdipapirafviklingssystem eller andre brugere af CSD-tjenesteydelser
f)
den separate juridiske enhed rapporterer som minimum hver måned til den kompetente myndighed og årligt som en del af sin offentliggørelse i overensstemmelse med ottende del i forordning (EU) nr. 575/2013 om omfanget og forvaltningen af intradagslikviditetsrisikoen i overensstemmelse med artikel 59, stk. 4, litra j), i denne forordning, og
g)
den separate juridiske enhed har forelagt den kompetente myndighed en genopretningsplan, der er tilstrækkelig til at sikre kontinuiteten i sine kritiske operationer, herunder i situationer hvor likviditets- eller kreditrisikoen udkrystalliserer sig som følge af leveringen af bankmæssige accessoriske tjenesteydelser fra en separat juridisk enhed.
5. Stk. 4 finder ikke anvendelse på de i stk. 2, litra b), omhandlede kreditinstitutter, som tilbyder at afvikle kontantbetalinger for dele af CSD'ens værdipapirafviklingssystem, hvis den samlede værdi af denne kontantafvikling over konti oprettet hos de pågældende kreditinstitutter, beregnet over en periode på et år, er mindre end én procent af den samlede værdi af alle værdipapirtransaktioner mod afviklede kontantbeløb i CSD'ens regnskaber og ikke overstiger maksimalt 2,5 mia. EUR pr. år.
Den kompetente myndighed kontrollerer mindst én gang om året, at den i første afsnit fastsatte tærskel overholdes, og indberetter sine resultater til ESMA. Såfremt den kompetente myndighed finder, at tærsklen er overskredet, pålægger den den berørte CSD at søge om tilladelse i henhold til stk. 4. Den berørte CSD har en frist på seks måneder til at indgive ansøgning om tilladelse.
6. Den kompetente myndighed kan anmode en CSD om at udpege mere end et kreditinstitut, eller om at udpege et kreditinstitut, foruden selv at levere tjenesteydelser i overensstemmelse med stk. 2, litra a), hvis den mener, at et kreditinstituts eksponering for den risikokoncentration, som er omhandlet i artikel 59, stk. 3 og 4, ikke er tilstrækkeligt reduceret. De udpegede kreditinstitutter betragtes som afregningsfirmaer.
7. En CSD, der er meddelt tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, og et kreditinstitut, der er udpeget i overensstemmelse med stk. 2, litra b), skal til enhver tid opfylde de gældende betingelser for tilladelsen i henhold til denne forordning og skal hurtigst muligt underrette de kompetente myndigheder om alle væsentlige ændringer, der påvirker betingelserne for tilladelsen.
8. EBA udarbejder i tæt samarbejde med ESMA og medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at fastsætte det ekstra risikobaserede kapitaltillæg som omhandlet i stk. 3, litra d), og stk. 4, litra e).
EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 55
Procedure for meddelelse eller nægtelse af tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser
1. CSD'en indgiver ansøgning om tilladelse til at udpege et kreditinstitut eller til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, jf. artikel 54, til den kompetente myndighed i dens hjemland.
2. Ansøgningen skal indeholde alle de oplysninger, som er nødvendige for, at den kompetente myndighed kan sikre sig, at CSD'en og i givet fald det udpegede kreditinstitut på tidspunktet for tilladelsen har truffet alle nødvendige foranstaltninger for at opfylde kravene i denne forordning. Den skal indeholde en driftsplan for de påtænkte bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, den organisatoriske struktur i relationen mellem CSD'en og de udpegede kreditinstitutter samt nærmere oplysninger om, hvordan CSD'en eller i givet fald det udpegede kreditinstitut agter at opfylde de tilsynsmæssige krav i artikel 59, stk. 1, 3 og 4, og de andre betingelser i artikel 54.
3. Den kompetente myndighed anvender proceduren i artikel 17, stk. 3 og 8.
4. Når ansøgningen betragtes som fuldstændig, videregiver den kompetente myndighed alle oplysningerne i ansøgningen til følgende myndigheder:
a)
de relevante myndigheder
b)
den relevante kompetente myndighed, der er nævnt i artikel 4, stk. 1, nr. 40), i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
de kompetente myndigheder i den eller de medlemsstater, hvor CSD'en har etableret interoperable links til en anden CSD, undtagen når CSD'en har etableret de i artikel 19, stk. 5, omhandlede interoperable links
d)
de kompetente myndigheder i værtslandet, hvor CSD'ens virksomhed har væsentlig betydning for et velfungerende værdipapirmarked og for beskyttelsen af investorerne i henhold til artikel 24, stk. 4
e)
de kompetente myndigheder, der er ansvarlige for tilsynet med CSD'ens deltagere, der er etableret i de tre medlemsstater med de samlet set største afregningsværdier i CSD'ens værdipapirafviklingssystem over en etårig periode
f)
ESMA og
g)
EBA.
5. De myndigheder, der er nævnt i stk. 4, litra a)-e), afgiver en begrundet udtalelse om tilladelsen senest 30 dage efter modtagelsen af de i stk. 4 nævnte oplysninger. Hvis en myndighed ikke afgiver udtalelse inden for denne frist, anses den for at have afgivet en positiv udtalelse.
Hvis mindst en af de myndigheder, der er nævnt i stk. 4, litra a)-e), afgiver en negativ begrundet udtalelse, giver den kompetente myndighed, der ønsker at meddele tilladelse, inden for 30 dage de i stk. 4, litra a)-e), nævnte myndigheder en begrundet afgørelse vedrørende den negative udtalelse.
Hvis en af de myndigheder, der er nævnt i stk. 4, litra a)-e), afgiver en negativ udtalelse 30 dage efter forelæggelsen af afgørelsen, og den kompetente myndighed fortsat ønsker at meddele tilladelse, kan en af de myndigheder, der afgav en negativ udtalelse, indbringe sagen for ESMA med henblik på bistand i henhold til artikel 31, litra c), i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Hvis spørgsmålet ikke er afgjort 30 dage efter henvisningen til ESMA, træffer den kompetente myndighed, der ønsker at meddele tilladelse, den endelige afgørelse og giver de i stk. 4, litra a)-e), nævnte myndigheder en nærmere skriftlig redegørelse for sin afgørelse.
Hvis den kompetente myndighed ønsker at afvise tilladelsen, henvises sagen ikke til ESMA.
Negative udtalelser skal indeholde en skriftlig, fuldstændig og udførlig begrundelse for, hvorfor de krav, der er fastsat i denne forordning eller i anden EU-ret, ikke er opfyldt.
6. Hvis ESMA mener, at den kompetente myndighed har meddelt en tilladelse, der måske ikke er i overensstemmelse med EU-retten, handler den i overensstemmelse med artikel 17 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
7. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB og EBA udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på at præcisere, hvilke oplysninger CSD'en skal give til den kompetente myndighed med henblik på at opnå de relevante tilladelser til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser i tilknytning til afviklingen.
ESMA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
8. ESMA udarbejder i tæt samarbejde med medlemmerne af ESCB og EBA udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder til fastlæggelse af standardformularer, standardmodeller og standardprocedurer for høring af de i stk. 4 nævnte myndigheder forud for meddelelse af tilladelse.
ESMA forelægger disse udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede gennemførelsesmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1095/2010.
Artikel 56
Udvidelse af de bankmæssige accessoriske tjenesteydelser
1. En CSD, der har til hensigt at udvide de bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, for hvilke den udpeger et kreditinstitut, eller som den selv leverer i henhold til artikel 54, indgiver en anmodning om udvidelse til den kompetente myndighed i dens hjemland.
2. Anmodningen om udvidelse er omfattet af proceduren i artikel 55.
Artikel 57
Inddragelse af tilladelse
1. Uden at dette berører eventuelle afhjælpende foranstaltninger eller foranstaltninger i henhold til afsnit V, tilbagekalder den kompetente myndighed i CSD'ens hjemland de i artikel 54 omhandlede tilladelser tilbage i følgende tilfælde:
a)
hvis CSD'en ikke har gjort brug af sin tilladelse i en periode på 12 måneder, udtrykkeligt giver afkald på tilladelsen, eller det udpegede kreditinstitut ikke har leveret tjenesteydelser eller udøvet aktiviteter i de forudgående seks måneder
b)
hvis CSD'en har opnået tilladelsen på grundlag af urigtige erklæringer eller på anden uretmæssig vis
c)
hvis CSD'en eller det udpegede kreditinstitut ikke længere opfylder betingelserne for opnåelse af tilladelsen og ikke har truffet de afhjælpende foranstaltninger, som den kompetente myndighed har anmodet om, inden for en given frist
d)
hvis CSD'en eller det udpegede kreditinstitut har gjort sig skyldig i alvorlig og systematisk overtrædelse af kravene i denne forordning.
2. Når den kompetente myndighed får kendskab til en af de omstændigheder, der er omhandlet i stk. 1, hører den omgående de i artikel 55, stk. 4, omhandlede myndigheder om nødvendigheden af at inddrage tilladelsen.
3. ESMA, enhver relevant myndighed i artikel 12, stk. 1, litra a), og enhver af de i artikel 60, stk. 1, nævnte myndigheder eller de i artikel 55, stk. 4, omhandlede myndigheder kan til enhver tid anmode om, at den kompetente myndighed i CSD'ens hjemland undersøger, om CSD'en og i givet fald det udpegede kreditinstitut fortsat opfylder betingelserne for opnåelse af tilladelsen.
4. Den kompetente myndighed kan begrænse inddragelsen til en bestemt tjenesteydelse eller aktivitet eller et bestemt finansielt instrument.
5. En CSD og det udpegede kreditinstitut etablerer, gennemfører og opretholder en passende procedure, der sikrer rettidig og korrekt afvikling og overførsel af kundernes og deltagernes aktiver til et andet afregningsfirma i tilfælde af inddragelse af den i stk. 1 omhandlede tilladelse.
Artikel 58
CSD-register
1. ESMA underrettes om de afgørelser, som de kompetente myndigheder har truffet i henhold til artikel 54, 56 og 57.
2. ESMA indfører følgende oplysninger i det register, som den i henhold til artikel 21, stk. 3, skal gøre tilgængeligt på sit særlige websted:
a)
navnet på hver CSD, som var genstand for en afgørelse i henhold til artikel 54, 56 og 57
b)
navnet på hvert udpeget kreditinstitut
c)
listen over bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, som et udpeget kreditinstitut eller en CSD, som er meddelt tilladelse i henhold til artikel 54, har tilladelse til at levere til CSD-deltagerne.
3. Inden den 16. december 2014 underretter de kompetente myndigheder ESMA om, hvilke enheder der leverer bankmæssige accessoriske tjenesteydelser i henhold til den nationale lovgivning.
Artikel 59
Tilsynsmæssige krav for kreditinstitutter eller CSD'er, der er meddelt tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser
1. Et kreditinstitut, der er udpeget i henhold til artikel 54, stk. 2, litra b), eller en CSD, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 54, stk. 2, litra a), til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, leverer kun de i bilagets afsnit C nævnte tjenesteydelser, som er omfattet af tilladelsen.
2. Et kreditinstitut, der er udpeget i henhold til artikel 54, stk. 2, litra b), eller en CSD, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 54, stk. 2, litra a), til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, skal overholde al nuværende og fremtidig lovgivning, som finder anvendelse på kreditinstitutter.
3. Et kreditinstitut, som er udpeget i henhold til artikel 54, stk. 2, litra b), eller en CSD, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 54, stk. 2, litra a), til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, skal overholde følgende specifikke tilsynsmæssige krav vedrørende de kreditrisici, der er forbundet med disse tjenesteydelser, for hvert værdipapirafviklingssystem:
a)
det skal indføre et robust system til styring af kreditrisici
b)
det skal indkredse kilderne til sådanne kreditrisici, hyppigt og regelmæssigt måle og overvåge krediteksponeringerne og anvende egnede risikostyringsværktøjer til at holde disse risici under kontrol
c)
det skal ved hjælp af sikkerhedsstillelse og andre tilsvarende finansielle midler sørge for fuld dækning af krediteksponeringer mod individuelle låntagende deltagere
d)
hvis sikkerhedsstillelse er anvendt for at styre den pågældende kreditrisiko, skal det acceptere højlikvid sikkerhed med minimal kredit- og markedsrisiko; det kan anvende andre typer af sikkerhedsstillelse i specifikke situationer, hvis der anvendes passende haircuts
e)
det skal fastsætte og anvende passende konservative haircuts og koncentrationsgrænser for værdien af sikkerhed, der stilles til dækning af de i litra c) nævnte krediteksponeringer, idet der tages hensyn til målene om at sikre, at sikkerhedsstillelsen kan gøres likvid umiddelbart uden væsentlig negativ indvirkning på prisen
f)
det skal fastsætte grænser for sine dertil svarende krediteksponeringer
g)
det skal analysere og planlægge, hvordan eventuelle restkrediteksponeringer skal dækkes, og vedtage regler og procedurer til implementering af sådanne planer
h)
det skal kun yde kredit til deltagere, som har en kontantkonto hos det
i)
det skal indføre effektive tilbagebetalingsprocedurer for intradagskreditter og forsøge at begrænse dag-til-dag-kreditter ved at anvende sanktionssatser som effektivt afskrækkende middel.
4. Et kreditinstitut, som er udpeget i henhold til artikel 54, stk. 2, litra b), eller en CSD, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 54, stk. 2, litra a), til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, skal overholde følgende specifikke tilsynsmæssige krav vedrørende de likviditetsrisici, der er forbundet med disse tjenesteydelser, for hvert værdipapirafviklingssystem:
a)
det skal have et robust system og værktøjer til at måle, overvåge og styre sine likviditetsrisici, herunder intradaglikviditetsrisici, for hver valuta i det værdipapirafviklingssystem, for hvilket det fungerer som afregningsfirma
b)
det skal løbende og rettidigt og mindst én gang om dagen måle og overvåge sine likviditetsbehov og sin beholdning af likvide aktiver; det skal i den forbindelse bestemme værdien af de til rådighed værende likvide aktiver under hensyntagen til passende haircuts i disse aktiver
c)
det skal have tilstrækkelige likvide midler i alle relevante valutaer for at sikre en rettidig levering af afregningstjenester under en lang række potentielle stressscenarier, herunder, men ikke begrænset til, den likviditetsrisiko, der opstår, hvis mindst en deltager, herunder dennes moderselskaber og datterselskaber, mod hvem det har den største eksponering, misligholder sin forpligtelse
d)
det skal reducere de tilsvarende likviditetsrisici med kvalificerede likvide ressourcer i hver valuta som f.eks. kontanter hos den udstedende centralbank og andre kreditværdige finansieringsinstitutter, ved aftale bekræftede kreditlinjer eller andre lignende ordninger samt højlikvid sikkerhedsstillelse og let tilgængelige investeringer, der let kan konverteres til kontanter med forud indgåede og særdeles pålidelige finansieringsaftaler, selv under ekstreme, men plausible markedsforhold. Det skal indkredse, måle og overvåge sin likviditetsrisiko, der opstår i forbindelse med de forskellige finansieringsinstitutter, som det anvender til forvaltning af sine likviditetsrisici
e)
det skal, når der anvendes forud indgåede finansieringsordninger, kun vælge kreditværdige finansieringsinstitutter som likviditetsudbydere; det skal fastsætte og anvende passende koncentrationsgrænser for hver af de pågældende likviditetsudbydere, herunder for deres moder- og datterselskaber
f)
det skal ved regelmæssige og strenge stresstest fastslå og teste, om de pågældende ressourcer er tilstrækkelige
g)
det skal analysere og planlægge, hvordan eventuelle uforudsete og potentielle likviditetsmangler skal dækkes, og vedtage regler og procedurer til implementering af sådanne planer
h)
det skal, når det er praktisk muligt, og uden at dette berører centralbankers regler om støtteberettigelse, have adgang til konti hos centralbanker og andre tjenesteydelser leveret af centralbanker for at styrke sin forvaltning af likviditetsrisici, og EU-kreditinstitutter skal indsætte de tilsvarende kontantbeholdninger på særlige konti hos Unionens udstedende centralbanker
i)
det skal have forud indgåede og særdeles pålidelige aftaler for at sikre, at det er muligt i tide at realisere den sikkerhed, som den misligholdende kunde har stillet
j)
det aflægger regelmæssigt rapport til de i artikel 60, stk. 1, omhandlede myndigheder om og offentliggør, hvordan det måler, overvåger og forvalter sine likviditetsrisici, herunder intradaglikviditetsrisici.
5. EBA udarbejder i tæt samarbejde med ESMA og medlemmerne af ESCB udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder med henblik på yderligere at præcisere rammerne for og værktøjerne til overvågningen, målingen, forvaltningen af, rapporteringen om og offentliggørelsen af de i stk. 3 og 4 omhandlede kredit- og likviditetsrisici, herunder dem, der kan forekomme i løbet af dagen. Disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder afstemmes, hvor det er relevant, med de reguleringsmæssige tekniske standarder, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 46, stk. 3, i forordning (EU) nr. 648/2012.
EBA forelægger disse udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder for Kommissionen senest den 18. juni 2015.
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage de i første afsnit omhandlede reguleringsmæssige tekniske standarder i overensstemmelse med artikel 10-14 i forordning (EU) nr. 1093/2010.
Artikel 60
Tilsyn med udpegede kreditinstitutter og CSD'er, der er meddelt tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser
1. Med forbehold af artikel 17 og 22 i denne forordning er de kompetente myndigheder, der er defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 40), i forordning (EU) nr. 575/2013, ansvarlige for tilladelsen som kreditinstitutter og tilsyn som kreditinstitutter på de betingelser, der er fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 og direktiv 2013/36/EU til de udpegede kreditinstitutter og CSD'er, der er meddelt tilladelse i henhold til denne forordning til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser.
De i første afsnit omhandlede myndigheder er også ansvarlige for tilsynet med de i det afsnit udpegede kreditinstitutter og CSD'er for så vidt angår deres opfyldelse af de i artikel 59 nævnte tilsynsmæssige krav.
Den i første afsnit omhandlede kompetente myndighed skal regelmæssigt og mindst en gang om året vurdere, om det udpegede kreditinstitut eller den CSD, der er meddelt tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser, overholder artikel 59, og underretter den kompetente myndighed for CSD'en, der derpå underretter de i artikel 55, stk. 4, omhandlede myndigheder om resultaterne, herunder afhjælpende foranstaltninger eller sanktioner, af dens tilsyn i henhold til dette stykke.
2. Den kompetente myndighed for CSD'en undersøger og vurderer efter høring af den kompetente myndighed omhandlet i stk. 1, mindst én gang om året følgende:
a)
i det i artikel 54, stk. 2, litra b), nævnte tilfælde om alle nødvendige ordninger mellem de udpegede kreditinstitutter og CSD'en gør det muligt for dem at opfylde deres forpligtelser som fastsat i denne forordning
b)
i det i artikel 54, stk. 2, litra a), nævnte tilfælde om ordningerne vedrørende tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser gør det muligt for CSD'en at opfylde sine forpligtelser som fastsat i denne forordning.
Den kompetente myndighed for CSD'en underretter regelmæssigt og mindst én gang om året de relevante myndigheder i artikel 55, stk. 4, om resultaterne af sin undersøgelse og vurdering i medfør af dette stykke, herunder om afhjælpende foranstaltninger eller sanktioner.
Hvis en CSD udpeger et kreditinstitut, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 54, skal en CSD, med henblik på beskyttelse af deltagerne i de værdipapirafviklingssystemer, CSD'en driver, sikre, at den fra det kreditinstitut, den udpeger, har adgang til alle nødvendige oplysninger med henblik på anvendelse af denne forordning, og den skal indberette enhver overtrædelse heraf til den kompetente myndighed for CSD'en og til de i stk. 1 nævnte kompetente myndigheder.
3. EBA kan i tæt samarbejde med ESMA og medlemmerne af ESCB udstede retningslinjer til kompetente myndigheder i overensstemmelse med artikel 16 i forordning (EU) nr. 1093/2010 for inden for Unionen at sikre konsekvent og effektivt tilsyn med kreditinstitutter og CSD'er, der er meddelt tilladelse til at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser.
AFSNIT V
SANKTIONER
Artikel 61
Administrative sanktioner og andre foranstaltninger
1. Uden at det berører medlemsstaternes ret til at fastsætte og iværksætte strafferetlige sanktioner, fastsætter medlemsstaterne reglerne for og sikrer, at deres kompetente myndigheder kan pålægge administrative sanktioner og andre foranstaltninger for de i artikel 63 definerede tilfælde for de personer, der er ansvarlige for overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre gennemførelsen heraf. Sådanne sanktioner og andre foranstaltninger skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have en afskrækkende virkning.
Medlemsstaterne kan senest den 18. september 2016 beslutte ikke at fastsætte bestemmelser om administrative sanktioner som omhandlet i første afsnit, hvis overtrædelserne omhandlet i nævnte afsnit allerede er genstand for strafferetlige sanktioner i deres nationale ret. Hvis de beslutter dette, skal medlemsstaterne i detaljer underrette Kommissionen og ESMA om de relevante dele af deres strafferet.
Medlemsstaterne skal senest den 18. september 2016 give Kommissionen og ESMA meddelelse om reglerne omhandlet i første afsnit. Medlemsstaterne meddeler uden unødig forsinkelse Kommissionen og ESMA eventuelle senere ændringer heraf.
2. De kompetente myndigheder skal kunne anvende administrative sanktioner og andre foranstaltninger over for CSD'er, udpegede kreditinstitutter, og, under overholdelse af de betingelser, der er fastsat i den nationale lovgivning på områder, der ikke er harmoniseret af denne forordning, medlemmerne af deres ledelsesorganer og enhver anden person, som reelt kontrollerer deres aktiviteter, samt enhver anden juridisk eller fysisk person, som i henhold til national lovgivning holdes ansvarlig for en overtrædelse.
3. Når de kompetente myndigheder udøver deres sanktionsbeføjelser i de i artikel 63 nævnte tilfælde, arbejder de tæt sammen for at sikre, at de administrative sanktioner og andre foranstaltninger får de virkninger, som er hensigten med denne forordning, ligesom de koordinerer deres indsats for at undgå dobbeltarbejde eller overlapning, når de iværksætter administrative sanktioner og andre foranstaltninger i grænseoverskridende sager i overensstemmelse med artikel 14.
4. Hvis medlemsstaterne i henhold til stk. 1 har valgt at fastsætte strafferetlige sanktioner for overtrædelse af de bestemmelser, som er omhandlet i artikel 63, sørger de for, at der er truffet passende foranstaltninger, således at de kompetente myndigheder har alle de nødvendige beføjelser til at holde kontakt med de retslige myndigheder inden for deres jurisdiktion med henblik på at modtage konkrete oplysninger om strafferetlige efterforskninger af eller påbegyndte retssager om mulige overtrædelser af denne forordning og forsyner andre kompetente myndigheder og ESMA med tilsvarende oplysninger, således at de opfylder deres forpligtelse til at samarbejde med hinanden og med ESMA om anvendelsen af denne forordning.
5. De kompetente myndigheder kan også samarbejde med andre medlemsstaters kompetente myndigheder med henblik på at lette inddrivelsen af bøder.
6. Medlemsstaterne giver årligt ESMA sammenfattede oplysninger vedrørende alle sanktioner og andre foranstaltninger, der er pålagt i henhold til stk. 1. ESMA offentliggør disse oplysninger i en årsrapport.
Hvis medlemsstater har valgt at iværksætte strafferetlige sanktioner i henhold til stk. 1 for overtrædelser af de i artikel 63 omhandlede bestemmelser, forsyner deres kompetente myndigheder årligt ESMA med anonymiserede og sammenfattede oplysninger vedrørende alle strafferetlige efterforskninger, der er iværksat, og strafferetlige sanktioner, der er pålagt. ESMA offentliggør oplysninger om pålagte strafferetlige sanktioner i en årlig rapport.
7. Har den kompetente myndighed offentliggjort en administrativ sanktion eller en anden administrativ foranstaltning eller en strafferetlig sanktion, underretter den samtidig ESMA herom.
8. De kompetente myndigheder skal udøve deres opgaver og beføjelser i overensstemmelse med deres nationale rammer:
a)
direkte
b)
i samarbejde med andre myndigheder
c)
under myndighedernes ansvar ved uddelegering til enheder, der har fået tildelt opgaver i medfør af denne forordning, eller
d)
ved anmodning til de kompetente retlige myndigheder.
Artikel 62
Offentliggørelse af afgørelser
1. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder uden unødig forsinkelse på deres officielle websted offentliggør eventuelle afgørelser, der pålægger en administrativ sanktion eller anden foranstaltning som følge af overtrædelser af denne forordning, efter at den person, der pålægges sanktionen, er blevet informeret om denne afgørelse. Offentliggørelse omfatter som minimum oplysninger om overtrædelsens type og art og identiteten af en fysisk eller juridisk person, som sanktionen er blevet pålagt.
Hvis afgørelsen om at pålægge en sanktion eller anden foranstaltning indbringes for de relevante domstole eller andre relevante myndigheder, offentliggør de kompetente myndigheder også på deres officielle websteder oplysninger om appelstatus og resultatet heraf. En afgørelse, der annullerer en tidligere afgørelse om at pålægge en sanktion eller foranstaltning, offentliggøres også.
Hvis den kompetente myndigheds offentliggørelse af de juridiske personers identitet eller de fysiske personers personoplysninger anses for at være ude af proportioner efter en individuel vurdering af proportionaliteten af offentliggørelsen af sådanne oplysninger, eller hvis offentliggørelsen udgør en trussel mod de finansielle markeders stabilitet eller en igangværende efterforskning, skal medlemsstaterne sikre, at de kompetente myndigheder gør et af følgende:
a)
udsætter offentliggørelsen af afgørelsen om at pålægge sanktionen eller den anden foranstaltning, indtil grunden til at undlade offentliggørelse er ophørt med at eksistere
b)
offentliggør afgørelsen om at pålægge sanktionen eller den anden foranstaltning anonymt på en måde, der er i overensstemmelse med national lovgivning, hvis anonym offentliggørelse sikrer en effektiv beskyttelse af de pågældende personoplysninger
c)
helt undlader at offentliggøre afgørelsen om at pålægge en sanktion eller anden foranstaltning, hvis mulighederne i litra a) og b) ovenfor vurderes utilstrækkelige til at sikre:
i)
at de finansielle markeders stabilitet ikke bringes i fare
ii)
forholdsmæssigheden af offentliggørelsen af sådanne afgørelser vedrørende foranstaltninger, der vurderes at være af mindre betydning.
Hvis det besluttes at offentliggøre en sanktion eller anden foranstaltning anonymt, kan offentliggørelsen af de pågældende oplysninger udsættes i et rimeligt tidsrum, hvis det forudses, at grundene til anonym offentliggørelse i mellemtiden vil ophøre med at eksistere.
De kompetente myndigheder informerer ESMA om alle de administrative sanktioner, der pålægges, men ikke offentliggøres i henhold til litra c) i tredje afsnit, herunder eventuelle anker i denne forbindelse og resultatet af disse. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder modtager oplysninger og den endelige dom i forbindelse med eventuelle strafferetlige sanktioner, der pålægges, og videregiver disse til ESMA. ESMA vedligeholder en central database over sanktioner, der indberettes til den, udelukkende med henblik på udveksling af oplysninger mellem kompetente myndigheder. Kun kompetente myndigheder må have adgang til databasen, og den skal ajourføres med de oplysninger, som de kompetente myndigheder indberetter.
2. De kompetente myndigheder sørger for, at en offentliggørelse i henhold til denne artikel forbliver på deres officielle websted i mindst fem år efter offentliggørelsen. Personoplysninger, der er indeholdt i offentliggørelsen, beholdes kun på den kompetente myndigheds officielle websted, så længe det er nødvendigt, i overensstemmelse med de gældende databeskyttelsesregler.
Artikel 63
Sanktioner for overtrædelser
1. Denne artikel finder anvendelse på følgende bestemmelser i forordningen:
a)
levering af de tjenesteydelser, som er nævnt i bilagets afsnit A, B og C, i strid med artikel 16, 25 og 54
b)
opnåelse af de i artikel 16 og 54 krævede tilladelser ved hjælp af urigtige erklæringer eller på anden uretmæssig vis i henhold til bestemmelserne i artikel 20, stk. 1, litra b), og artikel 57, stk. 1, litra b)
c)
CSD'ers manglende overholdelse af kapitalkravene i strid med artikel 47, stk. 1
d)
CSD'ers manglende overholdelse af de organisatoriske krav i strid med artikel 26-30
e)
CSD'ers manglende overholdelse af reglerne om god forretningsskik i strid med artikel 32-35
f)
CSD'ers manglende overholdelse af kravene til CSD-tjenesteydelser i strid med artikel 37-41
g)
CSD'ers manglende overholdelse af tilsynsmæssige krav i strid med artikel 43-47
h)
CSD'ers manglende overholdelse af kravene til CSD-links i strid med artikel 48
i)
CSD'ers urimelige afslag på forskellige former for adgang i strid med artikel 49-53
j)
udpegede kreditinstitutters manglende overholdelse af de specifikke tilsynsmæssige krav vedrørende kreditrisici i strid med artikel 59, stk. 3
k)
udpegede kreditinstitutters manglende overholdelse af specifikke tilsynsmæssige krav vedrørende likviditetsrisici i strid med artikel 59, stk. 4.
2. Uden at det berører de kompetente myndigheders tilsynsbeføjelser, har de kompetente myndigheder i overensstemmelse med national lovgivning i tilfælde af overtrædelser som omhandlet i denne artikel beføjelse til som minimum at pålægge følgende administrative sanktioner og andre foranstaltninger:
a)
en offentlig meddelelse, hvori nævnes den person, som er ansvarlig for overtrædelsen, og overtrædelsens art i overensstemmelse med artikel 62
b)
et påbud, der pålægges den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, om at bringe den udviste handlemåde til ophør og at afholde sig fra at gentage en sådan handlemåde
c)
inddragelse af de i henhold til artikel 16 eller 54 meddelte tilladelser efter bestemmelserne i artikel 20 eller 57
d)
et midlertidigt eller - i tilfælde af gentagne alvorlige overtrædelser - et permanent forbud mod varetagelse af ledelsesmæssige hverv i instituttet, som pålægges et hvilket som helst medlem af instituttets ledelsesorgan eller en hvilken som helst anden fysisk person, der anses for at være ansvarlig
e)
administrative maksimumbøder på mindst det dobbelte af den fortjeneste, der er opnået som følge af overtrædelsen, såfremt disse beløb kan beregnes
f)
for fysiske personer, administrative maksimumbøder på mindst 5 mio. EUR eller i medlemsstater, hvor euroen ikke er den officielle valuta, den tilsvarende værdi i den nationale valuta på datoen for denne forordnings vedtagelse
g)
for juridiske personer, administrative maksimumbøder på mindst 20 mio. EUR eller op til 10 % af den juridiske persons samlede årsomsætning ifølge de seneste foreliggende regnskaber, som ledelsesorganet har godkendt; hvis den juridiske person er et moderselskab eller et datterselskab af det moderselskab, der skal udarbejde konsoliderede regnskaber i henhold til direktiv 2013/34/EU, er den relevante samlede årsomsætning den samlede årsomsætning eller den tilsvarende indkomsttype i henhold til de relevante regnskabsdirektiver ifølge de seneste konsoliderede regnskaber, som det endelige moderselskabs ledelsesorgan har godkendt.
3. De kompetente myndigheder kan have andre sanktionsbeføjelser ud over de i stk. 2 nævnte og kan fastsætte større administrative bøder end anført i stk. 2.
Artikel 64
Effektiv anvendelse af sanktioner
Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder ved fastsættelse af arten og omfanget af administrative sanktioner eller foranstaltninger tager hensyn til alle relevante omstændigheder, herunder, hvor det er relevant:
a)
overtrædelsens grovhed og varighed
b)
graden af ansvar hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen
c)
den finansielle styrke hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, f.eks. med udgangspunkt i den ansvarlige juridiske persons samlede omsætning eller den ansvarlige fysiske persons årsindkomst
d)
fortjeneste eller undgåede tab for den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, eller tabene for tredjeparter som følge af overtrædelsen, såfremt disse beløb kan beregnes
e)
viljen hos den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, til at samarbejde med den kompetente myndighed, uden at det dog tilsidesætter kravet om tilbagebetaling af den pågældende persons fortjeneste eller undgåede tab
f)
overtrædelser, som den person, der er ansvarlig for overtrædelsen, tidligere har begået.
Artikel 65
Indberetning af overtrædelser
1. Medlemsstaterne sikrer, at de kompetente myndigheder indfører effektive mekanismer, som tilskynder til at indberette potentielle eller faktiske overtrædelser af denne forordning til de kompetente myndigheder.
2. De mekanismer, som er omhandlet i stk. 1, skal som minimum omfatte:
a)
særlige procedurer for modtagelse og efterforskning af indberetninger om potentielle eller faktiske overtrædelser og opfølgningen heraf, herunder oprettelse af sikre kommunikationskanaler til sådanne indberetninger
b)
passende beskyttelse af ansatte i institutter, der indberetter potentielle eller faktiske overtrædelser i instituttet, i det mindste mod gengældelse, forskelsbehandling og andre former for uretfærdig behandling
c)
beskyttelse af personoplysninger, både hvad angår den person, der indberetter de potentielle eller faktiske overtrædelser, og den fysiske person, der formodes at være ansvarlig for en overtrædelse, i overensstemmelse med principperne i direktiv 95/46/EF
d)
beskyttelse af identiteten af både den person, som indberetter overtrædelserne, og den fysiske person, som formodes at være ansvarlig for en overtrædelse, på alle stadier af procedurerne, medmindre offentliggørelse heraf er påkrævet i henhold til national lovgivning i forbindelse med videre efterforskning eller efterfølgende administrative eller retlige procedurer.
3. Medlemsstaterne stiller krav om, at institutterne har passende procedurer for deres ansattes indberetning af potentielle eller faktiske overtrædelser internt gennem en særlig uafhængig og selvstændig kanal.
En sådan kanal kan også oprettes ved ordninger aftalt mellem arbejdsmarkedets parter. Der skal anvendes samme beskyttelse som i stk. 2, litra b), c) og d).
Artikel 66
Ret til domstolsprøvelse
Medlemsstaterne sikrer, at afgørelser og foranstaltninger, der er truffet i medfør af denne forordning, er begrundet og kan prøves ved en domstol. Ret til domstolsprøvelse gælder, hvis der ikke er truffet en afgørelse senest seks måneder efter indgivelsen af en ansøgning om tilladelse, som indeholder alle de i henhold til gældende bestemmelser krævede oplysninger.
AFSNIT VI
DELEGATION AF BEFØJELSER, GENNEMFØRELSESBEFØJELSER, OVERGANGS-, ÆNDRINGS- OG ENDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 67
Udøvelse af delegationen
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 2, stk. 2, artikel 7, stk. 14, og artikel 24, stk. 7, tillægges Kommissionen for en ubegrænset periode fra den 17. september 2014.
3. Den i artikel 2, stk. 2, artikel 7, stk. 14, og artikel 24, stk. 7, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen har vedtaget en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 2, stk. 2, artikel 7, stk. 14, og artikel 24, stk. 7, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på tre måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med tre måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 68
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af Det Europæiske Værdipapirtilsynsudvalg, der er nedsat ved Kommissionens afgørelse 2001/528/EF (27). Dette udvalg er et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 69
Overgangsbestemmelser
1. De kompetente myndigheder underretter ESMA om de institutioner, der fungerer som CSD'er, senest den 16. december 2014.
2. CSD'er ansøger om alle de tilladelser, der er nødvendige med henblik på anvendelse af denne forordning, og underretter de relevante CSD-links inden seks måneder efter ikrafttrædelsen af samtlige reguleringsmæssige tekniske standarder vedtaget i henhold til artikel 17, 26, 45, 47 og 48 samt, når det er relevant, artikel 55 og 59.
3. Et tredjelands CSD skal inden seks måneder efter den seneste dato for ikrafttrædelsen af de reguleringsmæssige tekniske standarder vedtaget i henhold til artikel 12, 17, 25, 26, 45, 47 og 48 samt, når det er relevant, artikel 55 og 59 eller den i artikel 25, stk. 9, omhandlede gennemførelsesafgørelse, ansøge om anerkendelse fra ESMA, når den har til hensigt at levere sine tjenesteydelser i henhold til artikel 25.
4. Indtil der i henhold til denne forordning er truffet afgørelse om tilladelse eller anerkendelse af CSD'er og af deres aktiviteter, herunder CSD-links, er de respektive nationale regler om meddelelse af tilladelse og anerkendelse af CSD'er fortsat gældende.
5. CSD'er, der drives af de i artikel 1, stk. 4, omhandlede enheder skal opfylde kravene i denne forordning senest et år efter ikrafttrædelsen af de reguleringsmæssige tekniske standarder i stk. 2.
Artikel 70
Ændringer af direktiv 98/26/EF
I direktiv 98/26/EF foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2, litra a), første afsnit, tredje led, affattes således:
»-
som, med forbehold af andre, strengere generelle vilkår, der måtte være fastsat i den nationale lovgivning, er betegnet som et system og anmeldt til Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed af den medlemsstat, hvis lovgivning finder anvendelse, efter at den pågældende medlemsstat har sikret sig, at systemets regler er fyldestgørende.«
2)
I artikel 11 tilføjes følgende stykke:
»3. Senest den 18. marts 2015 vedtager og offentliggør medlemsstaterne de foranstaltninger, som er nødvendige for at overholde artikel 2, litra a), første afsnit, tredje led, og meddeler dem til Kommissionen.«
Artikel 71
Ændringer af direktiv 2014/65/EU
I direktiv 2014/65/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 2, stk. 1, litra o), affattes således:
»o)
værdipapircentraler bortset fra som fastsat i artikel 73 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 909/2014 (28)
(28) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 909/2014 af 23. juli 2014 om forbedring af værdipapirafviklingen i Den Europæiske Union og om værdipapircentraler samt om ændring af direktiv 98/26/EF og 2014/65/EU samt forordning (EU) nr. 236/2012 (OJ L 257 af 28.8.2014, s. 1).«" 						
2)
I artikel 4, stk. 1, tilføjes følgende nummer:
»(64) »værdipapircentral« eller »CSD«: en værdipapircentral som defineret i artikel 2, stk. 1, nr. 1), i forordning (EU) nr. 909/2014«.
3)
I bilag I, afsnit B, affattes punkt 1) således:
»1)
Opbevaring og administration af finansielle instrumenter på kundernes vegne, herunder formueforvaltning og tilhørende tjenester såsom forvaltning af kontanter/sikkerhedsstillelse, men ikke udstedelse og forvaltning af værdipapirer på øverste niveau (»central forvaltningsydelse«) som omhandlet i afsnit A, punkt 2, i bilaget til forordning (EU) nr. 909/2014.«
Artikel 72
Ændring af forordning (EU) nr. 236/2012
Artikel 15 i forordning (EU) nr. 236/2012 udgår.
Artikel 73
Anvendelse af direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014
CSD'er, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 16 i denne forordning, behøver ikke tilladelse i henhold til direktiv 2014/65/EU for at levere de tjenesteydelser, der udtrykkelig er angivet i afsnit A og B i bilaget til denne forordning.
Hvis en CSD, der er meddelt tilladelse i henhold til artikel 16 i denne forordning, leverer en eller flere investeringsydelser eller udfører en eller flere investeringsaktiviteter ud over at levere de tjenesteydelser, der udtrykkelig er angivet i afsnit A og B i bilaget til denne forordning, finder direktiv 2014/65/EU med undtagelse af artikel 5-8, artikel 9, stk. 1, 2, 4, 5 og 6, og artikel 10-13 og forordning (EU) nr. 600/2014 anvendelse.
Artikel 74
Rapporter
1. I samarbejde med EBA og de kompetente myndigheder og de relevante myndigheder udarbejder ESMA årsrapporter, som forelægges for Kommissionen, og som indeholder vurderinger af udviklingstendenser, potentielle risici og sårbare elementer og om nødvendigt anbefalinger angående forebyggende eller afhjælpende foranstaltninger på markederne for de tjenesteydelser, som er omfattet af denne forordning. Sådanne rapporter skal mindst indeholde en vurdering af følgende:
a)
afviklingseffektiviteten i indenlandske og grænseoverskridende aktiviteter for hver medlemsstat baseret på antallet og omfanget af afviklingsfejl, den samlede værdi af de i artikel 7, stk. 2, nævnte sanktioner, antallet og omfanget af de i artikel 7, stk. 3 og 4, nævnte dækningskøb og alle andre relevante kriterier
b)
hensigtsmæssigheden af sanktioner for afviklingsfejl, navnlig behovet for yderligere fleksibilitet i forbindelse med sanktioner for afviklingsfejl i forhold til illikvide finansielle instrumenter som omhandlet i artikel 7, stk. 4
c)
opgørelse af de afviklinger, som ikke foretages i de af CSD'erne drevne værdipapirafviklingssystemer, baseret på antallet og omfanget af transaktioner på grundlag af de oplysninger, der er modtaget i henhold til artikel 9 og alle andre relevante kriterier
d)
de grænseoverskridende tjenesteydelser, som er omfattet af denne forordning, baseret på antallet og arten af CSD-links, antallet af udenlandske deltagere i de værdipapirafviklingssystemer, som drives af CSD'er, antallet og omfanget af transaktioner, hvori sådanne deltagere medvirker, antallet af udenlandske udstedere, der registrerer deres værdipapirer hos en CSD i overensstemmelse med artikel 49, og alle andre relevante kriterier
e)
behandlingen af anmodninger om adgang i artikel 49, 52 og 53 for at fastslå, hvorfor anmodninger om adgang fra CSD'er, CCP'er og markedspladser afvises, tendenser i sådanne afvisninger og måder, hvorpå de risici, der er identificeret, kan formindskes fremover, således at der kan gives adgang og eventuelle andre væsentlige hindringer for konkurrencen inden for finansielle efterhandelsydelser
f)
behandlingen af ansøgninger indgivet i henhold til procedurerne i artikel 23, stk. 3-7, og artikel 25, stk. 4-10
g)
i givet fald peerevalueringprocessen for grænseoverskridende tilsyn i artikel 24, stk. 6, og om hyppigheden af sådanne evalueringer bør reduceres fremover, herunder en angivelse af, om sådanne resultater indikerer behov for mere formelle kollegier af tilsynsførende
h)
anvendelse af medlemsstaternes regler om civilretligt ansvar for tab forårsaget af CSD'er
i)
de procedurer og betingelser, under hvilke CSD'er er meddelt tilladelse til at udpege kreditinstitutter eller til selv at levere bankmæssige accessoriske tjenesteydelser i overensstemmelse med artikel 54 og 55, herunder en vurdering af den virkning, en sådan bestemmelse kan få for den finansielle stabilitet og konkurrenceevne for afvikling og bankmæssige accessoriske tjenesteydelser i Unionen
j)
anvendelsen af reglerne i artikel 38 om beskyttelse af deltageres og deres kunders værdipapirer, navnlig dem i artikel 38, stk. 5
k)
anvendelsen af bøder og navnlig behovet for yderligere at harmonisere de administrative sanktioner, der er fastsat for overtrædelse af kravene i denne forordning.
2. De i stk. 1 nævnte rapporter, der dækker et kalenderår, forelægges for Kommissionen inden den 30. april i det efterfølgende kalenderår.
Artikel 75
Revision
Senest den 18. september 2019 foretager Kommissionen en revision og udarbejder en generel rapport om denne forordning. Denne rapport skal navnlig vurdere spørgsmålene i artikel 74, stk. 1, litra a)-k), om der er andre væsentlige hindringer for konkurrencen i forhold til de tjenesteydelser, som er omfattet af denne forordning, og som behandles i utilstrækkelig grad, og det potentielle behov for yderligere foranstaltninger til at begrænse virkningerne for skatteyderne af CSD'ers manglende overholdelse. Kommissionen fremsender rapporten til Europa-Parlamentet og Rådet sammen med eventuelle forslag.
Artikel 76
Ikrafttræden og anvendelse
1. Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
2. Artikel 3, stk. 1, anvendes fra den 1. januar 2023 for værdipapirer, der er udstedt efter denne dato, og fra den 1. januar 2025 for alle værdipapirer.
3. Artikel 5, stk. 2, anvendes fra den 1. januar 2015.
For markedspladser, der har adgang til en CSD som omhandlet i artikel 30, stk. 5, skal artikel 5, stk. 2, uanset første afsnit i dette stykke, anvendes mindst seks måneder inden en sådan CSD outsourcer sine aktiviteter til den relevante offentlige enhed og i alle tilfælde fra den 1. januar 2016.
4. De i artikel 6, stk. 1-4, omhandlede foranstaltninger vedrørende afviklingsdisciplin finder anvendelse fra den dato, hvor de af Kommissionen i henhold til artikel 6, stk. 5, vedtagne delegerede retsakter træder i kraft.
5. De i artikel 7, stk. 1-13, omhandlede foranstaltninger vedrørende afviklingsdisciplin og ændringen fastsat i artikel 72 finder anvendelse fra den dato, hvor de af Kommissionen i henhold til artikel 7, stk. 15, vedtagne delegerede retsakter træder i kraft.
For en MHF, der opfylder kriterierne fastsat i artikel 33, stk. 3, i direktiv 2014/65/EU, gælder nærværende forordnings artikel 7, stk. 3, andet afsnit:
a)
indtil den endelige afgørelse vedrørende dens ansøgning om registrering efter artikel 33 i direktiv 2014/65/EU, eller
b)
hvis en MHF ikke har ansøgt om registrering efter artikel 33 i direktiv 2014/65/EU, indtil den 13. juni 2017.
6. De i artikel 9, stk. 1, omhandlede indberetningsforanstaltninger finder anvendelse fra den dato, hvor de af Kommissionen i henhold til artikel 9, stk. 3, vedtagne gennemførelsesretsakter træder i kraft.
7. Henvisninger i nærværende forordning til direktiv 2014/65/EU og forordning (EU) nr. 600/2014 læses indtil den 3. januar 2017 som henvisninger til direktiv 2004/39/EF i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag IV til direktiv 2014/65/EU, for så vidt som denne sammenligningstabel indeholder bestemmelser, der henviser til direktiv 2004/39/EF.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 909/2014,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014,
arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista ja direktiivien 98/26/EY ja 2014/65/EU sekä asetuksen (EU) N:o 236/2012 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Arvopaperikeskukset myötävaikuttavat yhdessä keskusvastapuolten kanssa suuressa määrin sellaisten kaupankäynnin jälkeisten infrastruktuurien ylläpitoon, joilla turvataan finanssimarkkinat ja annetaan markkinatoimijoille varmuus siitä, että arvopaperikaupat toteutetaan asianmukaisesti ja oikea-aikaisesti myös hyvin vaikeina stressikausina.
(2)
Koska arvopaperikeskusten ylläpitämillä arvopapereiden selvitysjärjestelmillä on keskeinen asema selvitysprosessissa, ne ovat merkittäviä koko järjestelmän kannalta arvopaperitoimitusmarkkinoiden toiminnassa. Arvopaperikeskusten ylläpitämillä arvopapereiden selvitysjärjestelmillä on tärkeä asema arvopapereiden hallintajärjestelmissä, joiden välityksellä järjestelmien osallistujat ilmoittavat sijoittajien hallinnassa olevista arvopapereista, minkä vuoksi ne ovat myös liikkeeseenlaskettujen arvopapereiden asiatonta luomista tai vähentämistä estävä keskeinen väline liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden valvonnassa, ja niillä on siten tärkeä rooli sijoittajien luottamuksen ylläpidossa. Lisäksi arvopaperikeskusten ylläpitämät arvopapereiden selvitysjärjestelmät liittyvät läheisesti vakuuksien turvaamiseen rahapolitiikan operaatioissa sekä luottolaitosten väliseen vakuuksien turvaamiseen, minkä vuoksi nämä järjestelmät ovat tärkeitä toimijoita vakuuksien käytössä.
(3)
Vaikka Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/26/EY (4) on vähennetty häiriöitä, joita arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely aiheuttaa selvitysjärjestelmälle, on tarpeen käsitellä myös muita arvopapereiden selvitysjärjestelmiin kohdistuvia riskejä ja näitä järjestelmiä ylläpitävien arvopaperikeskusten maksukyvyttömyys- tai toimintahäiriöiden riskejä. Moniin arvopaperikeskuksiin kohdistuu luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka aiheutuvat selvitykseen liittyvistä pankkipalveluista.
(4)
Arvopaperikeskukset ovat tehneet toistensa kanssa keskinäisiä linkkejä koskevia sopimuksia, jotka ovat lisänneet rajat ylittävien selvitysten määrää. Koska arvopaperikeskusten toiminnan vakaudesta ei ole annettu yleisiä sääntöjä, on asetettava kyseenalaiseksi sellaisten arvopaperikeskusten kestokyky, jotka tuovat maahan muiden jäsenvaltioiden arvopaperikeskuksiin kohdistuvia riskejä. Lisäksi markkinavetoiset muutokset kohti yhdentyneempiä arvopaperikeskuksen palvelujen markkinoita ovat osoittautuneet hyvin hitaiksi, vaikka rajat ylittävät selvitykset ovat lisääntyneet. Arvopaperitoimitusten avointen sisämarkkinoiden olisi tarjottava kaikille unionin sijoittajille mahdollisuus sijoittaa kaikkiin unionin arvopapereihin yhtä helposti ja käyttäen samoja prosesseja kuin kotimaisten arvopapereiden tapauksessa. Unionin arvopaperitoimitusmarkkinat ovat kuitenkin yhä hajanaiset kansalliset rajat ylittävässä toiminnassa ja rajat ylittävät selvitykset aiheuttavat edelleen suhteellisen suuria kustannuksia, jotka johtuvat erilaisista kansallisista säännöistä, joilla säännellään arvopaperikeskusten selvitysprosessia ja muita toimintoja, sekä arvopaperikeskusten välisen kilpailun vähyydestä.
Tämä hajanaisuus haittaa rajat ylittävää selvitystä ja aiheuttaa sille ylimääräisiä riskejä ja kustannuksia. Kun otetaan huomioon arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmän kannalta, niiden välistä kilpailua olisi edistettävä, jotta markkinatoimijoilla olisi mahdollisuus valita palvelun tarjoaja ja vähentää riippuvuuttaan yksittäisestä infrastruktuurin ylläpitäjästä. Niin kauan kuin markkinoiden ylläpitäjille ei ole asetettu samoja velvoitteita eikä arvopaperikeskuksille yhteisiä toiminnan vakautta koskevia standardeja, kansallisella tasolla toteutettavat toimenpiteet, joissa on todennäköisesti keskinäisiä eroja, vaikuttavat suoraan ja kielteisesti luotettavuuteen, tehokkuuteen ja kilpailuun unionin arvopaperitoimitusmarkkinoilla. Tällaiset merkittävät sisämarkkinoiden toiminnan esteet olisi poistettava, ja kilpailun vääristymät ja niiden syntyminen tulevaisuudessa olisi estettävä. Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on tarpeen luoda arvopaperitoimituksen yhdentyneet markkinat siten, että kansallisten ja rajat ylittävien arvopaperikauppojen välillä ei ole eroa. Sen vuoksi asianmukainen oikeusperusta tälle asetukselle on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla, sellaisena kuin sitä tulkitaan Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti.
(5)
On tarpeen antaa asetus, jossa asetetaan markkinatoimijoille useita yhdenmukaisia velvoitteita, jotka koskevat tiettyjä toimitussykliin ja toimituskuriin liittyviä näkökohtia, ja siinä olisi myös asetettava joukko yhteisiä vaatimuksia arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ylläpitäville arvopaperikeskuksille. Asetuksen suoraan sovellettavilla säännöillä pyritään varmistamaan, että kaikki markkinoiden ylläpitäjät ja arvopaperikeskukset noudattavat samoja suoraan sovellettavia velvoitteita, standardeja ja sääntöjä. Asetuksella pyritään lisäämään selvityksen luotettavuutta ja tehokkuutta unionissa estämällä erilaisten kansallisten sääntöjen antaminen, johon direktiivin saattaminen osaksi kansallisia lainsäädäntöjä johtaisi. Asetuksella pyritään myös vähentämään erilaisista kansallisista säännöistä johtuvaa sääntelyn monimutkaisuutta markkinoiden ylläpitäjien ja arvopaperikeskusten kannalta ja antamaan arvopaperikeskuksille mahdollisuus tarjota palvelujaan yli rajojen ilman, että ne joutuvat noudattamaan erilaisia kansallisia vaatimuksia, kuten arvopaperikeskusten toimilupia, valvontaa, organisointia ja riskejä koskevia vaatimuksia. Asettamalla asetuksessa arvopaperikeskuksille samat vaatimukset pyritään myös poistamaan kilpailun vääristymiä.
(6)
Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä kehotti 20 päivänä lokakuuta 2010 vahvistamaan keskeisiä markkinainfrastruktuureja sekä tarkistamaan ja parantamaan nykyisiä standardeja. Kansainvälisen järjestelypankin (BIS) maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitea (CPSS) ja kansainvälinen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisö (IOSCO) hyväksyivät huhtikuussa 2012 finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevat maailmanlaajuiset standardit. Näillä standardeilla on korvattu vuonna 2001 annetut BIS:n suositukset, jotka Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) ja Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea hyväksyivät Euroopan tasolla ei-sitovien suuntaviivojen muodossa. Kun otetaan huomioon finanssimarkkinoiden globaali luonne sekä arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmälle on tarpeen varmistaa, että arvopaperikeskusten toiminnan vakautta koskevat vaatimukset lähenevät toisiaan kansainvälisellä tasolla. Tässä asetuksessa olisi noudatettava finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevia CPSS:n ja IOSCO:n laatimia olemassa olevia periaatteita. Komission sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (5) perustetun Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’EAMV’, olisi yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa varmistettava yhteensopivuus voimassa olevien standardien ja niihin myöhemmin tehtävien muutosten kanssa, kun ne laativat tässä asetuksessa tarkoitettuja teknisiä sääntelystandardeja ja teknisiä täytäntöönpanostandardeja sekä ohjeita ja suosituksia tai ehdottavat niiden tarkistamista.
(7)
Neuvosto tähdensi 2 päivänä joulukuuta 2008 antamissaan suuntaviivoissa, että arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettavuutta ja vakautta olisi lujitettava ja oikeudellisiin esteisiin, jotka haittaavat kaupan jälkeistä toimintaa unionissa, olisi puututtava.
(8)
Yksi EKPJ:n perustehtävistä on edistää maksujärjestelmien moitteetonta toimintaa. Tätä varten EKPJ:n jäsenet toteuttavat yleisvalvontaa varmistamalla, että selvitys- ja maksujärjestelmät toimivat tehokkaasti ja vakaasti. EKPJ:n jäsenet toimivat usein selvitysosapuolina arvopaperitapahtumien maksusuoritusten käsittelyssä. Ne ovat myös tärkeitä asiakkaita arvopaperikeskuksille, jotka hoitavat usein vakuuksien käytön rahapolitiikan operaatioissa. EKPJ:n jäsenten tiivis mukanaolo olisi varmistettava kuulemalla niitä toimilupien myöntämisestä arvopaperikeskuksille, näiden keskusten valvonnasta, kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustamisesta sekä tiettyjen arvopaperikeskusten välisten linkkien hyväksymisestä. Rinnakkaisten säännöstöjen muodostumisen estämiseksi niiden tiivis mukanaolo olisi varmistettava kuulemalla niitä myös teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien laadinnasta sekä ohjeiden ja suositusten antamisesta, vaikka päävastuun teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien laadinnasta sekä ohjeiden ja suositusten antamisesta olisi tämän asetuksen mukaisesti oltava komissiolla ja EAMV:llä. Tällä asetuksella ei saisi rajoittaa Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten keskuspankkien velvollisuuksia varmistaa selvitys- ja maksujärjestelmien tehokkuus ja vakaus unionissa sekä muissa maissa. Tällä asetuksella ei saisi estää EKPJ:n jäseniä pääsemästä kaikkiin tietoihin, jotka ovat niiden tehtävien hoitamisen kannalta olennaisia, arvopaperikeskusten ja muiden finanssimarkkinoiden infrastruktuurien yleisvalvonta mukaan lukien.
(9)
EKPJ:n jäsenet, muut vastaavanlaista toimintaa tietyissä jäsenvaltioissa harjoittavat elimet tai muut julkiset elimet, joiden tehtävänä on hoitaa julkista velkaa tai jotka osallistuvat julkisen velan hoitoon unionissa, saattavat itse tarjota useita palveluja, kuten arvopapereiden selvitysjärjestelmän ylläpitoa, joiden perusteella niitä voitaisiin pitää arvopaperikeskuksina. Tällaiset toimijat, jotka toimivat arvopaperikeskuksina perustamatta erillistä yhteisöä, olisi vapautettava toimilupa- ja valvontavaatimuksista sekä tietyistä toiminnan organisointia, pääomaa ja investointipolitiikkaa koskevista vaatimuksista, mutta niihin olisi sovellettava kaikkia näiden lisäksi arvopaperikeskuksiin sovellettavia toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia. Jos tällaiset jäsenvaltioiden toimijat toimivat arvopaperikeskuksina, niiden ei pitäisi tarjota palvelujaan muissa jäsenvaltioissa. Koska EKPJ:n jäsenet toimivat selvitysosapuolina arvopaperitoimituksessa, ne olisi vapautettava myös tämän asetuksen IV osaston vaatimuksista.
(10)
Tätä asetusta olisi sovellettava kaikilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toteuttamiseen ja kaikkeen arvopaperikeskusten toimintaan, jollei toisin mainita. Tämä asetus ei saisi rajoittaa muun tiettyjä rahoitusvälineitä koskevan unionin lainsäädännön soveltamista, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (6) soveltamista, eikä mainitun direktiivin mukaisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä.
(11)
Arvopapereiden kirjaaminen arvo-osuusmuodossa on tärkeä askel arvopaperiselvityksen tehostamisessa ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden varmistamisessa erityisesti, kun hallinta- ja siirtomenetelmät tulevat yhä monimutkaisemmiksi. Turvallisuussyistä tässä asetuksessa säädetään kaikkien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU (7) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 (8) mukaisesti säännellyillä kauppapaikoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen tai kaupan pidettävien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamisesta arvo-osuusmuodossa. Tässä asetuksessa ei olisi edellytettävä tietyn menetelmän käyttöä arvo-osuuksia luovassa ensimmäisessä kirjaamisessa, joka voi tapahtua pysäytysjärjestelmässä tai luomalla suoraan välittömästi arvo-osuuksia. Tässä asetuksessa ei olisi säädettävä siitä, minkä tyyppisen laitoksen on kirjattava arvopaperit arvo-osuusmuodossa liikkeeseenlaskun jälkeen, vaan siinä olisi pikemminkin sallittava eri toimijoiden, myös rekisteröintiasiamiesten, hoitaa tämä tehtävä. Tällaiset arvopaperit olisi kuitenkin kirjattava arvopaperikeskuksen arvo-osuusjärjestelmään, kun kyseisillä arvopapereilla tehdyt kaupat toteutetaan kauppapaikoilla, joita säännellään direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014, tai kun niitä käytetään vakuuksina Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/47/EY (9) säädetyin ehdoin, jotta voidaan varmistaa muun muassa kaikkien tällaisten arvopapereiden toimitus arvopapereiden selvitysjärjestelmässä. Pysäytysjärjestelmän käyttö tai arvopaperien muuttaminen arvo-osuuksiksi ei saisi johtaa arvopapereiden haltijoiden oikeuksien menettämiseen, ja ne olisi toteutettava varmistaen, että arvopapereiden haltijat voivat tarkistaa oikeutensa.
(12)
Toimituksen luotettavuuden varmistamiseksi arvopapereiden selvitysjärjestelmän kaikkien osallistujien, jotka ostavat tai myyvät tiettyjä rahoitusvälineitä, eli siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia, olisi toteutettava velvoitteensa sovittuna toimituspäivänä.
(13)
Pidemmät siirtokelpoisilla arvopapereilla tehtyjen kauppojen toimitusajat aiheuttavat epävarmuutta ja lisäävät arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin kohdistuvia riskejä. Toimitusaikojen erilaiset kestot eri jäsenvaltioissa haittaavat täsmäytystä ja aiheuttavat virheitä liikkeeseenlaskijoille, sijoittajille ja välittäjille. Sen vuoksi olisi säädettävä yhteisestä toimitusajasta, joka helpottaisi sovitun toimituspäivän määrittämistä ja toimituskuria koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa. Sellaisten siirtokelpoisilla arvopapereilla tehtyjen kauppojen sovittu toimituspäivä, jotka on toteutettu direktiivillä 2014/65/EU ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 600/2014 säännellyillä kauppapaikoilla, ei saisi olla myöhempi kuin toinen pankkipäivä kaupanteon jälkeen. Useista kaupoista, kuten arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevista sopimuksista, koostuvien monitahoisten operaatioiden osalta mainittua vaatimusta olisi sovellettava ensimmäiseen tapahtumaan, johon liittyy arvopaperien siirto. Näiden operaatioiden standardoimattoman luonteen huomioon ottaen tätä vaatimusta ei olisi sovellettava kauppoihin, joista on sovittu yksityisesti asianomaisten osapuolten kesken, mutta jotka toteutetaan direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014 säännellyillä kauppapaikoilla, tai kauppoihin, jotka on toteutettu kahdenvälisesti, mutta joista on ilmoitettu direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014 säänneltyyn kauppapaikkaan. Tätä vaatimusta ei myöskään olisi sovellettava ensimmäiseen liiketoimeen, jossa asianomaiset siirtokelpoiset arvopaperit kirjataan arvo-osuusmuodossa ensimmäistä kertaa.
(14)
Arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään ja korjataan toimituspuutteet. On olennaisen tärkeää, että tällaisia sääntöjä sovelletaan unionissa suoraan ja yhdenmukaisesti. Erityisesti olisi vaadittava, että arvopaperikeskukset ja muut markkinainfrastruktuurit ottavat käyttöön menettelyjä, joilla ne voivat toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä keskeyttääkseen jokaisen sellaisen osallistujan osallistumisen, joka aiheuttaa järjestelmällisesti toimituspuutteita, ja julkistaakseen tällaisen osallistujan henkilöllisyyden kuitenkin sillä edellytyksellä, että osallistujalle on annettu tilaisuus esittää huomautuksensa ennen päätöksen tekoa.
(15)
Yksi tehokkaimmista tavoista korjata toimituspuutteita on kohdistaa velvoitteensa laiminlyöviin osallistujiin alkuperäisen sopimuksen pakollinen täytäntöönpano. Tässä asetuksessa olisi annettava yhdenmukaiset säännöt seuraamuksista ja tietyistä korvausostoon liittyvistä näkökohdista, jotka koskevat kaikkia siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia. Tällaisia näkökohtia ovat ajoitus ja hinnoittelu. Näitä sääntöjä olisi mukautettava eri arvopaperimarkkinoiden, tiettyjen direktiivissä 2014/65/EU määriteltyjen kauppapaikkojen, kuten pk-yritysten kasvumarkkinoiden, ja tiettyjen monitahoisten operaatioiden, kuten arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevien hyvin lyhytaikaisten sopimusten, erityispiirteisiin, jotta vältettäisiin arvopaperimarkkinoiden likviditeettiin ja tehokkuuteen kohdistuvat haitalliset vaikutukset. Toimituskuria koskevia sääntöjä olisi sovellettava tavalla, joka kannustaa kaikilla asiaankuuluvilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimittamiseen sovittuun toimituspäivään mennessä.
(16)
Toimituspuutteisiin liittyvät menettelyt ja seuraamukset olisi suhteutettava kyseisten puutteiden laajuuteen ja vakavuuteen ja mitoitettava niin, että ylläpidetään ja turvataan asiaankuuluvien rahoitusvälineiden likviditeetti. Erityisesti markkinatakaustoiminta on keskeisen tärkeää unionin markkinoiden likviditeetin ja varsinkin vähemmän likvidien arvopapereiden kannalta. Toimenpiteet, joilla estetään ja korjataan toimituspuutteet, olisi tasapainotettava suhteessa tarpeeseen ylläpitää ja turvata kyseisten rahoitusvälineiden likviditeetti. Velvoitteensa laiminlyöneille osallistujille asetetuista rahaluonteisista seuraamuksista saatavat tulot olisi ohjattava mahdollisuuksien mukaan korvauksena velvoitteensa täyttäneille asiakkaille eivätkä ne saisi missään tapauksessa muodostaa tulonlähdettä kyseiselle arvopaperikeskukselle. Arvopaperikeskusten olisi kuultava markkinainfrastruktuureja, joiden puitteissa ne tarjoavat arvopaperikeskuksen palveluja, tässä asetuksessa säädettyjen toimituskuria koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanosta.
(17)
Useimmissa tapauksissa korvausostomenettely olisi käynnistettävä, jos rahoitusvälineitä ei ole toimitettu neljän pankkipäivän kuluessa sovitusta toimituspäivästä. Epälikvidien rahoitusvälineiden osalta on kuitenkin asianmukaista pidentää korvausostomenettelyn käynnistämistä edeltävää määräaikaa enintään seitsemään pankkipäivään. Perusteet sen määrittelemiseksi, milloin rahoitusvälineiden katsotaan olevan epälikvidejä, olisi laadittava teknisten sääntelystandardien avulla, ja niissä olisi otettava huomioon asetuksessa (EU) N:o 600/2014 jo tehdyt arvioinnit. Jos tällainen määrittely suoritetaan, korvausostomenettelyn käynnistämisen määräajan pidennyksen olisi oltava enintään seitsemän pankkipäivää.
(18)
Pk-yritysten kasvumarkkinoiden osalta on tarkoituksenmukaista joustaa siten, että niiden ei tarvitse soveltaa korvausostomenettelyä ennen kuin kaupan toteutumisesta on kulunut 15 päivää, jotta otettaisiin huomioon tällaisten markkinoiden likviditeetti ja erityisesti jotta mahdollistettaisiin markkinatakaajien toiminta näillä vähemmän likvideillä markkinoilla. Pk-yritysten kasvumarkkinoille ominaisia toimituskuria koskevia toimenpiteitä olisi sovellettava ainoastaan kyseisillä markkinoilla toteutettuihin kauppoihin. Komission yksiköiden 7 päivänä joulukuuta 2011 päivätyssä valmisteluasiakirjassa, joka liittyy komission tiedonantoon ”Toimintasuunnitelma pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi”, todetaan, että olisi kehitettävä pääomamarkkinoille pääsyä vaihtoehtona pk-yritysten pankkilainoille. Siksi on tarpeen laatia pk-yritysten kasvumarkkinoiden tarpeita paremmin vastaavat säännöt.
(19)
Arvopaperikeskukselle olisi sallittava korvausoston toteuttamisen valvonta selvitystä koskevien päällekkäisten toimeksiantojen osalta, kun ne kohdistuvat samoihin rahoitusvälineisiin ja niiden toteuttamisen pidennetty määräaika päättyy samana päivänä, jotta korvausostojen määrä voidaan minimoida siinä määrin, kuin se on tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten puitteissa mahdollista.
(20)
Koska tämän asetuksen päätarkoituksena on asettaa markkinoiden ylläpitäjille suoraan useita oikeudellisia velvoitteita, jotka koskevat muun muassa kaikkien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskukseen sen jälkeen, kun niillä on käyty kauppaa direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014 säännellyillä kauppapaikoilla tai kun ne on asetettu vakuuksiksi direktiivissä 2002/47/EY asetetuin ehdoin, ja markkinatoimijoiden velvoitteiden toteuttamista viimeistään toisena pankkipäivänä kaupanteon jälkeen, ja koska arvopaperikeskukset vastaavat arvopapereiden selvitysjärjestelmien toiminnasta ja sellaisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta, joilla varmistetaan oikea-aikainen arvopaperitoimitus unionissa, on olennaisen tärkeää varmistaa, että kaikki arvopaperikeskukset ovat luotettavia ja vakaita ja että ne noudattavat jatkuvasti tässä asetuksessa säädettyjä tiukkoja toiminnan järjestämistä, harjoittamista ja vakautta koskevia vaatimuksia, ja myös toteuttavat kaikki perustellut toimet petosten ja laiminlyöntien vähentämiseksi. Arvopaperikeskusten toimilupia ja jatkuvaa valvontaa koskevat yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat säännöt liittyvät näin ollen olennaisesti markkinatoimijoille tällä asetuksella asetettuihin oikeudellisiin velvoitteisiin. Sen vuoksi arvopaperikeskusten toimilupia ja valvontaa koskevat säännöt olisi sisällytettävä samaan säädökseen kuin markkinatoimijoille asetetut oikeudelliset velvoitteet.
(21)
Koska arvopaperikeskuksille olisi asetettava yhteiset vaatimukset ja koska on tarpeen poistaa jäljellä olevat rajat ylittävän selvityksen esteet, kaikilla toimiluvan saaneilla arvopaperikeskuksilla olisi oltava vapaus tarjota palvelujaan unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen. Jotta varmistettaisiin arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen riittävä luotettavuus toisessa jäsenvaltiossa, tällaisiin arvopaperikeskuksiin olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyä erityismenettelyä, jos ne aikovat tarjota tiettyjä tämän asetuksen mukaisia arvopaperikeskuksen ydinpalveluja vastaanottavassa jäsenvaltiossa tai perustaa sinne sivuliikkeen.
(22)
Unionin rajattomilla arvopaperitoimitusmarkkinoilla on tarpeen vahvistaa tämän asetuksen soveltamiseen osallistuvien viranomaisten valtuudet. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti nimettävä tämän asetuksen soveltamisesta vastaavat viranomaiset, joille olisi annettava kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niiden tehtävien hoitamiseksi. Arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi vastattava toimiluvan myöntämisestä arvopaperikeskukselle ja arvopaperikeskuksen valvonnasta ja sen olisi saatava valtuudet näihin tehtäviin, koska sillä on hyvät edellytykset tutkia, miten arvopaperikeskukset harjoittavat päivittäistä toimintaansa, sekä tehdä säännöllisiä tarkastuksia ja ryhtyä tarvittaessa toimenpiteisiin.
Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen olisi kuitenkin kuultava mahdollisimman varhain muita asiaan liittyviä viranomaisia ja tehtävä niiden kanssa yhteistyötä. Tällaisiin muihin viranomaisiin kuuluvat viranomaiset, jotka vastaavat arvopaperikeskuksen ylläpitämän jokaisen yksittäisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän yleisvalvonnasta, keskuspankit, jotka laskevat liikkeeseen tärkeimpiä toimitusvaluuttoja, sekä tarvittaessa ne keskuspankit, jotka toimivat kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän selvitysosapuolina, ja tarvittaessa myös konsernin muiden yksiköiden suhteen toimivaltaiset viranomaiset. Tällainen yhteistyö merkitsee myös sitä, että asianomaiset viranomaiset vaihtavat tietoja ja että näille viranomaisille tiedotetaan välittömästi kriisitilanteista, jotka vaikuttavat rahoitusjärjestelmän likviditeettiin ja vakauteen missä tahansa jäsenvaltiossa, johon arvopaperikeskus tai jokin osallistujista on sijoittautunut.
(23)
Jos arvopaperikeskus tarjoaa palvelujaan toisessa jäsenvaltiossa, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava pyytää kotijäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta kaikki pyynnön esittävän viranomaisen kannalta merkittävät arvopaperikeskuksen toimintaa koskevat tiedot. Nämä tiedot voivat koskea erityisesti vastaanottavaan jäsenvaltioon sijoittautuneille arvopaperikeskuksen käyttäjille tarjottuja palveluja tai käsiteltyjä välineitä tai valuuttoja, ja niihin voi sisältyä tietoja kielteisestä kehityksestä, riskinarviointien tuloksista ja korjaavista toimista. Kotijäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava pääsy myös kaikkiin arvopaperikeskuksen vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle määräajoin toimittamiin tietoihin.
(24)
Jos arvopaperikeskus tarjoaa palvelujaan muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon se on sijoittautunut, muun muassa perustamalla sivuliikkeen, päävastuu arvopaperikeskuksen valvonnasta kuuluu sen kotijäsenvaltiontoimivaltaiselle viranomaiselle. Jos arvopaperikeskuksen toiminnasta vastaanottavassa jäsenvaltiossa on tullut merkittävää kyseisen vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta, kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten ja muiden asiaan liittyvien viranomaisten olisi otettava käyttöön yhteistyöjärjestelyt valvoakseen kyseisen arvopaperikeskuksen toimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi myös voitava päättää, että kyseisissä yhteistyöjärjestelyissä harkitaan monenvälistä yhteistyötä, myös luonteeltaan kollegiaalista yhteistyötä, kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ja asianomaisten vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten ja muiden asiaan liittyvien viranomaisten kesken. Tällaisia yhteistyöjärjestelyjä ei olisi kuitenkaan katsottava asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisiksi valvontakollegioiksi. Mitään jäsenvaltiota tai jäsenvaltioryhmää ei saisi suoraan tai välillisesti syrjiä arvopaperikeskuksen tai selvityspalvelujen sijaintipaikkana. Minään viranomainen ei saisi tämän asetuksen mukaisia tehtäviä suorittaessaan suoraan tai välillisesti syrjiä mitään toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaa yritystä. Jollei tästä asetuksesta muuta johdu, yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevan arvopaperikeskuksen toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan valuutan ehtoisten rahoitusvälineiden toimittamista ei olisi rajoitettava tai estettävä.
(25)
Tämä asetus ei saisi estää jäsenvaltioita edellyttämästä kansallisessa lainsäädännössään, että arvopaperikeskuksen osalta toimivaltaisen viranomaisen ja asiaan liittyvien viranomaisten väliselle, kansallisella tasolla tehtävälle päivittäiselle yhteistyölle luodaan erityiset oikeudelliset puitteet. Näiden kansallisten oikeudellisten puitteiden olisi oltava EAMV:n tämän asetuksen mukaisesti mahdollisesti antamien viranomaisten välisiä valvontakäytäntöjä ja yhteistyötä koskevien suuntaviivojen mukaisia.
(26)
Jokaisen oikeushenkilön, joka kuuluu arvopaperikeskuksen määritelmän piiriin, on saatava toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta toimilupa ennen toimintansa aloittamista. Erilaisten liiketoimintamallien vuoksi arvopaperikeskus olisi määriteltävä viittaamalla tiettyihin ydinpalveluihin, jotka koostuvat selvityksestä, joka edellyttää arvopapereiden selvitysjärjestelmän ylläpitämistä, sekä notariaattipalveluista ja keskitetyistä arvopaperitilien hoitopalveluista. Arvopaperikeskuksen olisi ainakin ylläpidettävä arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja tarjottava jotakin toista ydinpalvelua. Tällainen tehtävien yhdistely vaikuttaa olennaisesti siihen, että arvopaperikeskukset voivat hoitaa tehtävänsä arvopaperiselvityksessä ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden varmistamisessa. Toimijat, jotka eivät ylläpidä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä, kuten rekisteröintiasiamiehet, siirtoasiamiehet, direktiivin 2003/87/EY nojalla perustetusta rekisterijärjestelmästä vastaavat viranomaiset ja elimet tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 648/2012 (10) säännellyt keskusvastapuolet eivät kuulu arvopaperikeskuksen määritelmän piiriin.
(27)
Arvopaperikeskuksilla olisi oltava käytössä elvytyssuunnitelmat keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi. Toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava, että kutakin arvopaperikeskusta varten laaditaan riittävä kriisinratkaisusuunnitelma, jota ylläpidetään jäsenvaltioiden asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU (11) soveltamista.
(28)
Jotta voitaisiin välittää luotettavia tietoja arvopapereiden selvitysjärjestelmien ulkopuolella toimitettujen arvopapereiden määrästä ja varmistaa, että aiheutuvia riskejä voidaan seurata ja hallita, kaikkien muiden arvopapereiden selvitysjärjestelmien ulkopuolella arvopaperitapahtumia toimittavien laitosten kuin arvopaperikeskusten olisi raportoitava selvitystoiminnastaan asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille. Ilmoituksen vastaanottavan toimivaltaisen viranomaisen olisi sen jälkeen toimitettava kyseiset tiedot EAMV:lle ja tiedotettava sille kyseisestä selvitystoiminnasta mahdollisesti aiheutuvista riskeistä. Lisäksi EAMV:n olisi valvottava kyseistä selvitystoimintaa ja otettava huomioon sen mahdollisesti aiheuttamat riskit.
(29)
Jotta arvopaperikeskukset eivät ottaisi riskejä muissa toiminnoissa kuin niissä, joita tämän asetuksen nojalla myönnetty toimilupa koskee, toimiluvan saaneiden arvopaperikeskusten toiminnot olisi rajoitettava toimiluvan piiriin kuuluvien tai tämän asetuksen mukaisesti ilmoitettujen palvelujen tarjoamiseen, eikä arvopaperikeskuksilla saisi olla omistusyhteyksiä, sellaisina kuin ne on määritelty tässä asetuksessa viittaamalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2013/34/EU (12), tai suoraa tai välillistä vähintään 20 prosentin omistusta muiden kuin samanlaisia palveluja tarjoavien laitosten äänioikeuksista tai pääomasta, ellei tällainen omistusyhteys ole arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä sillä perusteella, että se ei kasvata arvopaperikeskusten riskiprofiilia merkittävällä tavalla.
(30)
Jotta voidaan varmistaa arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettava toiminta, niiden ylläpito olisi annettava ainoastaan sellaisten arvopaperikeskusten tai arvopaperikeskuksina toimivien keskuspankkien tehtäväksi, joihin sovelletaan tätä asetusta.
(31)
Arvopaperikeskuksille olisi annettava lupa tarjota ydinpalvelujensa ohella palveluja, joilla lisätään arvopaperimarkkinoiden luotettavuutta, tehokkuutta ja avoimuutta luomatta kohtuuttomia riskejä niiden tarjoamien ydinpalvelujen kannalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden verolainsäädännöissä asetettujen erityisvaatimusten soveltamista. Kyseiset palvelut on eritelty tässä asetuksessa olevassa luettelossa, joka ei ole tyhjentävä, jotta arvopaperikeskukset voisivat vastata markkinoiden tulevaan kehitykseen. Jos tällaisten palvelujen tarjonta liittyy ennakonpidätystä tai veroviranomaisille ilmoittamista koskevaan velvollisuuteen, tarjonnassa noudatetaan edelleen asianomaisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 2 kohdan mukaisesti valtaa toteuttaa 114 artiklan 1 kohdan mukaisia toimenpiteitä ei sovelleta veroja koskeviin säännöksiin tai määräyksiin. Euroopan unionin tuomioistuin katsoi 29 päivänä huhtikuuta 2004 antamassaan tuomiossa asiassa C-338/01, komissio v. neuvosto (13), että ilmaisua ”veroja koskevat säännökset tai määräykset” on tulkittava niin, että ne kattavat verovelvollisia henkilöitä, verollisia liiketoimia, veron määräytymisperustetta, verokantaa ja välittömiä ja välillisiä veroja koskevia vapautuksia määrittelevien säännösten lisäksi verojen perintään liittyvät yksityiskohtaiset säännöt.” Tämä asetus ei näin ollen kata verojen perintään liittyviä sääntöjä, joiden osalta olisi käytettävä eri oikeusperustaa.
(32)
Arvopaperikeskuksen, joka aikoo ulkoistaa jonkin ydinpalvelun kolmannelle osapuolelle tai tarjota uutta ydinpalvelua tai oheispalvelua, jota ei ole lueteltu tässä asetuksessa, ylläpitää toista arvopapereiden selvitysjärjestelmää, käyttää toista selvitysosapuolta tai perustaa arvopaperikeskusten välisiä linkkejä, joihin liittyy merkittäviä riskejä, olisi haettava siihen lupaa noudattamalla samaa menettelyä kuin alkuperäistä toimilupaa haettaessa, mutta kuitenkin sillä poikkeuksella, että toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava lupaa hakeneelle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa, onko lupa myönnetty vai evätty. Arvopaperikeskusten välisten linkkien osalta, joihin ei liity merkittäviä riskejä, tai niiden arvopaperikeskusten yhteentoimivien linkkien osalta, jotka ulkoistavat kyseisiin yhteentoimiviin linkkeihin liittyviä palvelujaan julkisyhteisöille kuten EKPJ:n jäsenille, ei olisi kuitenkaan vaadittava ennakkolupaa, vaan asianomaisten arvopaperikeskusten olisi ilmoitettava linkeistä niiden suhteen toimivaltaisille viranomaisille.
(33)
Jos arvopaperikeskus aikoo laajentaa palvelujaan tässä asetuksessa nimenomaisesti lueteltuihin muihin kuin pankkipalvelujen tyyppisiin oheispalveluihin, jotka eivät lisää siihen kohdistuvaa riskiä, sen olisi voitava tehdä niin ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
(34)
Kolmanteen maahan sijoittautuneiden arvopaperikeskusten olisi voitava tarjota palvelujaan unionissa, myös perustamalla sivuliikkeen. Jotta varmistettaisiin arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen riittävä luotettavuus kolmansien maiden arvopaperikeskusten osalta, kyseisiltä arvopaperikeskuksilta olisi edellytettävä EAMV:n antamaa tunnustusta, jos ne aikovat tarjota tiettyjä tässä asetuksessa lueteltuja palveluja tai perustaa sivuliikkeen unioniin. Jos kyseistä tunnustusta ei ole, kolmansien maiden arvopaperikeskusten olisi voitava perustaa linkkejä unioniin sijoittautuneiden arvopaperikeskusten kanssa, edellyttäen, että asianmukainen toimivaltainen viranomainen ei vastusta sitä. Finanssimarkkinoiden globaalin luonteen vuoksi kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustaminen on sopivinta antaa EAMV:n tehtäväksi. EAMV:n olisi voitava tunnustaa kolmansien maiden arvopaperikeskukset vain, jos komissio toteaa, että niihin sovelletaan lainsäädäntö- ja valvontakehystä, joka on tosiasiallisesti tässä asetuksessa säädettyä vastaava, ja jos niihin sovelletaan tehokkaita toimilupamenettelyjä, tehokasta valvontaa ja yleisvalvontaa niiden sijoittautumismaassa ja jos EAMV:n ja arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten välille on luotu yhteistyöjärjestelyt. EAMV:n antaman tunnustuksen edellytyksenä olisi oltava, että toiminnan vakauden valvontakehys, jota sovelletaan unioniin sijoittautuneisiin ja tämän asetuksen nojalla toimiluvan saaneisiin arvopaperikeskuksiin, tunnustetaan tosiasiallisesti vastaavaksi.
(35)
Ottaen huomioon arvopaperikeskusten monimutkaisuus sekä näiden keskusten ja niiden tarjoamien palvelujen merkitys koko järjestelmälle, olisi varmistettava avointen hallintosääntöjen avulla, että toimiva johto, ylimmän hallintoelimen jäsenet, osakkeenomistajat ja osallistujat, jotka voivat käyttää arvopaperikeskuksen toimintaan määräysvaltaa, sellaisena kuin se on määritelty viittaamalla direktiiviin 2013/34/EU, ovat soveliaita varmistamaan arvopaperikeskuksen terveen ja varovaisen hoidon.
(36)
Jäsenvaltioissa on käytössä erilaisia hallintorakenteita. Useimmiten käytössä on yksi- tai kaksiportainen rakenne. Tässä asetuksessa käytettyjen määritelmien on tarkoitus kattaa kaikki olemassa olevat rakenteet suosimatta mitään erityistä rakennetta, ja niiden olisi oltava puhtaasti toiminnallisia, tarkoituksenaan vahvistaa säännöt tietyn tuloksen saavuttamiseksi riippumatta siitä, mitä kansallista yhtiöoikeutta laitokseen sovelletaan kussakin jäsenvaltiossa. Määritelmien ei näin ollen olisi vaikutettava kansallisen yhtiöoikeuden mukaiseen yleiseen toimivallan jakautumiseen.
(37)
Avoimilla hallintosäännöillä olisi varmistettava, että toisaalta arvopaperikeskusten osakkeenomistajien, johdon ja henkilöstön edut ja toisaalta arvopaperikeskusten viime kädessä palvelemien käyttäjien edut otetaan huomioon. Kyseisten hallintosääntöjen soveltaminen ei saisi kuitenkaan rajoittaa arvopaperikeskuksen valitseman omistajuusmallin soveltamista. Jokaista arvopaperikeskuksen ylläpitämää arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten olisi perustettava käyttäjien komitea, jotta käyttäjillä olisi mahdollisuus neuvoa arvopaperikeskuksen ylintä hallintoelintä keskeisissä kysymyksissä, jotka vaikuttavat heihin, ja komiteoille olisi tarjottava tehtävänsä harjoittamiseen tarvittavat välineet. Arvopaperikeskusten eri käyttäjien, myös erityyppisten arvopapereiden haltijoiden, etujen olisi oltava edustettuina käyttäjien komiteassa.
(38)
Arvopaperikeskusten olisi voitava ulkoistaa tarjoamiensa palvelujen toteuttaminen edellyttäen, että tällaisista ulkoistamisjärjestelyistä aiheutuvat riskit hallitaan. Ottaen huomioon arvopaperikeskuksille uskottujen tehtävien merkitys tässä asetuksessa olisi säädettävä, että arvopaperikeskukset eivät saa siirtää velvoitteitaan kolmansille osapuolille ulkoistamalla toimintojaan kolmansille osapuolille sopimuspohjaisesti. Toimintojen ulkoistamiselle olisi asetettava tiukat ehdot, joilla pidetään yllä arvopaperikeskusten vastuuta toiminnoistaan ja varmistetaan, että arvopaperikeskusten valvonta ei heikkene. Jos arvopaperikeskus ulkoistaa toimintojaan julkisyhteisöille, ulkoistaminen olisi voitava tietyin ehdoin vapauttaa näistä vaatimuksista.
(39)
Tämä asetus ei saisi estää jäsenvaltioita, jotka sallivat suorat arvopapereiden hallintajärjestelmät, säätämästä kansallisessa lainsäädännössään, että muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten on suoritettava tai että muut osapuolet kuin arvopaperikeskukset voivat suorittaa tiettyjä toimintoja, jotka joissakin toisenlaisissa arvopapereiden hallintajärjestelmissä ovat tavanomaisesti arvopaperikeskusten suorittamia, ja määrittelemästä, kuinka nämä toiminnot olisi suoritettava. Erityisesti joissakin jäsenvaltioissa tilinhoitajat tai arvopaperikeskusten ylläpitämien arvopapereiden selvitysjärjestelmien osallistujat kirjaavat tapahtumat arvopaperikeskuksen hoitamille arvopaperitileille olematta välttämättä itse tilintarjoajia. Arvopaperikeskuksen tasolla tileille tehtyihin kirjauksiin liittyvän oikeusvarmuuden tarpeen vuoksi tällaisten muiden osapuolten erityinen rooli olisi tunnustettava tällä asetuksella. Siksi erityisten olosuhteiden vallitessa ja lainsäädännössä määriteltyjen tiukkojen sääntöjen mukaisesti pitäisi olla mahdollista jakaa vastuu tietyistä ylimmän tason arvopaperitilien ylläpitämiseen liittyvistä näkökohdista arvopaperikeskuksen ja asiaankuuluvan toisen osapuolen kesken tai säätää kyseisen toisen osapuolen yksinomaisesta vastuusta kyseisten näkökohtien osalta edellyttäen, että tämä toinen osapuoli toimii asianmukaisen sääntelyn ja valvonnan alaisena. Vastuun jakamisen laajuudelle ei olisi asetettava minkäänlaisia rajoituksia.
(40)
Arvopaperikeskusten ja niiden käyttäjien välisiin suhteisiin olisi tuotava avoimuutta liiketoiminnan harjoittamista koskevien sääntöjen avulla. Arvopaperikeskuksella olisi erityisesti oltava arvopapereiden selvitysjärjestelmään osallistumista koskevat julkistetut, avoimet, objektiiviset ja syrjimättömät perusteet, joilla osallistujien pääsyä järjestelmään voidaan rajoittaa ainoastaan riskien perusteella. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset ovat perusteettomasti kieltäytyneet tarjoamasta palvelujaan osallistujille. Arvopaperikeskusten olisi julkistettava palvelujensa hinnat ja niistä perittävät maksut. Koska arvopaperikeskuksilla on yhä huomattava markkinavoima oman jäsenvaltionsa alueella, ja jotta niiden palveluihin olisi oltava avoin ja syrjimätön pääsy, arvopaperikeskusten ei olisi voitava poiketa ydinpalvelujensa osalta julkistamastaan hintapolitiikasta ja niillä olisi oltava erillinen tilinpito kuhunkin tarjoamaansa ydinpalveluun ja oheispalveluun liittyviä kustannuksia ja tuloja varten. Näillä osallistumissäännöksillä täydennetään ja lujitetaan markkinatoimijoiden oikeutta käyttää toisessa jäsenvaltiossa olevaa selvitysjärjestelmää direktiivin 2014/65/EU mukaisesti.
(41)
Tehokkaan tietojen rekisteröinnin, toimituksen ja maksamisen edistämiseksi arvopaperikeskusten olisi noudatettava tietoliikennemenettelyissään niiden osallistujien ja markkinarakenteiden kanssa, joiden kanssa ne toimivat yhdessä, viestien lähettämistä ja viitetietoja koskevia asianomaisia kansainvälisiä avoimia tietoliikennemenettelyjä ja -standardeja.
(42)
Koska arvopaperien selvitysjärjestelmillä on keskeinen rooli finanssimarkkinoilla, arvopaperikeskusten olisi palvelujaan tarjotessaan parhaansa mukaan varmistettava arvopaperitapahtumien oikea-aikainen selvitys ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuva eheys. Tämä asetus ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön, jolla säännellään arvopaperien hallintaa ja järjestelyjä arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden ylläpitämiseksi. Asetuksessa olisi kuitenkin edellytettävä, että arvopaperikeskukset erottelevat osallistujiensa ja näiden asiakkaiden varojen turvaamisen edistämiseksi kunkin osallistujan arvopaperitilit ja tarjoavat pyynnöstä mahdollisuuden osallistujien asiakkaiden tilien yksityiskohtaisempaan erottelemiseen, mikä voi joissakin tapauksissa olla mahdollista vain korkeammilla kustannuksilla, jotka lankeavat niiden osallistujien asiakkaiden maksettavaksi, jotka ovat pyytäneet yksityiskohtaisempaa erottelua. Arvopaperikeskuksilta ja niiden osallistujilta olisi edellytettävä sekä yhteisasiakaserottelua että yksilöllistä asiakaserottelua, jotta asiakkaat voivat valita mielestään parhaiten tarpeisiinsa soveltuvan erottelun tason.
Tästä olisi poikettava ainoastaan silloin, kun muista yhteiskuntapolitiikkaan ja erityisesti tehokkaaseen ja avoimeen verojen keräämiseen liittyvistä vaatimuksista johtuen arvopaperikeskukselta ja sen osallistujilta edellytetään yksilöllistä asiakaserottelua sellaisen jäsenvaltion kansalaisten ja asukkaiden ja kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden oikeushenkilöiden osalta, jossa tämän asetuksen voimaantulopäivänä tällaista yksilöllistä asiakaserottelua edellytetään sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka lainsäädännön nojalla arvopaperit on luotu, ja ainoastaan kyseisen jäsenvaltion kansalaisten ja asukkaiden ja kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden oikeushenkilöiden osalta. Arvopaperikeskusten olisi varmistettava, että näitä vaatimuksia sovelletaan erikseen kuhunkin niiden ylläpitämään arvopapereiden selvitysjärjestelmään. Arvopaperikeskusten ei olisi käytettävä omilla tileillään osallistujalle kuuluvia arvopapereita, ellei kyseinen osallistuja ole antanut siihen nimenomaista lupaa, eikä niiden olisi muutoin käytettävä omalla tilillään arvopapereita, jotka eivät kuulu niille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oheispalvelujen tarjoamista. Lisäksi arvopaperikeskuksen olisi vaadittava osallistujia hankkimaan asiakkailtaan ennalta mahdollisesti tarvittava suostumus.
(43)
Direktiivissä 98/26/EY säädetään, että arvopaperien selvitysjärjestelmiin kyseisten järjestelmien sääntöjen mukaisesti kirjattujen siirtomääräysten olisi oltava oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja kolmansia osapuolia sitovia. Ottaen kuitenkin huomioon, että direktiivissä 98/26/EY ei viitata suoraan arvopaperien selvitysjärjestelmiä ylläpitäviin arvopaperikeskuksiin, tässä asetuksessa olisi selkeyden vuoksi edellytettävä, että arvopaperikeskukset määrittävät ajankohdan tai ajankohdat, jolloin siirtomääräykset kirjataan niiden järjestelmiin ja niistä tulee peruuttamattomia edellä mainitun direktiivin sääntöjen mukaisesti. Lisäksi arvopaperikeskusten olisi oikeusvarmuuden lisäämiseksi ilmoitettava osallistujilleen ajankohta, jolloin arvopaperien tai rahavarojen siirrosta arvopaperien selvitysjärjestelmässä tulee oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoinen ja kolmansia osapuolia sitova tapauskohtaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Arvopaperikeskusten olisi lisäksi toteutettava kaikki kohtuullisiksi katsottavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että arvopaperien tai rahavarojen siirrot ovat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja kolmansia osapuolia sitovia viimeistään tosiasialliseksi toimituspäiväksi sovitun pankkipäivän päättyessä.
(44)
Jotta vältettäisiin selvitysosapuolen maksukyvyttömyydestä johtuvat toimitusriskit, arvopaperikeskuksen olisi toteutettava arvopaperitapahtuman maksusuoritusten käsittely keskuspankissa avattujen tilien välityksellä aina, kun se on käytännöllistä ja mahdollista. Jollei tämä vaihtoehto ole käytännöllinen tai mahdollinen, arvopaperikeskuksen olisi voitava toteuttaa maksuvelvoitteet sellaisessa luottolaitoksessa avattujen tilien välityksellä, joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (14) säädetyin edellytyksin, soveltaen erityistä toimilupamenettelyä ja toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia, joista säädetään tämän asetuksen IV osastossa.
(45)
Selvitykseen liittyviä pankkipalveluja, joihin liittyy luotto- ja likviditeettiriskejä, voidaan toteuttaa ainoastaan arvopaperikeskusten toimesta tai ulkoistaa ainoastaan sellaisille laitoksille, jotka on valtuutettu tarjoamaan arvopaperikeskusten toimintaan liittyviä pankkipalveluja tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti.
(46)
Jotta voitaisiin varmistaa tehokkuusedut, jotka saadaan tarjoamalla sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja saman konsernin sisällä, tämän asetuksen vaatimukset eivät saisi olla esteenä sille, että kyseinen luottolaitos kuuluu samaan konserniin kuin kyseinen arvopaperikeskus. On asianmukaista säätää menettelyistä, joiden mukaisesti arvopaperikeskukset voisivat saada luvan oheispalvelujen tarjoamiseen osallistujilleen ja muille toimijoille saman oikeushenkilön kautta tai sellaisen erillisen oikeushenkilön kautta, joka voi olla tai olla olematta saman emoyrityksen määräysvallassa olevaa konsernia. Jos jokin muu luottolaitos kuin keskuspankki toimii selvitysosapuolena, luottolaitoksen olisi voitava tarjota arvopaperikeskuksen osallistujille tässä asetuksessa säädettyjä palveluja, jotka kuuluvat toimiluvan piiriin, mutta se ei saa tarjota muita pankkipalveluja saman oikeushenkilön kautta, jotta voidaan rajoittaa selvitysjärjestelmien altistumista luottolaitoksen kaatumisesta aiheutuville riskeille.
(47)
Koska direktiivissä 2013/36/EU ei käsitellä erityisesti päivänsisäisiä luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka johtuvat selvitykseen liittyvistä pankkipalveluista, tällaisia palveluja tarjoaville luottolaitoksille ja arvopaperikeskuksille olisi myös asetettava luotto- ja likviditeettiriskien vähentämistä varten tiukat erityisvaatimukset, mukaan lukien riskiperusteinen lisäpääomavaatimus, jossa on otettu huomioon asianomaiset päivänsisäisestä luotontarjoamisesta aiheutuvat riskit. Näiden luotto- ja likviditeettiriskien vähentämistä varten asetettujen tiukkojen vaatimusten olisi oltava finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevien maailmanlaajuisten standardien ja Baselin pankkivalvontakomitean huhtikuussa 2013 julkaisemassa asiakirjassa ”Monitoring tools for intraday liquidity management” esitettyjen periaatteiden mukaisia.
(48)
Joihinkin myös luottolaitoksina toimiviin arvopaperikeskuksiin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 (15) sekä direktiivissä 2013/36/EU säädettyjä luottolaitoksia koskevia omien varojen vaatimuksia ja ilmoitusvelvollisuutta. Ottaen huomioon kyseisten arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmän kannalta on tarkoituksenmukaista, että niihin sovelletaan kaikkein tiukimpia unionin lainsäädännössä säädettyjä vaatimuksia, jotta vältettäisiin lukuisten unionin sääntöjen kumulatiivinen soveltaminen esimerkiksi omien varojen ilmoittamisvelvollisuuden osalta. Kaikilla aloilla, joilla havaitaan mahdollista vaatimusten päällekkäisyyttä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 (16) perustetun Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’EPV’, ja EAMV:n olisi annettava lausunto unionin säädösten asianmukaisesta soveltamisesta asetuksen (EU) N:o 1093/2010 34 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 34 artiklan mukaisesti.
(49)
Asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja direktiivissä 2013/36/EU säädettyjen omia varoja koskevien vaatimusten lisäksi luottolaitoksiin ja arvopaperikeskuksiin olisi sovellettava lisäpääomavaatimusta, jossa otetaan huomioon riskit, myös luotto- ja likviditeettiriskit, joita aiheutuu päivänsisäisestä luotontarjoamisesta muiden muassa arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille ja muille arvopaperikeskuksen palvelujen käyttäjille.
(50)
Jotta voidaan varmistaa, että luotto- ja likviditeettiriskien vähentämiseen tarkoitettuja erityistoimenpiteitä noudatetaan täysimittaisesti, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava vaatia, että arvopaperikeskukset nimeävät useamman kuin yhden luottolaitoksen aina, kun kyseiset viranomaiset voivat saatavilla olevan näytön perusteella osoittaa, että yhteen luottolaitokseen kohdistuvaa luotto- ja likviditeettiriskien keskittymistä ei ole pienennetty riittävästi. Arvopaperikeskusten pitäisi myös voida nimetä useampia kuin yksi luottolaitos.
(51)
Vastuu sen valvomisesta, että nimetyt luottolaitokset tai arvopaperikeskukset, joille on myönnetty lupa tarjota toimitukseen liittyviä pankkipalveluja, noudattavat asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja direktiivin 2013/36/EU vaatimuksia sekä tässä asetuksessa säädettyjä erityisiä asiaa koskevia vakavaraisuusvaatimuksia, olisi annettava asetuksessa (EU) N:o 575/2013 tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille. On suotavaa, että arvopaperikeskusten pankkipalvelut, jotka laajuutensa ja luonteensa puolesta voivat aiheuttaa merkittävän riskin unionin rahoitusvakaudelle, ovat suoraan EKP:n valvonnassa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1024/2013 (17) säädettyjen ehtojen mukaisesti, jotta varmistettaisiin valvontastandardien johdonmukainen soveltaminen. Tämä asetus ei saisi rajoittaa asetuksen (EU) N:o 1024/2013 soveltamista.
(52)
Luottolaitoksen tai arvopaperikeskuksen, jolle on myönnetty lupa tarjota toimitukseen liittyviä pankkipalveluja, olisi noudatettava kaikkea luottolaitoksiin sovellettavaa voimassa olevaa tai myöhemmin annettavaa unionin lainsäädäntöä. Tämä asetus ei saisi rajoittaa direktiivin 2014/59/EU tai minkään muun sellaisen unionin tulevan säädöksen soveltamista, joka koskee puitteita luottolaitosten, sijoituspalveluyritysten ja muiden rahoituslaitosten elvyttämiselle ja kriisinratkaisulle.
(53)
Jotta arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen luotettavuus ja jatkuvuus voitaisiin varmistaa riittävällä tavalla, arvopaperikeskuksille olisi asetettava erityiset yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat toiminnan vakautta ja pääomaa koskevat vaatimukset, joilla voidaan vähentää niiden oikeudellisia, operatiivisia ja sijoitusriskejä.
(54)
Arvopaperikeskusten välisten linkkijärjestelyjen luotettavuudelle olisi asetettava erityisvaatimukset, jotta mahdollistettaisiin arvopaperikeskuksen osallistujien pääsy muihin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoaminen erillisen oikeushenkilön kautta ei saisi estää arvopaperikeskuksia saamasta tällaisia palveluja varsinkaan, jos ne ovat toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujia. Erityisen tärkeää on, että linkkijärjestelyistä mahdollisesti aiheutuvia riskejä, kuten luotto- tai likviditeettiriskejä, organisatorisia riskejä tai muita arvopaperikeskuksille aiheutuvia merkityksellisiä riskejä, vähennetään täysimittaisesti. Yhteentoimivien linkkien osalta on tärkeää, että linkitetyissä arvopapereiden selvitysjärjestelmissä on samat ajankohdat sille, milloin siirtomääräykset tulevat järjestelmään ja milloin tällaisia siirtomääräyksiä ei voida enää peruuttaa, ja että niissä käytetään vastaavanlaisia sääntöjä sen osalta, milloin arvopapereiden ja maksujen siirrot ovat lopullisia. Samoja periaatteita olisi sovellettava arvopaperikeskuksiin, jotka käyttävät yhteistä tietoteknistä toimitusinfrastruktuuria.
(55)
Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat tehokkaasti valvoa arvopaperikeskusten toimintaa, arvopaperikeskuksiin olisi sovellettava tiukkoja tietojen säilyttämistä koskevia vaatimuksia. Arvopaperikeskusten on säilytettävä vähintään kymmenen vuoden ajan kaikki tiedot kaikista suoritetuista palveluista, mukaan lukien sellaisia vakuudenhallintapalveluja koskevat kauppatiedot, joihin liittyy arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevien sopimusten käsittelyä. Arvopaperikeskusten saattaa mainittujen tietojen säilyttämistä koskevien vaatimusten noudattamiseksi olla tarpeen määrittää yhteinen malli, jota niiden asiakkaat käyttävät toimittaakseen kauppatiedot mahdollisia asiaa koskevia tämän asetuksen nojalla hyväksyttyjä teknisiä sääntely- ja täytäntöönpanostandardeja noudattaen.
(56)
Monissa jäsenvaltioissa liikkeeseenlaskijoiden on kansallisen lainsäädännön mukaan laskettava tietyntyyppiset arvopaperit, erityisesti osakkeet, liikkeeseen kansallisten arvopaperikeskustensa välityksellä. Jotta voitaisiin poistaa tämä este, joka haittaa unionin kaupan jälkeisen toiminnan markkinoiden moitteetonta toimintaa, ja antaa liikkeeseenlaskijoille mahdollisuus valita tehokkain tapa hallinnoida arvopapereitaan, liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava oikeus valita mikä tahansa unioniin sijoittautunut arvopaperikeskus kirjaamaan niiden liikkeeseen laskemia arvopapereita ja tarjoamaan niille tarvittavia arvopaperikeskuksen palveluja. Koska kansallisen yhtiöoikeuden yhdenmukaistaminen ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi edelleen sovellettava asianmukaista kansallista yhtiöoikeutta tai muuta vastaavaa lainsäädäntöä, jonka nojalla arvopaperit on luotu, ja otettava käyttöön järjestelyjä sen varmistamiseksi, että kansallisen yhtiöoikeuden ja muun vastaavan lainsäädännön vaatimukset täyttyvät, jos käytetään vapautta valita arvopaperikeskus. Kyseinen kansallinen yhtiöoikeus tai muu vastaava lainsäädäntö, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sääntelee arvopaperien liikkeeseenlaskijan ja niiden haltijoiden tai mahdollisten kolmansien osapuolten välisiä suhteita ja näiden arvopapereihin liittyviä oikeuksia ja velvollisuuksia, kuten äänivaltaa, osinkoja ja yhtiötapahtumia. Kieltäytyminen tarjoamasta palveluja liikkeeseenlaskijalle olisi sallittava ainoastaan kattavan riskinarvioinnin tai sen perusteella, että asianomainen arvopaperikeskus ei tarjoa lainkaan liikkeeseenlaskupalveluja asianomaisen jäsenvaltion yhtiöoikeuden tai muun vastaavan lainsäädännön nojalla luotujen arvopapereiden osalta. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset ovat perusteettomasti kieltäytyneet tarjoamasta palvelujaan liikkeeseenlaskijoille.
(57)
Koska tämä asetus osaltaan tehostaa lisääntyvää arvopaperien rajat ylittävää omistusta ja siirtoja, on erittäin kiireellistä ja tärkeää antaa selkeät säännöt arvopaperikeskusten ylläpitämillä tileillä pidettäviä arvopapereita koskeviin omistusoikeudellisiin näkökohtiin sovellettavasta lainsäädännöstä. Tämä on kuitenkin horisontaalinen kysymys, joka ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan ja jota voidaan käsitellä myöhemmin annettavissa unionin säädöksissä.
(58)
Marraskuun 7 päivänä 2006 annetuilla selvitysalan eurooppalaisilla käytännesäännöillä on luotu vapaaehtoiset puitteet arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien väliselle pääsylle. Kaupan jälkeiset prosessit ovat kuitenkin yhä jakautuneet kansallisten rajojen mukaisesti, minkä vuoksi rajat ylittävät kaupat ovat tarpeettoman kalliita. Olisi vahvistettava yhdenmukaiset vaatimukset arvopaperikeskusten välisille linkeille sekä arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien väliselle pääsylle. Jotta arvopaperikeskukset voisivat tarjota osallistujilleen pääsyä muille markkinoille, niillä olisi oltava oikeus tulla toisen arvopaperikeskuksen osallistujiksi tai pyytää toista arvopaperikeskusta kehittämään erityistoimintoja, jotka mahdollistavat pääsyn kyseiseen arvopaperikeskukseen. Pääsy olisi myönnettävä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin ja se olisi evättävä ainoastaan, jos se on vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaa järjestelmäriskin. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskus on perusteettomasti kieltäytynyt myöntämästä pääsyä toiselle arvopaperikeskukselle. Jos arvopaperikeskusten väliset linkit tuovat toimitukseen merkittäviä riskejä, linkkeihin olisi saatava luvat toimivaltaisilta viranomaisilta, joiden olisi myös lisättävä näiden linkkien valvontaa.
(59)
Arvopaperikeskusten olisi myös voitava saada keskusvastapuolelta tai kauppapaikalta tapahtumasyötteitä, ja näillä markkinainfrastruktuureilla olisi oltava pääsy arvopaperikeskusten ylläpitämiin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Pääsy voidaan evätä ainoastaan, jos se on vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaa järjestelmäriskin, eikä pyyntöä saa evätä markkinaosuuden menettämisen perusteella.
(60)
Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset tai markkinainfrastruktuurit ovat perusteettomasti evänneet palvelunsa. Tällä asetuksella saatetaan valmiiksi asetuksessa (EU) N:o 648/2012 ja asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädetyt markkinapaikkojen, keskusvastapuolien ja arvopaperikeskusten väliset pääsyä koskevat järjestelyt, jotka ovat tarpeen kaupan jälkeisten palvelujen kilpailullisten sisämarkkinoiden luomiseksi. EAMV:n ja komission olisi jatkettava kaupan jälkeisen infrastruktuurin kehityksen tiivistä seurantaa ja komission olisi puututtava tarvittaessa tilanteeseen estääkseen kilpailun vääristymien ilmenemisen sisämarkkinoilla.
(61)
Finanssialan moitteettomien toiminnan vakauden valvontapuitteiden ja liiketoimintapuitteiden olisi perustuttava vahvoihin valvonta- ja seuraamusjärjestelmiin. Sen vuoksi valvontaviranomaisille olisi annettava riittävät toimintavaltuudet, ja niiden olisi voitava tukeutua varoittaviin seuraamusjärjestelyihin, joilla puututaan lainvastaisiin menettelyihin. Seuraamusjärjestelmien lujittamisesta finanssipalvelujen alalla 8 päivänä joulukuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa tarkastellaan uudelleen nykyisiä valtuuksia määrätä seuraamuksia ja niiden soveltamista käytäntöön, jotta seuraamuksia voitaisiin yhtenäistää kaikissa valvontatoiminnoissa.
(62)
Sen varmistamiseksi, että arvopaperikeskukset, selvitysosapuoliksi nimetyt luottolaitokset, niiden ylimpien hallintoelinten jäsenet sekä muut henkilöt, joilla on tosiasiallinen määräysvalta niiden liiketoiminnassa, tai ketkä tahansa muut henkilöt tosiasiallisesti noudattavat tämän asetuksen vaatimuksia, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava soveltaa hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
(63)
Jotta seuraamukset olisivat varoittavia ja niitä sovellettaisiin johdonmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, tässä asetuksessa olisi säädettävä seuraavista seikoista: sellaisia keskeisiä hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä koskevasta luettelosta, joiden on oltava toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä; toimivallasta määrätä näitä seuraamuksia ja muita toimenpiteitä sekä luonnollisille henkilöille että oikeushenkilöille, jotka ovat vastuussa rikkomisesta; sellaisia keskeisiä perusteita koskevasta luettelosta, joilla päätetään kyseisten seuraamusten ja muiden toimenpiteiden tyypistä ja tasosta, sekä hallinnollisten sakkojen tasoista. Hallinnollisissa sakoissa olisi otettava huomioon muun muassa todettu rikkomisesta saatu taloudellinen hyöty, rikkomisen vakavuus ja kesto, mahdolliset raskauttavat tai lieventävät tekijät sekä hallinnollisten sakkojen varoittava vaikutus, ja hallinnollisia sakkoja voitaisiin tarvittaessa alentaa toimivaltaisen viranomaisen kanssa tehdyn yhteistyön johdosta. Seuraamusten hyväksymisessä ja julkistamisessa olisi noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, vahvistettuja perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla).
(64)
Mahdollisten rikkomisten havaitsemiseksi toimivaltaisten viranomaisten käyttöön olisi annettava tehokkaat mekanismit, joilla kannustetaan ilmoittamaan mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista. Mekanismeihin olisi kuuluttava riittävät suojatoimet niiden henkilöiden suojelemiseksi, jota ilmoittavat tämän asetuksen mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista tai joita syytetään tällaisista rikkomisista. Olisi luotava asianmukaiset menettelyt, joilla varmistetaan rikkomisesta syytetyn henkilön oikeus henkilötietojen suojaan, oikeus puolustukseen ja oikeus tulla kuulluksi ennen kyseistä henkilöä koskevan lopullisen päätöksen tekoa sekä oikeus käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja kyseistä henkilöä koskevia päätöksiä tai toimenpiteitä vastaan.
(65)
Tämä asetus ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevien säännösten soveltamista.
(66)
Jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY (18). Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava direktiivissä 95/46/EY säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. EAMV:n tämän asetuksen nojalla suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (19). EAMV:n suorittaman henkilötietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjen, henkilötietojen siirtoa koskevien sääntöjen mukaisesti.
(67)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, etenkin oikeuksia yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, oikeutta henkilötietojen suojaan, oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen sekä kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta ja elinkeinovapautta, ja asetusta on sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.
(68)
EAMV:llä olisi oltava keskeinen rooli tämän asetuksen soveltamisessa, jonka yhteydessä sen olisi varmistettava, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset soveltavat unionin sääntöjä yhdenmukaisesti, sekä ratkaistava näiden viranomaisten väliset erimielisyydet.
(69)
EAMV:n olisi toimitettava komissiolle vuosittainen kertomus, jossa arvioidaan kehityssuuntauksia ja potentiaalisia riskejä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla markkinoilla. Vuosikertomuksiin olisi sisällytettävä vähintään arviointi arvopaperitoimituksen tehokkuudesta, sisäisistä toimituksista, rajat ylittävästä palvelujen tarjoamisesta, pääsyä koskevien pyyntöjen epäämisen syistä ja muista tosiasiallisista kaupan jälkeisiä rahoituspalveluja koskevan kilpailun esteistä, mukaan lukien lupajärjestelyjen epäasianmukaisesta käytöstä johtuvat esteet, toimituspuutteista johtuvien seuraamusten asianmukaisuudesta, erityisesti tarpeesta lisätä joustoa epälikvidien rahoitusvälineiden osalta, jäsenvaltioiden siviilioikeudellista vastuuta koskevien sääntöjen soveltamisesta arvopaperikeskuksista johtuviin menetyksiin, pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamisen ehdoista, osallistujien ja niiden asiakkaidensa arvopapereiden suojelemista koskevista vaatimuksista, sekä seuraamusjärjestelmästä, ja ne saattavat tarvittaessa sisältää suosituksia toteutettavista ennalta ehkäisevistä tai korjaavista toimista. EAMV:n olisi myös toteutettava vertaisarviointeja toimivaltaisten viranomaisten tämän asetuksen mukaisista toimista tarkoituksenmukaisen ajanjakson puitteissa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti. Ottaen huomioon arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmän kannalta ja se, että niitä säännellään ensimmäistä kertaa unionin tasolla, on asianmukaista edellyttää, että kyseiset vertaisarvioinnit toteutetaan aluksi kolmen vuoden välein ainakin niiden arvopaperikeskusten valvonnan osalta, jotka käyttävät vapautta tarjota palveluja tai osallistua yhteentoimivaan linkkiin.
(70)
Koska EAMV:llä on pitkälle menevää arvopapereiden ja arvopaperimarkkinoiden erityisasiantuntemusta, on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset sääntelystandardeiksi ja teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja. EAMV:n olisi myös tehtävä tiivistä yhteistyötä EKPJ:n jäsenten ja EPV:n kanssa, jos niin nimenomaisesti todetaan.
(71)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti tekniset sääntelystandardit toimituskuria koskevien toimenpiteiden yksityiskohdista; sisäisistä selvityksistä raportoimisesta; tiedoista ja muusta aineistosta, jotka arvopaperikeskusten on sisällytettävä toimilupahakemuksiinsa; ehdoista, joiden mukaan arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä niiden omistusyhteyksiä tiettyihin oikeushenkilöihin; tiedoista, jotka eri viranomaisten on toimitettava toisilleen valvoessaan arvopaperikeskuksia; tiedoista, jotka tunnustamista hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava hakemuksessaan EAMV:lle; arvopaperikeskuksia koskevien hallintojärjestelyjen osatekijöistä; arvopaperikeskusten säilyttämien aineistojen yksityiskohdista; riskeistä, jotka arvopaperikeskuksen on otettava huomioon tehdessään kattavan riskinarvioinnin ja riskeistä, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan pääsyn epäämisen syitä; sellaisen menettelyn osatekijöistä, joka koskee osallistujien ja liikkeeseenlaskijoiden pääsyä arvopaperikeskuksiin, arvopaperikeskusten välistä pääsyä sekä arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien välistä pääsyä; sellaisten toimenpiteiden yksityiskohdista, jotka arvopaperikeskusten on toteutettava liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden ylläpitämiseksi; operatiivisten riskien, sijoitusriskien ja arvopaperikeskusten välisistä linkeistä johtuvien riskien vähentämisestä; arvopaperikeskuksia koskevien pääomavaatimusten yksityiskohdista; pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamista koskevan lupahakemuksen yksityiskohdista; lisäpääomavaatimuksesta ja luotto- ja likviditeettiriskeihin liittyvistä toiminnan vakautta koskevista vaatimuksista, jotka asetetaan arvopaperikeskuksille ja nimetyille luottolaitoksille, joille on myönnetty lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja.
(72)
Lisäksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti täytäntöönpanosäädöksin tekniset täytäntöönpanostandardit, jotka koskevat vakiolomakkeiden ja -mallien laatimista seuraavia tarkoituksia varten: sisäisistä toimituksista raportoiminen; arvopaperikeskusten toimilupahakemukset; toimivaltaisten viranomaisten välinen tietojenvaihto arvopaperikeskusten valvonnassa; kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten välisten yhteistyöjärjestelyjen yksityiskohdat; arvopaperikeskusten säilyttämien aineistojen muodot; sellaisissa tapauksissa noudatettavat menettelyt, joissa osallistujalta tai liikkeeseenlaskijalta evätään pääsy arvopaperikeskukseen tai arvopaperikeskuksilta evätään niiden välinen pääsy taikka arvopaperikeskuksilta ja muilta markkinainfrastruktuureilta evätään niiden välinen pääsy; sekä eri viranomaisten kuuleminen ennen toimiluvan myöntämistä selvitysosapuolelle.
(73)
Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat joitakin määritelmiä koskevista yksityiskohdista, parametreista, joiden pohjalta lasketaan toimituspuutteita aiheuttaville osallistujille määrättävät rahaluonteiset seuraamukset, perusteista, joilla arvopaperikeskuksen toiminta vastaanottavassa jäsenvaltiossa olisi katsottava merkittäväksi kyseiselle jäsenvaltiolle. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(74)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta tehdä päätöksiä kolmansien maiden sääntöjen arvioinnista kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustamista varten. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti (20).
(75)
Arvioitaessa kolmansien maiden asiaan liittyviä sääntöjä olisi sovellettava oikeasuhteista tuloksiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa keskitytään sovellettavien unionin sääntöjen ja tarvittaessa kansainvälisten standardien noudattamiseen. On myös mahdollista myöntää ehdollinen tai väliaikainen tunnustus, jos asiasisällössä ei ole eroavaisuuksia, joiden voisi ennakoida aiheuttavan haitallisia vaikutuksia unionin markkinoille.
(76)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli vahvistaa arvopaperitoimitusta ja arvopaperikeskuksia koskevia yhdenmukaisia vaatimuksia, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(77)
On tarpeen muuttaa direktiiviä 98/26/EY, jotta se olisi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/78/EU (21) mukainen, jolloin nimettyjä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ei enää ilmoiteta komissiolle vaan EAMV:lle.
(78)
Ottaen huomioon, että tällä asetuksella yhdenmukaistetaan unionin tasolla toimenpiteitä, joilla pyritään estämään ja korjaamaan toimituspuutteita, ja asetuksen soveltamisala kyseisten toimenpiteiden osalta on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 236/2012 (22) soveltamisalaa laajempi, on syytä kumota kyseisen asetuksen 15 artikla.
(79)
Arvopaperikeskukset olisi jätettävä direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne tarjoavat palveluja, jotka on nimenomaisesti lueteltu tässä asetuksessa. Sen varmistamiseksi, että kaikki sijoituspalveluja tarjoavat ja sijoitustoimintaa harjoittavat toimijat kuuluvat direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisalaan, ja kyseisten palvelujen erityyppisten tarjoajien välisen kilpailun vääristymisen välttämiseksi, on kuitenkin tarpeen edellyttää, että arvopaperikeskuksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja tai harjoittavat sijoitustoimintaa osana oheispalvelujaan, sovelletaan direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 vaatimuksia.
(80)
Tässä asetuksessa asetettujen, arvopaperikeskusten toimilupia ja tunnustamista koskevien vaatimusten soveltamista olisi lykättävä, jotta unioniin tai kolmansiin maihin sijoittautuneilla arvopaperikeskuksilla olisi riittävästi aikaa hakea tässä asetuksessa säädettyä toimilupaa tai tunnustamista toiminnalleen. Siihen saakka, kun tämän asetuksen mukainen arvopaperikeskusten - arvopaperikeskusten väliset linkit mukaan lukien - toimilupia tai tunnustamista koskeva päätös tehdään, olisi jatkettava arvopaperikeskuksen toimiluvan myöntämistä ja tunnustamista koskevien vastaavien kansallisten sääntöjen soveltamista.
(81)
Lisäksi on tarpeen lykätä toimituskuria ja toimituksen sisäisten toteuttajien raportointivelvollisuutta koskevien vaatimusten soveltamista kunnes kaikki tarvittavat delegoidut säädökset tai täytäntöönpanosäädökset, joissa nämä vaatimukset täsmennetään, on annettu, ja niiden vaatimusten soveltamista, jotka koskevat tiettyjen siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuusmuodossa ja velvoitteiden toteuttamista arvopapereiden selvitysjärjestelmissä viimeistään toisena pankkipäivänä kaupanteon jälkeen, jotta markkinatoimijoille, joilla on hallinnassaan paperimuodossa olevia arvopapereita tai jotka käyttävät pitempiä toimitusaikoja, voidaan antaa riittävästi aikaa noudattaa kyseisiä vaatimuksia,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan rahoitusvälinetoimitusta unionissa koskevat yhdenmukaiset vaatimukset sekä arvopaperikeskusten toiminnan järjestämistä ja ylläpitoa koskevat säännöt edistämään luotettavaa, tehokasta ja joustavaa toimitusta.
2. Tätä asetusta sovelletaan kaikkien rahoitusvälineiden toimitukseen ja arvopaperikeskusten toimintoihin, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
3. Tämän asetuksen soveltaminen ei rajoita erityisiä rahoitusvälineitä koskevan unionin lainsäädännön, erityisesti direktiivin 2003/87/EY, säännösten soveltamista.
4. Tämän asetuksen 10-20 artiklaa, 22-24 artiklaa ja 27 artiklaa, 28 artiklan 6 kohtaa, 30 artiklan 4 kohtaa sekä 46 ja 47 artiklaa, IV osaston säännöksiä ja tämän asetuksen mukaisia vaatimuksia raportoida toimivaltaisille viranomaisille tai muille asiaan liittyville viranomaisille tai noudattaa niiden antamia määräyksiä ei sovelleta EKPJ:n jäseniin, muihin vastaavanlaista toimintaa harjoittaviin kansallisiin elimiin tai muihin julkisiin elimiin, joiden vastuulla on julkisen velan hoitaminen unionissa tai jotka osallistuvat sen hoitoon minkä tahansa arvopaperikeskuksen osalta, jota edellä mainitut elimet hallinnoivat suoraan saman ylimmän hallintoelimen vastuulla, jolla on käyttöoikeus kyseisten elinten varoihin ja joka ei ole erillinen yhteisö.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’arvopaperikeskuksella’ oikeushenkilöä, joka ylläpitää liitteessä olevan A jakson 3 kohdassa tarkoitettua arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja tarjoaa ainakin yhtä muuta liitteessä olevassa A jaksossa lueteltua ydinpalvelua;
2)
’kolmannen maan arvopaperikeskuksella’ mitä tahansa kolmanteen maahan sijoittautunutta oikeushenkilöä, joka tarjoaa liitteessä olevan A jakson 3 kohdassa tarkoitetun ydinpalvelun kaltaista palvelua ja tarjoaa ainakin yhtä muuta liitteessä olevassa A jaksossa lueteltua ydinpalvelua;
3)
’pysäyttämisellä’ fyysisten arvopapereiden sijainnin keskittämistä arvopaperikeskukseen tavalla, joka mahdollistaa sen, että myöhemmät siirrot voidaan kirjata arvo-osuuksina;
4)
’aineettomalla muodolla’ sitä seikkaa, että on olemassa rahoitusvälineitä, jotka ovat olemassa vain arvo-osuuskirjauksina;
5)
’pyynnön vastaanottaneella arvopaperikeskuksella’ arvopaperikeskusta, joka vastaanottaa toisen arvopaperikeskuksen pyynnön pääsystä palveluihinsa arvopaperikeskusten välisen linkin välityksellä;
6)
’pyynnön esittäneellä arvopaperikeskuksella’ arvopaperikeskusta, joka esittää toiselle arvopaperikeskukselle pyynnön pääsystä tämän palveluihin arvopaperikeskusten välisen linkin välityksellä;
7)
’toimituksella’ arvopaperitapahtuman loppuun saattamista, jos se tehdään kyseisen tapahtuman osapuolten velvoitteiden täyttämiseksi siirtämällä varoja tai arvopapereita taikka molempia;
8)
’rahoitusvälineillä’ tai ’arvopapereilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyjä rahoitusvälineitä;
9)
’siirtomääräyksellä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyä siirtomääräystä;
10)
’arvopapereiden selvitysjärjestelmällä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan a alakohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua järjestelmää, jota ei ylläpidä keskusvastapuoli, jonka toiminta koostuu siirtomääräysten toimeenpanemisesta;
11)
’toimituksen sisäisellä toteuttajalla’ mitä tahansa sellaista laitosta, mukaan lukien ne joilla on direktiivin 2013/36/EU tai direktiivin 2014/65/EU mukainen toimilupa, joka toteuttaa siirtomääräyksiä asiakkaiden lukuun tai omaan lukuunsa muuten kuin arvopapereiden selvitysjärjestelmän kautta;
12)
’sovitulla toimituspäivällä’ päivämäärää, joka merkitään arvopapereiden selvitysjärjestelmään toimituspäiväksi ja jona arvopaperitapahtuman osapuolet ovat sopineet toimituksen tapahtuvan;
13)
’toimitusajalla’ ajanjaksoa kaupantekopäivän ja sovitun toimituspäivän välillä;
14)
’pankkipäivällä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan n alakohdassa määriteltyä työpäivää;
15)
’toimituspuutteella’ arvopaperitapahtuman toimituksen jäämistä toteutumatta tai toimituksen osittaista toteutumista sovittuna toimituspäivänä arvopapereiden tai rahavarojen puuttumisen vuoksi riippumatta siitä, mikä on tähän perimmäinen syy;
16)
’keskusvastapuolella’ asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä keskusvastapuolta;
17)
’toimivaltaisella viranomaisella’ viranomaista, jonka kukin jäsenvaltio on nimennyt 11 artiklan mukaisesti, ellei tässä asetuksessa toisin säädetä;
18)
’asiaan liittyvällä viranomaisella’ mitä tahansa 12 artiklassa tarkoitettua viranomaista;
19)
’osallistujalla’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan f alakohdassa määriteltyä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujaa;
20)
’omistusyhteydellä’ direktiivin 2013/34/EU 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua omistusyhteyttä tai suoraa tai välillistä vähintään 20 prosentin omistusosuutta yrityksen äänivallasta tai pääomasta;
21)
’määräysvallalla’ direktiivin 2013/34/EU 22 artiklassa kuvattua kahden yrityksen välistä suhdetta;
22)
’tytäryrityksellä’ direktiivin 2013/34/EU 2 artiklan 10 kohdassa ja 22 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä;
23)
’kotijäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, johon arvopaperikeskus on sijoittautunut;
24)
’vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka ei ole kotijäsenvaltio mutta jossa arvopaperikeskuksella on sivuliike tai jossa se tarjoaa arvopaperikeskuksen palveluja;
25)
’sivuliikkeellä’ liiketoimipaikkaa, joka ei ole päätoimipaikka mutta joka on arvopaperikeskuksen osa, joka ei ole oikeushenkilö ja joka tarjoaa arvopaperikeskukselle myönnetyn toimiluvan mukaisia arvopaperikeskuksen palveluja;
26)
’maksulaiminlyönnillä’ osallistujan yhteydessä tilannetta, jossa aloitetaan direktiivin 98/26/EY 2 artiklan j alakohdassa määritelty maksukyvyttömyysmenettely osallistujaa vastaan;
27)
’toimituksella maksua vastaan’ arvopapereiden selvitysmekanismia, jossa arvopapereiden siirto yhdistyy varojen siirtoon siten, että arvopaperit luovutetaan ainoastaan, jos vastaavat varat siirretään ja päinvastoin;
28)
’arvopaperitilillä’ tiliä, jolle arvopapereita koskevat hyvitys- ja veloitusmerkinnät tehdään;
29)
’arvopaperikeskusten välisellä linkillä’ arvopaperikeskusten välistä järjestelyä, jossa yhdestä arvopaperikeskuksesta tulee osallistuja toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä helpottaakseen arvopapereiden siirtoa jälkimmäisen arvopaperikeskuksen osallistujilta ensin mainitun arvopaperikeskuksen osallistujille tai järjestelyä, jossa arvopaperikeskus saa epäsuoran pääsyn toiseen arvopaperikeskukseen välittäjän kautta. Arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin sisältyvät vakioidut linkit, räätälöidyt linkit, epäsuorat linkit ja yhteentoimivat linkit;
30)
’vakioidulla linkillä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jossa arvopaperikeskuksesta tulee osallistuja toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä samoin ehdoin, joita sovelletaan muihin jälkimmäisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin;
31)
’räätälöidyllä linkillä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jossa arvopaperikeskukselle, josta tulee osallistuja toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, tarjotaan täydentäviä erityispalveluja verrattuna kyseisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille tavanomaisesti tarjoamiin palveluihin;
32)
’epäsuoralla linkillä’ järjestelyä arvopaperikeskuksen ja sellaisen kolmannen osapuolen välillä, joka ei ole arvopaperikeskus mutta joka on toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistuja. Arvopaperikeskus perustaa tällaisen linkin helpottaakseen arvopapereiden siirtoa toisen arvopaperikeskuksen osallistujilta omille osallistujilleen;
33)
’yhteentoimivalla linkillä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jossa arvopaperikeskukset sopivat ottavansa käyttöön yhteisiä teknisiä ratkaisuja selvitysten tekemiseksi ylläpitämissään arvopapereiden selvitysjärjestelmissä;
34)
’kansainvälisillä avoimilla tietoliikennemenettelyillä ja -standardeilla’ kansainvälisesti hyväksyttyjä, tietoliikennemenettelyjä koskevia standardeja, kuten standardoituja sanomamuotoja ja tietojen esittämismuotoja, jotka ovat kaikkien asianomaisten osapuolten käytettävissä oikeudenmukaisin, avoimin ja syrjimättömin perustein;
35)
’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdassa määriteltyjä siirtokelpoisia arvopapereita;
36)
’osakkeilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdan a alakohdassa eriteltyjä osakkeita;
37)
’rahamarkkinavälineillä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa määriteltyjä rahamarkkinavälineitä;
38)
’yhteissijoitusyritysten osuuksilla’ direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C jakson 3 kohdassa tarkoitettuja yhteissijoitusyritysten osuuksia;
39)
’päästöoikeuksilla’ direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C jakson 11 kohdassa kuvattuja päästöoikeuksia, lukuun ottamatta päästöoikeuksien johdannaisia;
40)
’säännellyllä markkinalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 21 alakohdassa määriteltyä säänneltyä markkinaa;
41)
’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 22 alakohdassa määriteltyä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää;
42)
’kauppapaikalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdassa määriteltyä kauppapaikkaa;
43)
’selvitysosapuolella’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan d alakohdassa määriteltyä selvitysosapuolta;
44)
’pk-yritysten kasvumarkkinalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 12 alakohdassa määriteltyä pk-yritysten kasvumarkkinaa;
45)
’ylimmällä hallintoelimellä’ arvopaperikeskuksen elintä tai elimiä, joka tai jotka on nimetty kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja jolla tai joilla on toimivalta vahvistaa arvopaperikeskuksen strategia, tavoitteet ja yleiset linjaukset ja joka valvoo ja seuraa tai jotka valvovat ja seuraavat johdon päätöksentekoa ja johon tai joihin kuuluvat kyseisen arvopaperikeskuksen toimintaa tosiasiallisesti johtavat henkilöt.
Jos ylimpään hallintoelimeen kuuluu kansallisen lainsäädännön mukaisesti eri elimiä, joilla on tietyt tehtävät, tämän asetuksen vaatimuksia sovelletaan ainoastaan ylimmän hallintoelimen jäseniin, joilla on sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti vastuu näistä tehtävistä;
46)
’toimivalla johdolla’ niitä luonnollisia henkilöitä, jotka vastaavat arvopaperikeskuksen päivittäisestä johtamisesta ja ovat tili- ja vastuuvelvollisia ylimmälle hallintoelimelle.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 67 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä toimenpiteistä, joilla tarkennetaan edelleen liitteessä olevan B jakson 1-4 kohdassa eritellyt muut kuin pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut ja liitteessä olevassa C jaksossa eritellyt pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut.
II OSASTO
ARVOPAPERITOIMITUS
I LUKU
Arvo-osuusmuoto
3 artikla
Arvo-osuusmuoto
1. Kaikkien unioniin sijoittautuneiden liikkeeseenlaskijoiden, jotka laskevat liikkeeseen tai ovat laskeneet liikkeeseen siirtokelpoisia arvopapereita, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa kauppapaikoilla, on huolehdittava siitä, että tällaiset arvopaperit muutetaan arvo-osuusmuotoon pysäytysjärjestelmässä tai lasketaan liikkeeseen suoraan aineettomassa muodossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.
2. Kun siirtokelpoisilla arvopapereilla tehty kauppa toteutetaan kauppapaikassa, asianomaiset arvopaperit on kirjattava arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskuksessa sovittuna toimituspäivänä tai sitä ennen, paitsi jos ne on jo näin kirjattu.
Jos siirtokelpoisia arvopapereita siirretään direktiivin 2002/47/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyn rahoitusvakuusjärjestelyn seurauksena, kyseiset arvopaperit on kirjattava arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskuksessa ennen sovittua toimituspäivää tai sovittuna toimituspäivänä, paitsi jos ne on jo näin kirjattu.
4 artikla
Täytäntöönpano
1. Arvopaperit liikkeeseen laskevan liikkeeseenlaskijan sijoittautumisjäsenvaltion viranomaisten on varmistettava, että 3 artiklan 1 kohtaa sovelletaan.
2. Kauppapaikkojen valvonnassa toimivaltaisten viranomaisten, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (23) 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset mukaan lukien, on varmistettava, että tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan, jos tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla arvopapereilla käydään kauppaa kauppapaikoilla.
3. Jäsenvaltioiden viranomaisten, jotka vastaavat direktiivin 2002/47/EY soveltamisesta, on varmistettava, että tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa sovelletaan, jos tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja arvopapereita siirretään direktiivin 2002/47/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyn rahoitusvakuusjärjestelyn seurauksena.
II LUKU
Toimitusajat
5 artikla
Sovitut toimituspäivät
1. Jokaisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujan, joka toteuttaa kyseisessä järjestelmässä omaan lukuunsa tai kolmannen osapuolen puolesta siirtokelpoisten arvopapereiden, rahamarkkinavälineiden, yhteissijoitusyritysten osuuksien ja päästöoikeuksien kauppoja, on hoidettava tällaisten kauppojen toimitus sovittuna toimituspäivänä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja siirtokelpoisia arvopapereita, joilla käydään kauppaa kauppapaikoissa, koskevien liiketapahtumien osalta sovitun toimituspäivän on oltava viimeistään kaupanteon jälkeinen toinen pankkipäivä. Tätä vaatimusta ei sovelleta kauppoihin, joista on sovittu yksityisesti mutta jotka toteutetaan kauppapaikoilla, kauppoihin, jotka toteutetaan kahdenvälisesti mutta joista ilmoitetaan kauppapaikkaan, tai ensimmäiseen liiketapahtumaan, jossa asianomaiset siirtokelpoiset arvopaperit kirjataan arvo-osuusmuodossa ensimmäistä kertaa 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että 1 kohtaa sovelletaan.
Kauppapaikkojen valvonnan suhteen toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että 2 kohtaa sovelletaan.
III LUKU
Toimituskuri
6 artikla
Toimenpiteet toimituspuutteiden ehkäisemiseksi
1. Kauppapaikkojen on vahvistettava menettelyt, joiden avulla voidaan vahvistaa yksityiskohtaiset tiedot 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehdyistä kaupoista sinä päivänä, jona kauppa on toteutettu.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn vaatimuksen estämättä, direktiivin 2014/65/EU 5 artiklan mukaisesti toimiluvan saaneiden sijoitusyritysten on tarvittaessa toteutettava toimenpiteet, joilla rajoitetaan toimituspuutteiden määrää.
Kyseisiin toimenpiteisiin on kuuluttava vähintään direktiivin 2014/65/EU liitteessä II tarkoitetut sijoituspalveluyrityksen ja sen ammattimaisten asiakkaiden väliset järjestelyt sen varmistamiseksi, että arvopaperien kohdentamisesta liiketapahtumaan ilmoitetaan nopeasti, kohdentaminen vahvistetaan ja kauppaehtojen hyväksymistä tai hylkäämistä koskeva ilmoitus tehdään hyvissä ajoin ennen sovittua toimituspäivää.
EAMV antaa tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta standardisoiduista menettelyistä ja tietoliikenneprotokollasta, joita on käytettävä tämän kohdan toisen alakohdan noudattamiseksi.
3. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä menettelyt, joilla helpotetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitusta sovittuna toimituspäivänä ja joiden avulla sen osallistujat altistuvat mahdollisimman vähän vastapuoli- ja likviditeettiriskille ja toimituspuutteita tapahtuu vain vähän. Sen on pyrittävä varmistamaan tarkoituksenmukaisilla mekanismeilla, että toimitus tapahtuu ajallaan sovittuna toimituspäivänä.
4. Arvopaperikeskuksen on otettava kutakin ylläpitämäänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten käyttöön toimenpiteet, joilla sen osallistujia kannustetaan selvittämään kaupat oikea-aikaisesti. Arvopaperikeskusten on vaadittava osallistujia hoitamaan kauppojensa toimitus sovittuna toimituspäivänä.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia eritelläkseen toimenpiteet, jotka sijoituspalveluyritysten on 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti toteutettava, ja tarkentaakseen yksityiskohtaisesti 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt toimitusten helpottamiseksi ja 4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet kauppojen oikea-aikaiseen toimitukseen kannustamiseksi.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Toimenpiteet toimituspuutteiden korjaamiseksi
1. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä järjestelmä, jolla seurataan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimituspuutteita. Sen on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle ja asiaan liittyville viranomaisille säännölliset raportit toimituspuutteiden määrästä ja yksityiskohdista sekä muut mahdolliset merkitykselliset tiedot, mukaan lukien arvopaperikeskusten ja niiden osallistujien toimitusten tehokkuuden parantamiseksi suunnittelemat toimenpiteet. Arvopaperikeskusten on julkistettava kyseiset raportit vuosittain kootussa muodossa ilman tunnistetietoja. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava EAMV:lle mahdolliset merkitykselliset tiedot toimituspuutteista.
2. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä menettelyt, joilla helpotetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitusta siinä tapauksessa, ettei kauppojen toimitusta ole hoidettu sovittuna toimituspäivänä. Näissä menettelyissä on määrättävä seuraamusmekanismista, joka toimii tehokkaana varoitteena niille osallistujille, jotka aiheuttavat toimituspuutteet.
Ennen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen laatimista arvopaperikeskuksen on kuultava asianmukaisia kauppapaikkoja ja keskusvastapuolia, joiden yhteydessä se tarjoaa selvityspalveluja.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin seuraamusmekanismeihin on sisällytettävä rahaluonteisia seuraamuksia niille osallistujille, jotka aiheuttavat toimituspuutteet (velvoitteensa laiminlyövät osallistujat). Rahaluonteiset seuraamukset lasketaan päiväkohtaisesti kunkin sovitun toimituspäivän jälkeisen pankkipäivän osalta, jona kauppaa ei toteuteta, 3 kohdassa tarkoitetun korvausostomenettelyn päättymiseen saakka mutta ei kuitenkaan tosiasiallista toimituspäivää pidemmälle. Rahaluonteiset seuraamukset eivät saa muodostaa tulolähdettä arvopaperikeskukselle.
3. Velvollisuutensa laiminlyöneeseen osallistujaan, joka ei luovuta 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä vastaanottavalle osallistujalle neljän pankkipäivän kuluessa sovitusta toimituspäivästä, jäljempänä ’jatkoaika’, sovelletaan korvausostomenettelyä, jonka nojalla kyseiset välineet asetetaan saataville selvitystä varten ja luovutetaan vastaanottavalle osallistujalle tarkoituksenmukaisen ajanjakson puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdassa tarkoitetun seuraamusmekanismin soveltamista tai oikeutta peruuttaa kauppa kahdenvälisesti.
Jos liiketapahtuma liittyy rahoitusvälineeseen, jolla käydään kauppaa pk-yritysten kasvumarkkinalla, jatkoaika on 15 päivää, ellei pk-yritysten kasvumarkkina päätä soveltaa lyhyempää ajanjaksoa.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuun vaatimukseen sovelletaan seuraavia poikkeuksia:
a)
varojen tyypin ja asianomaisten rahoitusvälineiden likviditeetin perusteella jatkoaikaa voidaan pidentää neljästä pankkipäivästä enintään seitsemään pankkipäivään, jos lyhyempi jatkoaika vaikuttaisi kyseisten finanssimarkkinoiden moitteettomaan ja asianmukaiseen toimintaan;
b)
useista kaupoista, kuten arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevista sopimuksista, koostuviin operaatioihin ei sovelleta 3 kohdassa tarkoitettua korvausostomenettelyä, jos näiden operaatioiden aikataulu on riittävän lyhyt tehdäkseen korvausostomenettelystä tehottoman.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei sovelleta osakkeita koskeviin kauppoihin, jotka keskusvastapuoli määrittää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan soveltamista.
6. Jos osakkeiden hinta kaupan sopimishetkellä on korkeampi kuin korvausoston toteuttamisesta maksettu hinta, velvollisuutensa laiminlyöneen osallistujan on maksettava erotus vastaanottavalle osallistujalle viimeistään toisena korvausostomenettelyn jälkeistä rahoitusvälineiden luovuttamista seuraavana pankkipäivänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdassa tarkoitetun seuraamusmekanismin soveltamista.
7. Jos korvausosto epäonnistuu tai sitä ei voida toteuttaa, vastaanottava osallistuja voi valita joko että sille maksetaan rahakorvaus tai että korvausoston toteuttaminen lykätään sopivaan myöhempään päivämäärään, jäljempänä ’lykkäysjakso’. Jos asianomaisia rahoitusvälineitä ei ole luovutettu vastaanottavalle osallistujalle lykkäysjakson loppuun mennessä, on suoritettava rahakorvaus.
Rahakorvaus on maksettava vastaanottavalle osallistujalle viimeistään 3 kohdassa tarkoitetun korvausostomenettelyn päättymistä tai, jos on valittu lykkäysjakso, lykkäysjakson päättymistä seuraavana toisena pankkipäivänä.
8. Velvoitteensa laiminlyöneen osallistujan on korvattava korvausoston toteuttavalle yhteisölle kaikki 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti maksetut määrät, mukaan lukien korvausostosta johtuvat toteutuspalkkiot. Kyseiset palkkiot on ilmoitettava osallistujille selkeästi.
9. Arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen on vahvistettava menettelyt, joiden avulla ne voivat asianomaista toimivaltaista viranomaistaan kuullen keskeyttää minkä tahansa osallistujan toiminnan, jos tämä jatkuvasti ja järjestelmällisesti jättää luovuttamatta 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet sovittuna toimituspäivänä, ja joiden avulla ne julkistavat osallistujan nimen vasta sen jälkeen, kun ne ovat antaneet osallistujalle mahdollisuuden esittää huomautuksensa, edellyttäen, että arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen sekä kyseisen osallistujan suhteen toimivaltaisille viranomaisille on tiedotettu asianmukaisesti. Arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen on jokaista keskeyttämistä edeltävän kuulemisen lisäksi tiedotettava asianmukaisille toimivaltaisille viranomaisille viipymättä osallistujan toiminnan keskeyttämisestä. Toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi tiedotettava asiaan liittyville viranomaisille osallistujan toiminnan keskeyttämisestä.
Toiminnan keskeyttämistä koskevien tietojen julkistaminen ei saa sisältää direktiivin 95/46/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja henkilötietoja.
10. Tämän artiklan 2-9 kohtaa sovelletaan kaikkiin kauppoihin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa kauppapaikassa tai jotka keskusvastapuoli määrittää seuraavasti:
a)
Jos kyseessä ovat kaupat, jotka keskusvastapuoli määrittää, keskusvastapuoli on tällöin se taho, joka toteuttaa 3-8 kohdan mukaisen korvausoston.
b)
Niitä kauppoja varten, joita keskusvastapuoli ei määritä, mutta jotka toteutetaan kauppapaikassa, kauppapaikan on sisällytettävä sisäisiin sääntöihinsä jäseniään ja osallistujiaan koskeva velvoite soveltaa 3-8 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä.
c)
Kaikkia muita kuin tämän alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja kauppoja varten arvopaperikeskusten on sisällytettävä sisäisiin sääntöihinsä osallistujiaan koskeva velvoite, jonka mukaan niihin voidaan kohdistaa 3-8 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä.
Arvopaperikeskuksen on annettava keskusvastapuolille ja kauppapaikoille tarvittavat toimitusta koskevat tiedot, jotta nämä voivat täyttää tämän kohdan mukaiset velvoitteensa.
Rajoittamatta ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdan soveltamista, arvopaperikeskukset voivat valvoa toimitusta koskevien päällekkäisten toimeksiantojen osalta mainituissa alakohdissa tarkoitettujen korvausostojen toteuttamista, kun ne kohdistuvat samoihin rahoitusvälineisiin ja niiden toteuttamisen määräaika päättyy samana päivänä, jotta korvausostojen määrä ja sen myötä vaikutukset asianomaisten rahoitusvälineiden hintaan voidaan minimoida.
11. Tämän artiklan 2-9 kohtaa ei sovelleta velvoitteensa laiminlyöviin osallistujiin, jotka ovat keskusvastapuolia.
12. Tämän artiklan 2-9 kohtaa ei sovelleta, jos velvoitteensa laiminlyövää osallistujaa vastaan aloitetaan maksukyvyttömyysmenettely.
13. Tätä artiklaa ei sovelleta, jos osakekauppojen pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa. Osakekauppojen pääasiallinen markkinapaikka määritetään asetuksen (EU) N:o 236/2012 16 artiklan mukaisesti.
14. Siirretään komissiolle valta antaa 67 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään parametrit, joiden pohjalta lasketaan varojen tyypin, rahoitusvälineen likviditeetin ja kauppatapahtuman luonteen perusteella 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettujen rahaluonteisten seuraamusten varoittava ja oikeasuhteinen taso, jolla varmistetaan korkea toimituskuri ja asianomaisten finanssimarkkinoiden moitteeton ja asianmukainen toiminta.
15. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan seuraavat seikat:
a)
yksityiskohtaiset kuvaukset toimituspuutteiden seurantajärjestelmästä ja 1 kohdassa tarkoitetuista toimituspuutteita koskevista raporteista;
b)
rahaluonteisten seuraamusten ja muiden tällaisista seuraamuksista johtuvien tuottojen keräämistä ja jakamista koskevat menettelyt 2 kohdan mukaisesti;
c)
edellä 3-8 kohdassa tarkoitetun tarkoituksenmukaisen korvausostomenettelyn toiminnan yksityiskohdat, mukaan lukien asianmukaiset määräajat 3 kohdassa tarkoitetun korvausostomenettelyn jälkeiselle rahoitusvälineen luovuttamiselle. Näitä määräaikoja mitoitettaessa on otettava huomioon varojen tyyppi ja rahoitusvälineiden likviditeetti;
d)
olosuhteet, joissa jatkoaikaa voidaan pidentää varojen tyypin ja rahoitusvälineiden likviditeetin perusteella 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen ehtojen mukaisesti ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa säädetyt perusteet likviditeetin arvioimiseksi;
e)
edellä 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetut operaatiotyypit ja niiden erityiset aikataulut, jotka tekevät korvausostosta tehottoman;
f)
edellä 7 kohdassa tarkoitetun rahakorvauksen laskentamenetelmä;
g)
edellä 9 kohdassa tarkoitetut ehdot, joiden toteutuessa osallistujan katsotaan jatkuvasti ja järjestelmällisesti jättävän luovuttamatta rahoitusvälineet; ja
h)
edellä 10 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tarvittavat toimitusta koskevat tiedot.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
8 artikla
Täytäntöönpano
1. Arvopapereiden selvitysjärjestelmää ylläpitävän arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltainen viranomainen, asianomaisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän yleisvalvonnasta vastaava muu asiaan liittyvä viranomainen sekä kauppapaikkojen, sijoituspalveluyritysten ja keskusvastapuolten valvonnan suhteen toimivaltaiset viranomaiset ovat toimivaltaisia varmistamaan, että niiden valvonnassa olevat laitokset soveltavat 6 ja 7 artiklaa, ja valvomaan määrättyjen seuraamuksien täytäntöönpanoa. Asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset tekevät tarvittaessa tiivistä yhteistyötä. Jäsenvaltiot ilmoittavat EAMV:lle nimetyt toimivaltaiset viranomaiset, jotka kuuluvat kansallisen tason valvontajärjestelmään.
2. Jotta varmistettaisiin valvontakäytänteiden johdonmukaisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus unionissa tämän asetuksen 6 ja 7 artiklan suhteen, EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa antaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta.
3. Tämän osaston mukaisten sääntöjen rikkominen ei vaikuta rahoitusvälineitä koskevan yksityisen sopimuksen voimassaoloon tai osapuolten mahdollisuuteen panna rahoitusvälineitä koskevan yksityisen sopimuksen määräykset täytäntöön.
IV LUKU
Sisäinen toimitus
9 artikla
Toimituksen sisäiset toteuttajat
1. Toimituksen sisäisten toteuttajien on neljännesvuosittain ilmoitettava sijoittautumispaikkansa toimivaltaisille viranomaisille kaikkien arvopapereiden selvitysjärjestelmien ulkopuolella toimittamiensa arvopaperikauppojen yhteenlaskettu määrä ja arvo.
Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava ensimmäisen alakohdan mukaisesti vastaanotetut tiedot viipymättä EAMV:lle ja ilmoitettava sille kaikista asianomaisesta selvitystoiminnasta mahdollisesti aiheutuvista riskeistä.
2. EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa laatia teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa määritellään tarkemmin edellä mainitun raportoinnin sisältö.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
3. EAMV laatii teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiomuotoisten lomakkeiden, mallien ja menettelyjen luomiseksi 1 kohdassa tarkoitettua raportointia ja tietojen toimittamista varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
III OSASTO
ARVOPAPERIKESKUKSET
I LUKU
Arvopaperikeskusten toimiluvat ja valvonta
1 jakso
Arvopaperikeskusten toimilupien myöntämisestä ja arvopaperikeskusten valvonnasta vastaavat viranomaiset
10 artikla
Toimivaltainen viranomainen
Arvopaperikeskuksella on oltava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisen viranomaisen myöntämä toimilupa ja arvopaperikeskuksen on oltava mainitun viranomaisen valvonnassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja EKPJ:n jäsenten yleisvalvontatehtäviä.
11 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tästä asetuksesta johtuvien tehtävien hoitamisesta kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden arvopaperikeskusten toimilupien, lupien ja valvonnan osalta, ja ilmoitettava tästä EAMV:lle.
Jos jäsenvaltio nimeää useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen, sen on määriteltävä kunkin tehtävät ja nimettävä yksi viranomainen, joka vastaa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, asiaan liittyvien viranomaisten, EAMV:n ja EPV:n kanssa tehtävän yhteistyön koordinoinnista, jos tässä asetuksessa niin nimenomaisesti todetaan.
2. EAMV julkaisee verkkosivustollaan luettelon 1 kohdan mukaisesti nimetyistä toimivaltaisista viranomaisista.
3. Toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niiden tehtävien hoitamiseksi.
12 artikla
Asiaan liittyvät viranomaiset
1. Seuraavien viranomaisten on oltava mukana arvopaperikeskusten toimilupien ja lupien myöntämisessä ja arvopaperikeskusten valvonnassa, jos tässä asetuksessa niin nimenomaisesti todetaan:
a)
viranomainen, joka vastaa arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän yleisvalvonnasta siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädäntöä arvopapereiden selvitysjärjestelmään sovelletaan;
b)
ne keskuspankit unionissa, jotka laskevat liikkeeseen tärkeimpiä selvittämiseen käytettäviä unionin valuuttoja;
c)
tarvittaessa se keskuspankki unionissa, jonka tilien kautta maksusuoritukset käsitellään arvopaperikeskuksen ylläpitämässä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä.
2. EAMV julkaisee verkkosivustollaan luettelon 1 kohdassa tarkoitetuista asiaan liittyvistä viranomaisista.
3. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia määrittääkseen ehdot, joiden nojalla 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut unionin valuutat katsotaan tärkeimmiksi, ja tehokkaat käytännön järjestelyt kyseisen kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen asiaan liittyvien viranomaisten kuulemista varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Tiedonvaihto
1. Toimivaltaisten viranomaisten, asiaan liittyvien viranomaisten ja EAMV:n on pyynnöstä ja ilman aiheetonta viivytystä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niiden tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamiseksi.
2. Toimivaltaiset viranomaiset, asiaan liittyvät viranomaiset, EAMV ja muut elimet taikka luonnolliset tai oikeushenkilöt, jotka vastaanottavat luottamuksellisia tietoja hoitaessaan tämän asetuksen mukaisia tehtäviään, saavat käyttää niitä ainoastaan hoitaessaan tehtäviään.
14 artikla
Viranomaisten välinen yhteistyö
1. Toimivaltaisten viranomaisten, asiaan liittyvien viranomaisten ja EAMV:n on tehtävä tiivistä yhteistyötä muun muassa vaihtamalla kaikkia tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeellisia tietoja. Tällaiseen yhteistyöhön on sisällytettävä muut julkiset viranomaiset ja laitokset, erityisesti direktiivin 2003/87/EY mukaisesti perustetut tai nimitetyt viranomaiset ja laitokset, jos tällainen yhteistyö on tarpeen ja perusteltua.
EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa antaa toimivaltaisille viranomaisille suunnattua, asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta, jotta varmistettaisiin valvontakäytänteiden johdonmukaisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus unionissa, mukaan lukien toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten välinen yhteistyö, tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeellisissa arvioinneissa.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on yleisten tehtäviensä hoitamisen yhteydessä otettava kyseisenä ajankohtana saatavissa olevien tietojen pohjalta asianmukaisesti huomioon tekemiensä päätösten mahdollinen vaikutus rahoitusjärjestelmän vakauteen kaikissa muissa jäsenvaltioissa, joihin asia voi vaikuttaa, ja erityisesti 15 artiklassa tarkoitetuissa hätätilanteissa.
15 artikla
Hätätilanteet
Toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten on viipymättä ilmoitettava EAMV:lle, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1092/2010 (24) perustetulle Euroopan järjestelmäriskikomitealle (EJRK) ja toisilleen arvopaperikeskukseen liittyvistä hätätilanteista, finanssimarkkinoiden muutokset mukaan luettuina, joilla saattaa olla kielteinen vaikutus markkinoiden likviditeettiin, selvitysvaluutan vakauteen, rahapolitiikan itsenäisyyteen tai rahoitusjärjestelmän vakauteen missä tahansa jäsenvaltiossa, johon arvopaperikeskus tai jokin sen osallistujista on sijoittautunut, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta direktiivin 98/26/EY 6 artiklan 3 kohdassa säädettyyn ilmoitusmenettelyyn.
2 jakso
Arvopaperikeskusten toimiluvan myöntämisedellytykset ja -menettelyt
16 artikla
Toimiluvan myöntäminen arvopaperikeskukselle
1. Kaikkien arvopaperikeskuksen määritelmän täyttävien oikeushenkilöiden on hankittava toimilupa sijoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaiselta viranomaiselta ennen toimintansa aloittamista.
2. Toimiluvassa on täsmennettävä ne liitteessä olevassa A jaksossa luetellut ydinpalvelut ja liitteessä olevan B jakson mukaisesti sallitut muut kuin pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut, joita arvopaperikeskuksella on lupa tarjota.
3. Arvopaperikeskuksen on jatkuvasti täytettävä toimiluvan myöntämisedellytykset.
4. Arvopaperikeskuksen ja sen riippumattomien tilintarkastajien on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista olennaisista muutoksista, jotka vaikuttavat toimiluvan myöntämisedellytysten noudattamiseen.
17 artikla
Toimiluvan myöntämismenettely
1. Toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen on esitettävä toimilupahakemus toimivaltaiselle viranomaiselleen.
2. Toimilupahakemuksen mukana on toimitettava kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen voi varmistua siitä, että toimilupaa hakeva arvopaperikeskus on toimiluvan myöntämisajankohtana toteuttanut kaikki tarvittavat järjestelyt tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksiensa noudattamiseksi. Toimilupahakemukseen on sisällyttävä toimintaohjelma, josta ilmenee suunnitellun liiketoiminnan muoto ja arvopaperikeskuksen organisaatiorakenne.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta arvioitava, onko hakemus täydellinen. Jos hakemus on puutteellinen, toimivaltaisen viranomaisen on asetettava määräaika, johon mennessä toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen on annettava lisätietoja. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimilupaa hakevalle arvopaperikeskukselle, kun hakemus katsotaan täydelliseksi.
4. Heti sen jälkeen, kun hakemus on katsottu täydelliseksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava kaikki hakemukseen sisältyvät tiedot asiaan liittyville viranomaisille ja kuultava näitä viranomaisia toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän ominaispiirteistä. Kukin muu asiaan liittyvä viranomainen voi esittää toimivaltaiselle viranomaiselle näkemyksensä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asiaan liittyvä viranomainen on vastaanottanut kyseiset tiedot.
5. Jos toimilupaa hakeva arvopaperikeskus aikoo tarjota direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettuja palveluja liitteessä olevassa B jaksossa nimenomaisesti esitettyjen muiden kuin pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen lisäksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava kaikki hakemuksen sisältämät tiedot direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitetulle viranomaiselle ja kuultava kyseistä viranomaista toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen valmiudesta noudattaa direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 vaatimuksia.
6. Ennen kuin toimivaltainen viranomainen voi myöntää toimilupaa hakevalle arvopaperikeskukselle toimiluvan, sen on kuultava asianomaisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia seuraavissa tapauksissa:
a)
arvopaperikeskus on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen tytäryritys;
b)
arvopaperikeskus on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen emoyrityksen tytäryritys;
c)
määräysvalta arvopaperikeskuksessa on samoilla luonnollisilla henkilöillä tai oikeushenkilöillä kuin toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneessa toisessa arvopaperikeskuksessa.
7. Edellä 6 kohdassa tarkoitetussa kuulemisessa on käsiteltävä vähintään seuraavia:
a)
27 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen osakkeenomistajien ja henkilöiden soveltuvuus ja 27 artiklan 1 ja 4 kohdassa tarkoitettujen arvopaperikeskusta tosiasiallisesti johtavien henkilöiden maine ja kokemus, jos mainitut osakkeenomistajat ja henkilöt ovat samoja kyseisessä arvopaperikeskuksessa ja toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneessa arvopaperikeskuksessa;
b)
se, ovatko toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen ja toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen väliset 6 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut suhteet sellaiset, että ne eivät vaikuta toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen kykyyn noudattaa tämän asetuksen vaatimuksia.
8. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimilupaa hakevalle arvopaperikeskukselle kuuden kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä täysin perustellulla kirjallisella päätöksellä, onko toimilupa myönnetty vai evätty.
9. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen tiedot, jotka toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen on toimilupahakemuksessa esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
10. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden, -mallien ja -menettelyjen luomiseksi toimilupahakemuksia varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
18 artikla
Toimiluvan myöntämisen vaikutukset
1. Toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen on toiminnassaan rajoituttava toimilupansa tai ilmoituksensa piiriin kuuluvien tai 19 artiklan 8 kohdan mukaisesti ilmoitettujen palvelujen tarjoamiseen.
2. Arvopapereiden selvitysjärjestelmiä saavat ylläpitää ainoastaan toimiluvan saaneet arvopaperikeskukset, arvopaperikeskuksina toimivat keskuspankit mukaan lukien.
3. Toimiluvan saaneella arvopaperikeskuksella saa olla omistusyhteys ainoastaan sellaiseen oikeushenkilöön, jonka toiminta rajoittuu liitteessä olevassa A ja B jaksossa lueteltujen palvelujen tarjoamiseen, ellei kyseinen omistusyhteys ole arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä sillä perusteella, että se ei kasvata arvopaperikeskuksen riskiprofiilia merkittävällä tavalla.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan perusteet, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon voidakseen hyväksyä arvopaperikeskusten omistusyhteyksiä muihin kuin liitteessä olevassa A ja B jaksossa lueteltuja palveluja tarjoaviin oikeushenkilöihin. Tällaisina perusteina voidaan käyttää sitä, täydentävätkö kyseisen oikeushenkilön tarjoamat palvelut arvopaperikeskuksen tarjoamia palveluja, ja arvopaperikeskuksen tällaisesta osallistumisesta johtuvan riskeille altistumisen laajuutta.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
19 artikla
Toiminnan ja palvelujen laajentaminen ja ulkoistaminen
1. Toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen on esitettävä kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle lupahakemus, jos se haluaa ulkoistaa jonkin ydinpalvelun kolmannelle osapuolelle 30 artiklan nojalla tai laajentaa toimintaansa niin, että se harjoittaa yhtä tai useampaa seuraavista:
a)
uudet liitteessä olevassa A jaksossa luetellut ydinpalvelut, jotka eivät kuulu alkuperäisen toimiluvan piiriin;
b)
liitteessä olevan B jakson mukaisesti sallitut mutta ei siinä nimenomaisesti luetellut oheispalvelut, jotka eivät kuulu alkuperäisen toimiluvan piiriin;
c)
toisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän ylläpitäminen;
d)
arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä hoidettavien maksusuoritusten osittainen tai täydellinen käsittely toisen selvitysosapuolen tilien kautta;
e)
yhteentoimivan linkin perustaminen, myös kolmansien maiden arvopaperikeskusten kanssa.
2. Luvan myöntämisessä 1 kohdan mukaisesti noudatetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava lupaa hakeneelle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä, onko lupa myönnetty vai evätty.
3. Unioniin sijoittautuneiden arvopaperikeskusten, jotka aikovat perustaa yhteentoimivan linkin, on toimitettava lupahakemus 1 kohdan e alakohdan mukaisesti niiden suhteen toimivaltaisille viranomaisille. Kyseisten viranomaisten on kuultava toisiaan arvopaperikeskusten välisen linkin hyväksymisen osalta. Jos toimivaltaisten viranomaisten päätökset poikkeavat toisistaan, ne voivat yhteisesti sopia saattavansa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on kieltäydyttävä hyväksymästä linkkiä vain, jos kyseinen arvopaperikeskusten välinen linkki olisi vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaisi järjestelmäriskin.
5. Niiden arvopaperikeskusten välisiin yhteentoimiviin linkkeihin, jotka ulkoistavat osan kyseisiin yhteentoimiviin linkkeihin liittyvistä palveluistaan julkisyhteisölle 30 artiklan 5 kohdan mukaisesti, ja muihin kuin 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin ei sovelleta mainitussa alakohdassa tarkoitettua lupamenettelyä, vaan niistä on ilmoitettava arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaisille viranomaisille ja muille asiaan liittyville viranomaisille ennen linkkien toteuttamista toimittamalla kaikki asiaankuuluvat tiedot, joita kyseiset viranomaiset tarvitsevat arvioidakseen, onko 48 artiklassa säädettyjä vaatimuksia noudatettu.
6. Unioniin sijoittautunut ja unionissa toimiluvan saanut arvopaperikeskus voi ylläpitää linkkiä tai perustaa linkin kolmannen maan arvopaperikeskuksen kanssa tässä artiklassa tarkoitettuja ehtoja ja menettelyjä noudattaen. Jos linkkejä perustetaan kolmannen maan arvopaperikeskusten kanssa, pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen toimittamien tietojen on oltava riittäviä, jotta toimivaltainen viranomainen voi arvioida, täyttävätkö kyseiset linkit 48 artiklassa säädetyt vaatimukset tai vaatimukset, jotka vastaavat 48 artiklassa säädettyjä vaatimuksia.
7. Pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava arvopaperikeskusta keskeyttämään ilmoitettu arvopaperikeskusten välinen linkki, jos kyseinen linkki ei täytä 48 artiklassa säädettyjä vaatimuksia ja olisi näin ollen vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaisi järjestelmäriskin. Jos toimivaltainen viranomainen vaatii arvopaperikeskusta keskeyttämään arvopaperikeskusten välisen linkin, sen on noudatettava 20 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyä menettelyä.
8. Liitteessä olevassa B jaksossa nimenomaisesti luetellut täydentävät oheispalvelut eivät edellytä lupaa, mutta niistä on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ennen niiden tarjoamista.
20 artikla
Toimiluvan peruuttaminen
1. Rajoittamatta V osaston mukaisten korjaavien toimien tai toimenpiteiden soveltamista arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava lupa, jos arvopaperikeskus:
a)
ei ole ryhtynyt käyttämään toimilupaa 12 kuukauden kuluessa, nimenomaisesti luopuu toimiluvasta tai ei ole kuuden edeltävän kuukauden aikana tarjonnut palveluja tai harjoittanut toimintaa;
b)
on saanut luvan antamalla vääriä tietoja tai muilla laittomilla keinoilla;
c)
ei enää täytä edellytyksiä, joilla toimilupa myönnettiin, eikä ole toteuttanut toimivaltaisen viranomaisen vaatimia korjaavia toimia määräajassa;
d)
on vakavasti tai järjestelmällisesti rikkonut tässä asetuksessa tai soveltuvin osin direktiivissä 2014/65/EU tai asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädettyjä vaatimuksia.
2. Heti kun toimivaltainen viranomainen tulee tietoiseksi jostakin 1 kohdassa tarkoitetusta olosuhteesta, sen on viipymättä kuultava muita asiaan liittyviä viranomaisia sekä tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitettua viranomaista siitä, onko toimiluvan peruuttaminen tarpeen.
3. EAMV ja mikä tahansa asiaan liittyvä viranomainen sekä tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitettu viranomainen voi milloin tahansa pyytää arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tutkimaan, täyttääkö arvopaperikeskus yhä toimiluvan myöntämisedellytykset.
4. Toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luvan peruuttamisen koskemaan tiettyä palvelua, toimintaa tai rahoitusvälinettä.
5. Arvopaperikeskuksen on otettava käyttöön asianmukainen menettely, pantava se täytäntöön ja ylläpidettävä sitä, jotta varmistetaan asiakkaiden ja osallistujien omaisuuserien oikea-aikainen ja asianmukainen toimitus ja siirtäminen toiseen arvopaperikeskukseen, mikäli toimilupa peruutetaan 1 kohdan nojalla.
21 artikla
Arvopaperikeskusrekisteri
1. Toimivaltaisten viranomaisten 16, 19 ja 20 artiklan nojalla tekemistä päätöksistä on viipymättä ilmoitettava EAMV:lle.
2. Keskuspankkien on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava EAMV:lle ylläpitämistään arvopapereiden selvitysjärjestelmistä.
3. Jokaisen tämän asetuksen mukaisesti toimivan, 16, 19 tai 25 artiklan nojalla toimiluvan tai tunnustuksen saaneen arvopaperikeskuksen nimi merkitään rekisteriin, jossa tarkennetaan ne palvelut ja soveltuvin osin ne rahoitusvälineiden luokat, joita hyväksyntä koskee. Rekisteriin sisällytetään myös sivuliikkeet, joita arvopaperikeskus ylläpitää toisissa jäsenvaltioissa, arvopaperikeskusten väliset linkit ja 31 artiklan mukaisesti vaadittavat tiedot, mikäli jäsenvaltiot ovat käyttäneet kyseisessä artiklassa säädettyä mahdollisuutta. EAMV saattaa tämän rekisterin saataville erityisellä verkkosivustolla ja pitää sen ajan tasalla.
3 jakso
Arvopaperikeskusten valvonta
22 artikla
Uudelleentarkastelu ja arviointi
1. Toimivaltaisen viranomaisen on vähintään kerran vuodessa tarkasteltava uudelleen arvopaperikeskuksen tämän asetuksen noudattamiseksi käyttöön ottamia järjestelyjä, strategioita, prosesseja ja mekanismeja sekä arvioitava riskejä, joille arvopaperikeskus altistuu tai voi altistua, ja riskejä, joita se luo arvopaperimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava arvopaperikeskusta toimittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle riittävä elvytyssuunnitelma keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että jokaiselle arvopaperikeskuksille on laadittu riittävä kriisinratkaisusuunnitelma, jota ylläpidetään, jotta varmistetaan vähintään sen ydinpalvelujen jatkuvuus ottaen huomioon asianomaisen arvopaperikeskuksen toiminnan koko ja sen merkitys koko järjestelmän kannalta sekä sen toiminnan luonne, laajuus ja monimuotoisuus, ja direktiivin 2014/59/EU mukaisesti mahdollisesti käyttöön otettu asiaankuuluva kriisinratkaisusuunnitelma.
4. Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava, kuinka usein ja missä laajuudessa 1 kohdassa tarkoitettu uudelleentarkastelu ja arviointi suoritetaan, ottaen huomioon asianomaisen arvopaperikeskuksen toiminnan koko ja sen merkitys koko järjestelmän kannalta sekä sen toiminnan luonne, laajuus ja monimuotoisuus. Uudelleentarkastelu ja arviointi on tehtävä vähintään kerran vuodessa.
5. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä tarkastuksia arvopaperikeskuksen tiloissa.
6. Kun toimivaltainen viranomainen tekee 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin, sen on varhaisessa vaiheessa kuultava asiaan liittyviä viranomaisia erityisesti arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän toiminnasta, ja tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitettua viranomaista.
7. Toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti ja ainakin kerran vuodessa ilmoitettava asiaan liittyville viranomaisille ja tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitetulle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin tuloksista, myös mahdollisista korjaavista toimista tai seuraamuksista.
8. Kun 17 artiklan 6 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja suhteita ylläpitävien arvopaperikeskusten valvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset tekevät 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin, niiden on toimitettava toisilleen kaikki tiedot, jotka saattavat helpottaa niiden tehtäviä.
9. Toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava arvopaperikeskusta, joka ei täytä tämän asetuksen vaatimuksia, toteuttamaan tilanteen korjaamiseksi tarvittavat toimet varhaisessa vaiheessa.
10. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan seuraavat seikat:
a)
tiedot, jotka arvopaperikeskuksen on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitettua uudelleentarkastelua ja arviointia varten;
b)
tiedot, jotka toimivaltaisen viranomaisen on esitettävä 7 kohdan mukaisesti asiaan liittyville viranomaisille;
c)
tiedot, jotka 8 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on esitettävä toisilleen.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
11. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia määrittääkseen vakiolomakkeet, -mallit ja -menettelyt 10 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen esittämistä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
4 jakso
Palvelujen tarjoaminen toisessa jäsenvaltiossa
23 artikla
Vapaus tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa
1. Toimiluvan saanut arvopaperikeskus voi tarjota liitteessä tarkoitettuja palveluja unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen edellyttäen, että kyseiset palvelut kuuluvat toimiluvan piiriin.
2. Toimiluvan saaneeseen arvopaperikeskukseen, joka aikoo tarjota liitteessä olevan A jakson 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ydinpalveluja sellaisten 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta, jotka on luotu toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, tai joka aikoo perustaa sivuliikkeen toiseen jäsenvaltioon, sovelletaan 3-7 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
3. Arvopaperikeskuksen, joka haluaa aloittaa 2 kohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjoamisen toisen jäsenvaltion alueella tai joka aikoo muuttaa kyseisten tarjottujen palvelujen valikoimaa, on ilmoitettava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot:
a)
jäsenvaltio, jossa arvopaperikeskus aikoo toimia;
b)
toimintaohjelma, jossa esitetään erityisesti palvelut, joita arvopaperikeskus aikoo tarjota;
c)
valuutta tai valuutat, joita arvopaperikeskus aikoo käsitellä;
d)
jos on olemassa sivuliike, sivuliikkeen organisaatiorakenne ja sivuliikkeen johtamisesta vastaavien henkilöiden nimet;
e)
tarvittaessa arvio toimenpiteistä, joita arvopaperikeskus aikoo toteuttaa mahdollistaakseen käyttäjilleen 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisen lainsäädännön noudattamisen.
4. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on kolmen kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta ilmoitettava kyseiset tiedot vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jollei - ottaen huomioon, millaista palveluntarjontaa suunnitellaan - sillä ole syytä epäillä arvopaperikeskuksen, joka haluaa tarjota palvelujaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, hallinnollisen rakenteen tai taloudellisen tilanteen riittävyyttä.
Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tiedotettava viipymättä kyseisen jäsenvaltion asiaan liittyville viranomaisille kaikista saamistaan ensimmäisen alakohdan mukaisista tiedoksiannoista.
5. Jos kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen päättää 4 kohdan nojalla olla toimittamatta kaikkia 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, sen on perusteltava kieltäytymisensä kyseiselle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa kaikkien tietojen vastaanottamisesta ja ilmoitettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 6 kohdan a alakohtaa koskevasta päätöksestään. Jos tietoja jaetaan tällaisen pyynnön johdosta, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei anna 6 kohdan a alakohdassa tarkoitettua ilmoitusta.
6. Arvopaperikeskus voi ryhtyä tarjoamaan 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja vastaanottavassa jäsenvaltiossa seuraavin edellytyksin:
a)
saatuaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta ilmoituksen, jossa kyseinen viranomainen toteaa vastaanottaneensa 4 kohdassa tarkoitetut tiedot tai soveltuvissa tapauksissa hyväksyneensä 3 kohdan e alakohdassa tarkoitetun arvioinnin;
b)
jollei tietojen vastaanottamisesta ole saatu ilmoitusta, kolmen kuukauden kuluttua 4 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen lähetyspäivästä.
7. Jos 3 kohdan nojalla toimitetut tiedot muuttuvat, arvopaperikeskuksen on ilmoitettava kirjallisesti muutoksesta kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viimeistään kuukautta ennen muutoksen toteuttamista. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava muutoksesta viipymättä vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
24 artikla
Kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten välinen yhteistyö ja vertaisarviointi
1. Jos jossakin jäsenvaltiossa toimiluvan saanut arvopaperikeskus on perustanut sivuliikkeen toiseen jäsenvaltioon, kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on työskenneltävä tiiviisti yhdessä tässä asetuksessa säädettyjä tehtäviään hoitaessaan, erityisesti suorittaessaan tarkastuksia kyseisen sivuliikkeen tiloissa. Kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat velvollisuutensa täyttääkseen suorittaa tarkastuksia kyseisen sivuliikkeen tiloissa, ilmoitettuaan tästä ensin tapauksen mukaan vastaanottavan jäsenvaltion tai kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Kotijäsenvaltion tai vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että arvopaperikeskukset, jotka tarjoavat palveluja 23 artiklan mukaisesti, raportoivat niille säännöllisesti toiminnastaan kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, muun muassa tilastotietojen keräämiseksi. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen antaa kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä tällaiset säännölliset kertomukset kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä viipymättä toimitettava tunnistetiedot kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa palveluja tarjoavan arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän liikkeeseenlaskijoista ja osallistujista sekä muut mahdolliset asiaan liittyvät tiedot kyseisen arvopaperikeskuksen vastaanottavassa jäsenvaltiossa harjoittamasta toiminnasta.
4. Jos arvopaperikeskuksen toiminnasta on tullut merkittävää vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta ottaen huomioon kyseisen vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden tilanne, kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen sekä kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion asiaan liittyvien viranomaisten on otettava käyttöön yhteistyöjärjestelyt valvoakseen kyseisen arvopaperikeskuksen toimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Jos arvopaperikeskuksesta on tullut merkittävä useamman kuin yhden vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta, kotijäsenvaltio voi päättää, että kyseisiin yhteistyöjärjestelyihin on kuuluttava valvontakollegioita.
5. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeät ja todennettavissa olevat perusteet uskoa, että sen alueella 23 artiklan mukaisesti palveluja tarjoava arvopaperikeskus ei täytä tämän asetuksen säännöksistä johtuvia velvollisuuksia, sen on ilmoitettava näistä havainnoista kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja EAMV:lle.
Jos kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai toimenpiteiden osoittautuessa riittämättömiksi arvopaperikeskus toimii edelleen tavalla, joka on tämän asetuksen säännöksistä johtuvien velvollisuuksien vastainen, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on, ilmoitettuaan tästä ensin kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi vastaanottavan jäsenvaltion alueella. Tällaisista toimenpiteistä on viipymättä ilmoitettava EAMV:lle.
Vastaanottavan jäsenvaltion ja kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
6. EAMV järjestää ja toteuttaa EKPJ:n jäseniä kuultuaan vähintään kolmen vuoden välein vertaisarvioinnin niiden arvopaperikeskusten valvonnan osalta, jotka käyttävät vapautta tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa 23 artiklan mukaisesti tai osallistuvat yhteentoimiviin linkkeihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1095/2010 30 artiklan soveltamista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun vertaisarvioinnin yhteydessä EAMV pyytää tarvittaessa lisäksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 37 artiklassa tarkoitetulta arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä lausunnon tai neuvoja.
7. Siirretään komissiolle valta hyväksyä 67 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä toimenpiteistä, joilla vahvistetaan perusteet, joiden nojalla arvopaperikeskuksen toiminnan vastaanottavassa jäsenvaltiossa voidaan katsoa olevan merkittävää kyseisen vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta.
8. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden, -mallien ja -menettelyjen luomiseksi 1, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettua yhteistyötä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
5 jakso
Suhteet kolmansiin maihin
25 artikla
Kolmannet maat
1. Kolmannen maan arvopaperikeskus voi tarjota liitteessä tarkoitettuja palveluja unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kolmannen maan arvopaperikeskukseen, joka aikoo tarjota liitteessä olevan A jakson 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ydinpalveluja sellaisten 49 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta, jotka on luotu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, tai joka aikoo perustaa sivuliikkeen johonkin jäsenvaltioon, sovelletaan tämän artiklan 4-11 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
3. Unioniin sijoittautunut ja unionissa toimiluvan saanut arvopaperikeskus voi ylläpitää linkkiä tai perustaa linkin jossakin kolmannen maan arvopaperikeskuksen kanssa 48 artiklan mukaisesti.
4. Kuultuaan 5 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia EAMV voi tunnustaa kolmannen maan arvopaperikeskuksen, joka on hakenut tunnustusta tarjotakseen 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
komissio on antanut 9 kohdan mukaisen päätöksen;
b)
kolmannen maan arvopaperikeskukseen sovelletaan tehokkaita toimiluvan myöntämistä, valvontaa ja yleisvalvontaa tai, jos arvopapereiden selvitysjärjestelmää ylläpitää jokin keskuspankki, yleisvalvontaa koskevia menettelyjä, joilla varmistetaan kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavien, toiminnan vakautta koskevien vaatimusten täydellinen noudattaminen;
c)
EAMV:n ja kyseisessä kolmannessa maassa asiasta vastaavien viranomaisten, jäljempänä ’kolmannen maan asiasta vastaavat viranomaiset’, välille on luotu yhteistoimintajärjestelyt 10 kohdan mukaisesti;
d)
soveltuvissa tapauksissa kolmannen maan arvopaperikeskus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotka mahdollistavat sen käyttäjille sen jäsenvaltion asiaa koskevien kansallisen lainsäädännön noudattamisen, jossa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskusten palveluja, 49 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu lainsäädäntö mukaan lukien, ja sen jäsenvaltion, jossa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskusten palveluja, toimivaltaiset viranomaiset ovat vahvistaneet kyseisten toimenpiteiden asianmukaisuuden.
5. Arvioidessaan, täyttyvätkö 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset, EAMV kuulee seuraavia tahoja:
a)
niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joissa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskusten palveluja, erityisesti sen osalta, kuinka kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo noudattaa 4 kohdan d alakohdassa tarkoitettua vaatimusta;
b)
asiaan liittyvät viranomaiset;
c)
kolmannen maan asiasta vastaavat viranomaiset, jotka vastaavat toimilupien myöntämisestä arvopaperikeskuksille ja arvopaperikeskusten valvonnasta ja yleisvalvonnasta.
6. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun kolmannen maan arvopaperikeskuksen on esitettävä tunnustuksen saamiseksi hakemus EAMV:lle.
Hakemuksen esittävän arvopaperikeskuksen on toimitettava EAMV:lle kaikki tunnustamisen kannalta tarpeellisiksi katsottavat tiedot. EAMV arvioi 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, sisältääkö se kaikki tarvittavat tiedot. Jos hakemus on puutteellinen, EAMV asettaa määräajan, johon mennessä tunnustusta hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava lisätietoja.
Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskuksen palveluja, on arvioitava, noudattaako kolmannen maan arvopaperikeskus 4 kohdan d alakohdassa tarkoitettua lainsäädäntöä, ja niiden on kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat vastaanottaneet EAMV:n taholta kaikki tätä varten tarvittavat tiedot, ilmoitettava EAMV:lle täysin perusteltu päätös siitä, onko lainsäädäntöä noudatettu vai ei.
Tunnustamista koskeva päätös on tehtävä 4 kohdassa säädetyin perustein.
EAMV:n on ilmoitettava tunnustusta hakevalle arvopaperikeskukselle kuuden kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä täysin perustellulla kirjallisella päätöksellä, onko tunnustus myönnetty vai evätty.
7. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joissa 4 kohdan nojalla asianmukaisesti tunnustettu kolmannen maan arvopaperikeskus tarjoaa arvopaperikeskuksen palveluja, voivat tiiviissä yhteistyössä EAMV:n kanssa pyytää kolmannen maan asiasta vastaavia viranomaisia:
a)
toimittamaan määräajoin kertomuksen kolmannen maan arvopaperikeskuksen toiminnasta asianomaisissa vastaanottavissa jäsenvaltioissa, muun muassa tilastotietojen keräämistä varten;
b)
ilmoittamaan tarkoituksenmukaisen aikataulun puitteissa kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa palveluja tarjoavan kolmannen maan arvopaperikeskuksen ylläpitämien arvopapereiden selvitysjärjestelmien liikkeeseenlaskijoiden ja osallistujien tunnistetiedot sekä muut merkitykselliset tiedot kyseisen kolmannen maan arvopaperikeskuksen toiminnasta vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
8. Kuultuaan 5 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia EAMV tarkastelee kolmannen maan arvopaperikeskuksen tunnustusta 4, 5 ja 6 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti uudelleen, jos kyseinen arvopaperikeskus laajentaa palvelujaan unionissa.
EAMV peruuttaa kyseisen arvopaperikeskuksen tunnustuksen, jos 4 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty, tai 20 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa.
9. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa määritetään sitä, että kolmannen maan oikeudellisissa ja valvontajärjestelyissä varmistetaan, että kyseisessä kolmannessa maassa toimiluvan saaneet arvopaperikeskukset noudattavat oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka tosiasiallisesti vastaavat tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, että kyseiset arvopaperikeskukset ovat asianomaisessa kolmannessa maassa jatkuvasti tehokkaan valvonnan, yleisvalvonnan ja täytäntöönpanon seurannan alaisina ja että kyseisen kolmannen maan lainsäädännössä säädetään tosiasiallisesta vastaavasta järjestelmästä kolmansien maiden oikeusjärjestelmien nojalla toimiluvan saaneiden arvopaperikeskusten tunnustamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään noudattaen 68 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä.
Komissio voi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määritystä tehdessään myös tarkastella, ovatko kolmannen maan oikeudelliset ja valvontajärjestelyt kansainvälisesti hyväksyttyjen CPSS:n ja IOSCO:n standardien mukaisia siltä osin kuin kyseiset standardit eivät ole ristiriidassa tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten kanssa.
10. EAMV vahvistaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 33 artiklan 1 kohdan mukaisesti järjestelyt, joita sovelletaan yhteistyöhön sellaisten kolmansien maiden asiasta vastaavien viranomaisten kanssa, joiden oikeudellisen ja valvontakehyksen on tunnustettu vastaavan tätä asetusta 9 kohdan mukaisesti. Järjestelyissä on täsmennettävä ainakin
a)
EAMV:n, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansien maiden asiasta vastaavien viranomaisten väliset tietojenvaihtojärjestelmät, mukaan lukien oikeus saada kaikki EAMV:n pyytämät tiedot kolmansissa maissa toimiluvan saaneista arvopaperikeskuksista ja erityisesti oikeus saada tietoja 7 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;
b)
järjestelmä, jota käytetään nopean ilmoituksen antamiseen EAMV:lle siinä tapauksessa, että kolmannen maan asiasta vastaava viranomainen katsoo, että arvopaperikeskus, jota se valvoo, rikkoo toimilupaansa koskevia edellytyksiä tai muuta sovellettavaa lainsäädäntöä;
c)
valvontatoiminnan koordinointia koskevat menettelyt, mukaan lukien tarvittaessa paikalla tehtävät tarkastukset.
Jos yhteistyösopimuksessa määrätään henkilötietojen siirrosta jäsenvaltiosta, tällaisessa siirrossa on noudatettava direktiiviä 95/46/EY ja, jos yhteistyösopimuksen mukaan EAMV siirtää henkilötiedot, siirrossa on noudatettava asetusta (EY) N:o 45/2001.
11. Jos kolmannen maan arvopaperikeskus on tunnustettu 4-8 artiklan mukaisesti, se voi tarjota liitteessä tarkoitettuja palveluja unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen.
12. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen tiedot, jotka tunnustusta hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava EAMV:lle hakiessaan tunnustusta 6 kohdan mukaisesti.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
II LUKU
Arvopaperikeskuksia koskevat vaatimukset
1 jakso
Toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset
26 artikla
Yleiset säännökset
1. Arvopaperikeskuksella on oltava vahvat hallintojärjestelyt, joihin sisältyvät selkeä organisaatiorakenne, jossa vastuualueet on määritelty yksityiskohtaisesti, avoimesti ja kattavasti, sekä tehokkaat menettelyt sellaisten riskien tunnistamista, hallitsemista, valvomista ja raportointia varten, joille se on tai saattaa olla alttiina, sekä riittävä palkka- ja palkkiopolitiikka ja tarkoituksenmukaiset sisäisen valvonnan menetelmät, mukaan luettuina luotettavat hallinto- ja laskentamenetelmät.
2. Arvopaperikeskuksen on omaksuttava toimintatavat ja menettelyt, jotka ovat riittävän tehokkaita varmistamaan, että tätä asetusta noudatetaan ja että myös sen johto ja työntekijät noudattavat kaikkia tämän asetuksen säännöksiä.
3. Arvopaperikeskuksen on pidettävä yllä ja käytettävä tehokkaita kirjallisia organisaatio- ja hallintojärjestelyjä havaitakseen ja hoitaakseen mahdolliset eturistiriidat, joita on kyseisen arvopaperikeskuksen - mukaan luettuina sen johto, työntekijät, ylimmän hallintoelimen jäsenet tai muut heihin suoraan tai epäsuorasti yhteydessä olevat henkilöt - ja sen osallistujien tai niiden asiakkaiden välillä. Sen on pidettävä yllä riittäviä riitojenratkaisumenettelyjä ja sovellettava niitä, jos mahdollisia eturistiriitoja esiintyy.
4. Arvopaperikeskuksen on julkistettava hallintojärjestelynsä sekä toimintaansa koskevat säännöt.
5. Arvopaperikeskuksella on oltava asianmukaiset menettelyt, joilla työntekijät voivat sisäisesti ilmoittaa tämän asetuksen mahdollisista rikkomisista erityisen kanavan kautta.
6. Arvopaperikeskuksen on oltava säännöllisesti järjestettävien riippumattomien tilintarkastusten kohteena. Tilintarkastusten tulokset on ilmoitettava ylimmälle hallintoelimelle ja annettava toimivaltaisen viranomaisen saataville, sekä tarvittaessa käyttäjien komitean saataville ottaen huomioon mahdolliset eturistiriidat käyttäjien komitean jäsenten ja arvopaperikeskuksen välillä.
7. Jos arvopaperikeskus kuuluu konserniin, jossa on muita arvopaperikeskuksia tai IV osastossa tarkoitettuja luottolaitoksia, sen on otettava käyttöön yksityiskohtaiset toimintatavat ja menettelyt, joissa tarkennetaan, miten tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia sovelletaan konserniin ja sen eri yksiköihin.
8. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan arvopaperikeskuksen tasolla ja 7 kohdan mukaisesti konsernin tasolla:
a)
välineet, joilla seurataan 1 kohdassa tarkoitettuja arvopaperikeskukselle aiheutuvia riskejä;
b)
avainhenkilöiden vastuut 1 kohdassa tarkoitettujen arvopaperikeskukselle aiheutuvien riskien suhteen;
c)
3 kohdassa tarkoitetut mahdolliset eturistiriidat;
d)
6 kohdassa tarkoitetut tilintarkastusmenetelmät; ja
e)
olosuhteet, joissa tilintarkastuksen tulokset olisi käyttäjien komitean jäsenten ja arvopaperikeskuksen väliset mahdolliset ristiriidat huomioon ottaen tarkoituksenmukaista toimittaa käyttäjien komitealle 6 kohdan mukaisesti.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
27 artikla
Toimiva johto, ylin hallintoelin ja osakkeenomistajat
1. Toimivan johdon on oltava riittävän hyvämaineinen ja kokenut arvopaperikeskuksen terveen ja varovaisen hoidon varmistamiseksi.
2. Arvopaperikeskuksella on oltava ylin hallintoelin, jonka jäsenistä vähintään yksi kolmannes ja joka tapauksessa kaksi jäsentä ovat riippumattomia.
3. Ylimmän hallintoelimen riippumattomille ja muille toimivaan johtoon kuulumattomille jäsenille suoritettava korvaus ei saa olla sidoksissa arvopaperikeskuksen liiketoiminnan tulokseen.
4. Ylimmässä hallintoelimessä on oltava sopivia riittävän hyvämaineisia henkilöitä, joilla on tarkoituksenmukainen yhdistelmä taitoja, tietämystä ja kokemusta yksiköstä ja markkinoista. Ylimmän hallintoelimen toimivaan johtoon kuulumattomien jäsenten on päätettävä ylimmässä hallintoelimessä aliedustetun sukupuolen edustusta koskevasta tavoitteesta ja laadittava toimintasuunnitelma aliedustetun sukupuolen osuuden nostamiseksi tämän tavoitteen tasolle. Tavoite, toimintasuunnitelma ja sen täytäntöönpano on julkistettava.
5. Arvopaperikeskuksen on selkeästi määritettävä ylimmän hallintoelimen tehtävät ja vastuualueet asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Arvopaperikeskuksen on annettava ylimmän hallintoelimen kokousten pöytäkirjat toimivaltaisen viranomaisen ja tilintarkastajan saataville näiden pyynnöstä.
6. Arvopaperikeskuksen osakkeenomistajien ja henkilöiden, joilla on määräysvaltaa arvopaperikeskuksen johtamisessa suoraan tai välillisesti, on oltava tehtävään soveltuvia, jotta arvopaperikeskuksen terve ja varovainen hoito voidaan varmistaa.
7. Arvopaperikeskuksen on
a)
toimitettava toimivaltaisille viranomaisille ja julkistettava omistusrakennettaan koskevat tiedot ja erityisesti tiedot niistä osapuolista ja näiden intressien laajuudesta, joilla on määräysvaltaa arvopaperikeskuksen toiminnan suhteen;
b)
toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen tiedot omistusosuuksien siirtoa koskevista päätöksistä, joiden johdosta tilanne muuttuu määräysvaltaa arvopaperikeskuksen toiminnan suhteen käyttävien henkilöiden osalta, ja pyydettävä sen hyväksyntää niille. Arvopaperikeskuksen on, toimivaltaisen viranomaisensa suostumuksen saatuaan, julkistettava tiedot kyseisistä omistusosuuksien siirroista.
Kaikkien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava arvopaperikeskukselle ja sen osalta toimivaltaiselle viranomaiselle päätöksestä hankkia tai luovuttaa sen omistusoikeuksia, kun päätöksen johdosta tilanne muuttuu määräysvaltaa arvopaperikeskuksen toiminnan suhteen käyttävien henkilöiden osalta.
8. Toimivaltaisen viranomaisen on 60 työpäivän kuluessa 7 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta tehtävä päätös muutoksista, joita ehdotetaan arvopaperikeskuksen suhteen harjoitettavaan määräysvaltaan. Toimivaltaisen viranomaisen on kieltäydyttävä hyväksymästä arvopaperikeskuksen suhteen harjoitettavaan määräysvaltaan ehdotettuja muutoksia, jos objektiivisin, todennettavissa olevin perustein voidaan olettaa muutosten haittaavan arvopaperikeskuksen tervettä ja varovaista hoitoa taikka arvopaperikeskuksen kykyä noudattaa tätä asetusta.
28 artikla
Käyttäjien komitea
1. Arvopaperikeskuksen on perustettava kullekin ylläpitämälleen arvopapereiden selvitysjärjestelmälle käyttäjien komitea, joka koostuu arvopapereiden selvitysjärjestelmän liikkeeseenlaskijoiden ja osallistujien edustajista. Käyttäjien komitean antamien neuvojen on oltava riippumattomia arvopaperikeskuksen johdon suorasta vaikutuksesta.
2. Arvopaperikeskuksen on määritettävä syrjimättömällä tavalla kunkin käyttäjien komitean hallintojärjestelyt, joilla varmistetaan komitean riippumattomuus, sekä toimintamenettelyt ja käyttäjien komitean jäsenten hyväksymisvaatimukset ja valintamenettely. Hallintojärjestelyjen on oltava julkisia, ja niissä on varmistettava, että käyttäjien komitea raportoi suoraan ylimmälle hallintoelimelle ja pitää säännöllisesti kokouksia.
3. Käyttäjien komiteoiden on annettava ylimmälle hallintoelimelle neuvoja keskeisistä niiden jäseniin vaikuttavista järjestelyistä, mukaan lukien perusteet, joilla liikkeeseenlaskijat tai osallistujat hyväksytään kuhunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmään, ja palvelun tasosta.
4. Käyttäjien komiteat voivat antaa ylimmälle hallintoelimelle ohjeellisen lausunnon, jossa esitetään yksityiskohtaisia näkemyksiä arvopaperikeskuksen hintarakenteesta.
5. Käyttäjien komiteoiden jäseniä sitoo salassapitovelvollisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten oikeutta asianmukaisten tietojen saantiin. Jos käyttäjien komitean puheenjohtaja toteaa, että jollakin jäsenellä on tai voi olla tiettyyn asiaan liittyen eturistiriita, kyseinen jäsen ei saa äänestää siitä asiasta.
6. Arvopaperikeskuksen on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ja käyttäjien komitealle kaikista päätöksistä, joissa ylin hallintoelin päättää olla noudattamatta käyttäjien komitean neuvoja. Käyttäjien komitea voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista osa-alueista, joiden osalta se katsoo, ettei käyttäjien komitean neuvoja ole noudatettu.
29 artikla
Tietojen säilyttäminen
1. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä kaikki tiedot palveluista ja toiminnasta vähintään kymmenen vuoden ajan, liitteessä olevissa B ja C jaksoissa tarkoitetut oheispalvelut mukaan lukien, jotta toimivaltainen viranomainen voi valvoa tämän asetuksen vaatimusten noudattamista.
2. Arvopaperikeskuksen on pyynnöstä saatettava 1 kohdassa tarkoitetut aineistot toimivaltaisen viranomaisen, asiaan liittyvien viranomaisten ja muiden sellaisten julkisten viranomaisten, joilla on unionin tai arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti valtuudet vaatia pääsyä tällaiseen aineistoon, saataville niiden tehtävien täyttämiseksi.
3. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen yksityiskohtaisesti 1 kohdassa tarkoitetut aineistot, jotka on säilytettävä, jotta voidaan seurata, noudattavatko arvopaperikeskukset tämän asetuksen säännöksiä.
EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia tarkentaakseen yksityiskohtaisesti, missä muodossa 1 kohdassa tarkoitetut aineistot on säilytettävä, jotta voidaan seurata, noudattavatko arvopaperikeskukset tämän asetuksen säännöksiä.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
30 artikla
Ulkoistaminen
1. Jos arvopaperikeskus ulkoistaa palveluja tai toimintoja kolmannelle osapuolelle, se on yhä täysin vastuussa kaikkien tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksiensa täyttämisestä, ja sen on aina täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
ulkoistaminen ei johda arvopaperikeskuksen vastuun siirtämiseen;
b)
arvopaperikeskuksen suhde osallistujiinsa tai liikkeeseenlaskijoihinsa ja sen velvollisuudet niitä kohtaan eivät muutu;
c)
arvopaperikeskuksen toimiluvan myöntämisedellytykset eivät tosiasiallisesti muutu;
d)
ulkoistaminen ei estä valvonta- ja yleisvalvontatehtävien hoitamista, mukaan lukien pääsy kolmannen osapuolen tiloihin sellaisten merkityksellisten tietojen saamiseksi, joita tarvitaan näiden tehtävien hoitamiseksi;
e)
ulkoistaminen ei johda siihen, että arvopaperikeskus jää ilman järjestelmiä ja tarkastuksia, joita se tarvitsee itseensä kohdistuvien riskien hallitsemiseksi;
f)
arvopaperikeskuksella säilyy asiantuntemus ja resurssit, joita tarvitaan jatkuvasti tarjottujen palvelujen laadun sekä palveluntarjoajan organisatoristen valmiuksien ja pääoman riittävyyden arvioimisessa, ulkoistettujen toimintojen tehokkaassa valvonnassa ja ulkoistamiseen liittyvien riskien hallinnassa;
g)
arvopaperikeskuksella on suora pääsy ulkoistettuja toimintoja koskeviin olennaisiin tietoihin;
h)
palveluntarjoaja tekee toimivaltaisen viranomaisen ja asiaan liittyvien viranomaisten kanssa ulkoistettuihin toimintoihin liittyvää yhteistyötä;
i)
arvopaperikeskus varmistaa, että palveluntarjoaja täyttää asiaa koskevassa tietosuojalainsäädännössä vahvistetut vaatimukset, joita sovellettaisiin, jos palveluntarjoajat olisivat sijoittautuneet unioniin. Arvopaperikeskus vastaa sen varmistamisesta, että kyseiset vaatimukset esitetään osapuolten välisessä sopimuksessa ja että kyseisiä vaatimuksia noudatetaan.
2. Arvopaperikeskuksen on määritettävä kirjallisessa sopimuksessa omat oikeutensa ja velvollisuutensa ja palveluntarjoajan oikeudet ja velvollisuudet. Ulkoistamissopimuksen on mahdollistettava se, että arvopaperikeskus irtisanoo sopimuksen.
3. Arvopaperikeskuksen ja palveluntarjoajan on annettava pyynnöstä saataville kaikki tiedot, joita toimivaltainen viranomainen ja asiaan liittyvät viranomaiset tarvitsevat voidakseen arvioida, noudatetaanko ulkoistetuissa toiminnoissa tämän asetuksen vaatimuksia.
4. Ydinpalvelun ulkoistamiseen tarvitaan toimivaltaisen viranomaisen 19 artiklan nojalla myöntämä lupa.
5. Tämän artiklan 1-4 kohtaa ei sovelleta, jos arvopaperikeskus ulkoistaa osan palveluistaan tai toiminnoistaan julkisyhteisölle ja jos ulkoistamista hallinnoidaan varta vasten luodulla oikeudellisella, sääntelyyn liittyvällä ja hallinnollisella kehyksellä, josta julkisyhteisö ja arvopaperikeskus ovat yhteisesti sopineet ja jonka ne ovat virallistaneet ja jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat tämän asetuksen vaatimusten perusteella hyväksyneet.
31 artikla
Muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten tarjoamat palvelut
1. Sen estämättä, mitä 30 artiklassa säädetään, ja kansallisen lainsäädännön niin edellyttäessä joku muu henkilö kuin arvopaperikeskus voi vastata tapahtumien kirjaamisesta arvopaperikeskuksen hoitamille arvopaperitileille.
2. Jäsenvaltioiden, jotka sallivat muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten tarjota tiettyjä liitteessä olevassa A jaksossa tarkoitettuja ydinpalveluja 1 kohdan mukaisesti, on määriteltävä kansallisessa lainsäädännössään tällaisessa tapauksessa sovellettavat vaatimukset. Näihin vaatimuksiin sisältyvät tämän asetuksen mukaiset sekä arvopaperikeskukseen että soveltuvin osin toiseen asianomaiseen osapuoleen sovellettavat säännökset.
3. Jäsenvaltioiden, jotka sallivat muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten tarjota tiettyjä liitteessä olevassa A jaksossa tarkoitettuja ydinpalveluja 1 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava EAMV:lle kaikki tarvittavat kyseisten palvelujen tarjoamista koskevat tiedot, niiden asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö mukaan lukien.
EAMV:n on sisällytettävä kyseiset tiedot 21 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin.
2 jakso
Liiketoiminnan harjoittamista koskevat säännöt
32 artikla
Yleiset säännökset
1. Arvopaperikeskuksella on oltava selkeästi määritellyt päämäärät ja tavoitteet, jotka ovat saavutettavissa, esimerkiksi vähimmäispalvelutasojen, riskienhallintaan liittyvien odotusten ja liiketaloudellisten painotusten aloilla.
2. Arvopaperikeskuksella on oltava avoimet säännöt valitusten käsittelyä varten.
33 artikla
Osallistumista koskevat vaatimukset
1. Arvopaperikeskuksella on oltava kullekin ylläpitämälleen arvopapereiden selvitysjärjestelmälle julkistetut osallistumisperusteet, jotka mahdollistavat oikeudenmukaisen ja avoimen pääsyn kaikille oikeushenkilöille, jotka aikovat ryhtyä osallistujiksi. Tällaisten perusteiden on oltava avoimia, objektiivisia ja syrjimättömiä sen varmistamiseksi, että pääsy arvopaperikeskukseen on oikeudenmukaista ja avointa, ottaen asianmukaisesti huomioon rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvät riskit ja markkinoiden toimivuus. Osallistumista rajoittavat perusteet sallitaan ainoastaan, jos niillä pyritään perustellusti hallitsemaan arvopaperikeskukseen kohdistuvaa yksilöityä riskiä.
2. Arvopaperikeskuksen on käsiteltävä pääsyä koskevat pyynnöt nopeasti, vastattava pyyntöihin viimeistään kuukauden kuluessa ja julkistettava menettelyt, joilla se käsittelee pääsyä koskevia pyyntöjä.
3. Arvopaperikeskus voi kieltää sellaisten osallistujien pääsyn, jotka täyttävät 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset, ainoastaan silloin, jos kielto perustellaan asianmukaisesti ja kirjallisesti ja se perustuu kattavaan riskinarviointiin.
Jos pääsy evätään, pyynnön esittäneellä osallistujalla on oikeus tehdä asiasta valitus pääsyn evänneen arvopaperikeskuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti arvioimalla syyt, joiden vuoksi pääsy on evätty, ja sen on toimitettava pyynnön esittäneelle osallistujalle perusteltu vastaus.
Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on kuultava pyynnön esittäneen osallistujan sijoittautumispaikan toimivaltaista viranomaista valitusta arvioidessaan. Jos pyynnön esittäneen osallistujan viranomainen ei ole samaa mieltä esitetyn arvioinnin kanssa, kumpi tahansa näistä kahdesta toimivaltaisesta viranomaisesta voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos arvopaperikeskuksen päätös evätä pääsy pyynnön esittäneeltä osallistujalta katsotaan perusteettomaksi, pyynnön evänneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa kyseistä arvopaperikeskusta vaaditaan myöntämään pääsy pyynnön esittäneelle osallistujalle.
4. Arvopaperikeskuksella on oltava objektiiviset ja avoimet menettelyt sellaisten osallistujien osallistumisen keskeyttämistä ja asianmukaista poistamista varten, jotka eivät enää täytä 1 kohdassa tarkoitettuja osallistumisperusteita.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten on otettava huomioon arvioidessaan 3 kohdan mukaisen epäämisen syyt, sekä 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
34 artikla
Avoimuus
1. Arvopaperikeskuksen on kunkin ylläpitämänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmän ja kunkin muun tarjoamansa ydinpalvelun osalta julkistettava tarjoamiinsa liitteessä olevassa A jaksossa lueteltuihin ydinpalveluihin liittyvät hinnat ja maksut. Sen on julkistettava erikseen kunkin palvelun ja toiminnon hinnat ja maksut, mukaan luettuina alennukset ja hyvitykset sekä edellytykset, joilla nämä vähennykset voidaan tehdä. Sen on annettava asiakkailleen erillinen pääsy tarjottuihin erityispalveluihin.
2. Arvopaperikeskuksen on julkaistava hintaluettelo, jotta tarjouksia on helpompi vertailla ja asiakkaat voivat ennakoida, kuinka paljon niiden on palvelujen käytöstä maksettava.
3. Julkaistu ydinpalveluja koskeva hintapolitiikka sitoo arvopaperikeskusta.
4. Arvopaperikeskuksen on toimitettava asiakkailleen tiedot, joiden avulla laskuja voidaan täsmäyttää julkaistuihin hintaluetteloihin.
5. Arvopaperikeskuksen on ilmoitettava kaikille asiakkaille tiedot, jotka mahdollistavat sen, että nämä voivat arvioida tarjottuihin palveluihin liittyvät riskit.
6. Arvopaperikeskuksen on kirjattava eritellysti tarjotuista ydinpalveluista aiheutuneet kustannukset ja saadut tulot ja ilmoitettava kyseiset tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle.
7. Arvopaperikeskuksen on kirjattava tarjotuista oheispalveluista aiheutuneet kustannukset ja saadut tulot kokonaisuudessaan ja ilmoitettava kyseiset tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle.
8. Unionin kilpailusääntöjen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi ja jotta voidaan tunnistaa muun muassa oheispalvelujen ristikkäinen tukeminen ydinpalveluilla, arvopaperikeskuksen on sovellettava toimintaansa analyyttistä kustannuslaskentaa. Analyyttisessä kustannuslaskennassa jokaisesta sen tarjoamasta ydinpalvelusta aiheutuneet kustannukset ja saadut tulot on merkittävä kirjanpitoon erillään oheispalveluista aiheutuneista kustannuksista ja saaduista tuloista.
35 artikla
Tietoliikennemenettelyt osallistujien ja muiden markkinainfrastruktuurien kanssa
Arvopaperikeskusten on niissä tietoliikennemenettelyissä, joiden avulla ne ovat yhteydessä ylläpitämänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin ja arvopaperikeskusten kanssa vuorovaikutuksessa oleviin markkinainfrastruktuureihin, käytettävä kansainvälisiä avoimia tietoliikennemenettelyjä ja viestien lähettämistä ja viitetietoja koskevia standardeja, jotta kirjaamista, maksamista ja toimitusta voidaan tehostaa.
3 jakso
Arvopaperikeskuksen palveluja koskevat vaatimukset
36 artikla
Yleiset säännökset
Arvopaperikeskuksella on oltava kullekin ylläpitämälleen arvopapereiden selvitysjärjestelmälle tarkoituksenmukaiset säännöt ja menettelyt, mukaan lukien vahvat kirjanpitokäytännöt ja -tarkastukset, jotta voidaan varmistaa arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuva eheys sekä vähentää ja hallita arvopaperitapahtumien säilytykseen ja toimitukseen liittyviä riskejä.
37 artikla
Liikkeeseenlaskun jatkuva eheys
1. Arvopaperikeskuksen on toteutettava tarkoituksenmukaiset täsmäytystoimenpiteet tarkastaakseen, että arvopaperikeskukselle toimitettujen, liikkeeseenlaskun tai sen osan muodostavien arvopapereiden lukumäärä on sama kuin arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujien arvopaperitileille ja tarvittaessa arvopaperikeskuksen ylläpitämille omistajien tileille kirjattujen arvopapereiden määrä. Tällaiset täsmäytystoimenpiteet on toteutettava vähintään päivittäin.
2. Tarpeen mukaan ja jos tietyssä arvopapereiden liikkeeseenlaskun täsmäytysprosessissa on mukana muita toimijoita, kuten liikkeeseenlaskijat, rekisteröintiasiamiehet, liikkeeseenlaskijan asiamiehet, siirtoasiamiehet, yhteiset säilytyskeskukset, muut arvopaperikeskukset tai muut toimijat, arvopaperikeskuksen ja muiden tällaisten toimijoiden on järjestettävä riittävät yhteistyö- ja tietojenvaihtotoimenpiteet toistensa kanssa, jotta liikkeeseenlaskun jatkuva eheys säilyy.
3. Arvopaperikeskuksen ylläpitämässä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä ei sallita arvopaperitilien ylityksiä, debetsaldoja tai arvopapereiden luomista.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen täsmäytystoimenpiteet, jotka arvopaperikeskuksen on toteutettava 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
38 artikla
Osallistujien ja niiden asiakkaiden arvopapereiden suojeleminen
1. Arvopaperikeskuksen on kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella se voi milloin tahansa viipymättä erottaa tileillään yhden osallistujan arvopaperit toisen osallistujan arvopapereista sekä tarvittaessa omista omaisuuseristään.
2. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella jokainen osallistuja voi erottaa osallistujan arvopaperit osallistujan asiakkaiden arvopapereista.
3. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, jotka mahdollistavat sen, että jokainen osallistuja voi pitää yhdellä arvo-osuustilillä eri asiakkailleen kuuluvia arvopapereita, jäljempänä ’yhteisasiakaserottelu’.
4. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella osallistuja voi erottaa minkä tahansa asiakkaansa arvopaperit, jos ja niin kuin kyseinen osallistuja edellyttää, jäljempänä ’yksilöllinen asiakaserottelu’.
5. Osallistujan on tarjottava asiakkailleen vähintään mahdollisuus valita yhteisasiakaserottelun ja yksilöllisen asiakaserottelun välillä ja ilmoitettava niille kuhunkin vaihtoehtoon liittyvistä kustannuksista ja riskeistä.
Arvopaperikeskuksen ja sen osallistujien on kuitenkin tarjottava yksilöllistä asiakaserottelua sellaisen jäsenvaltion kansalaisille ja asukkaille ja siihen sijoittautuneille oikeushenkilöille, jossa tätä edellytetään sen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sellaisena kuin se on voimassa 17 päivänä syyskuuta 2014. Tätä velvoitetta sovelletaan niin pitkään kuin kansallista lainsäädäntöä ei ole muutettu tai kumottu ja sen tavoitteet ovat edelleen voimassa.
6. Arvopaperikeskusten ja niiden osallistujien on julkistettava tarjoamansa suojan tasot ja erottelun eri tasoihin liittyvät kustannukset ja tarjottava näitä palveluja kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Erottelun eri tasoja koskevien tietojen on sisällettävä kuvaus tarjottujen erottelun tasojen tärkeimmistä oikeudellisista vaikutuksista, mukaan luettuna tiedot asiaankuuluvilla lainkäyttöalueilla sovellettavasta maksukyvyttömyyslainsäädännöstä.
7. Arvopaperikeskus ei saa käyttää mihinkään tarkoitukseen arvopapereita, joka eivät kuulu sille. Arvopaperikeskus voi kuitenkin käyttää osallistujan arvopapereita, jos se on ennalta saanut kyseisen osallistujan nimenomaisen suostumuksen. Arvopaperikeskuksen on vaadittava osallistujia hankkimaan ennalta mahdollisesti tarvittavat suostumukset asiakkailtaan.
39 artikla
Selvityksen lopullisuus
1. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että sen ylläpitämä arvopapereiden selvitysjärjestelmä tarjoaa osallistujille riittävän suojan. Jäsenvaltioiden on nimettävä ja ilmoitettava arvopaperikeskusten ylläpitämät arvopapereiden selvitysjärjestelmät direktiivin 98/26/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen.
2. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että kussakin sen ylläpitämässä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä määritellään direktiivin 98/26/EY 3 ja 5 artiklan mukaisesti ajankohdat sille, milloin siirtomääräykset tulevat kyseiseen arvopapereiden selvitysjärjestelmään ja milloin niitä ei voida enää peruuttaa.
3. Arvopaperikeskuksen on julkistettava säännöt, jotka koskevat sitä, milloin arvopapereiden ja rahavarojen siirrosta tulee arvopapereiden selvitysjärjestelmässä lopullinen.
4. Tämän artiklan 2 ja 3 kohdan soveltaminen ei rajoita arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin sovellettavien säännösten eikä 48 artiklan 8 kohdan soveltamista.
5. Arvopaperikeskuksen on toteutettava kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimet sen varmistamiseksi, että 3 kohdassa tarkoitettujen asiaa koskevien sääntöjen mukaisesti 3 kohdassa tarkoitettu arvopapereiden ja rahavarojen siirto saatetaan loppuun joko reaaliaikaisesti tai päivänsisäisesti ja joka tapauksessa viimeistään tosiasialliseksi toimituspäiväksi sovitun pankkipäivän päättyessä.
6. Jos arvopaperikeskus tarjoaa 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja, sen on varmistettava, että arvopapereiden selvityksen rahavarat ovat vastaanottajien käytössä viimeistään pankkipäivän lopussa sovittuna toimituspäivänä.
7. Kaikki arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän suorien osallistujien väliset rahaa vastaan tehtävät arvopaperitapahtumat, jotka toimitetaan kyseisessä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, on toteutettava ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella.
40 artikla
Maksujen toteutus
1. Jos kaupat tehdään sen maan valuutassa, jossa toteutus tapahtuu, arvopaperikeskuksen on käsiteltävä kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmänsä maksut sellaisten tilien kautta, jotka on avattu kyseisen valuutan liikkeeseen laskeneessa keskuspankissa, jos tämä on käytännöllistä ja mahdollista.
2. Kun ei ole käytännöllistä ja mahdollista hoitaa toteutusta keskuspankin tileillä 1 kohdassa säädetyn mukaisesti, arvopaperikeskus voi tarjoutua käsittelemään maksut kaikkien tai joidenkin arvopapereiden selvitysjärjestelmiensä osalta sellaisten tilien kautta, jotka on avattu luottolaitoksessa, tai omien tiliensä kautta. Jos arvopaperikeskus tarjoutuu hoitamaan toteutukset tileillä, jotka on avattu luottolaitoksissa, tai omien tiliensä kautta, sen on niin tehdessään noudatettava IV osaston säännöksiä.
3. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että kaikki markkinatoimijoille toimitetut tiedot riskeistä ja kustannuksista, jotka liittyvät luottolaitoksen tilien tai sen omien tilien kautta tehtyihin toteutuksiin, ovat selkeitä, tasapuolisia eivätkä ne ole harhaanjohtavia. Arvopaperikeskuksen on annettava pyynnöstä asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille riittävät tiedot, jotta ne pääsevät selvyyteen riskeistä ja kustannuksista, jotka liittyvät luottolaitoksen tilien tai sen omien tilien kautta tehtyihin toimituksiin, ja voivat arvioida niitä.
41 artikla
Osallistujien maksulaiminlyöntejä koskevat säännöt ja menettelyt
1. Arvopaperikeskuksella on oltava kutakin ylläpitämäänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten yhden tai useamman osallistujansa maksulaiminlyönnin hoitamiseksi tehokkaat ja selkeästi määritellyt säännöt ja menettelyt, joilla varmistetaan, että arvopaperikeskus voi toteuttaa oikea-aikaisesti toimia tappioiden ja likviditeettipaineiden hillitsemiseksi ja jatkaa velvoitteidensa täyttämistä.
2. Arvopaperikeskuksen on julkistettava maksulaiminlyöntejä koskevat säännöt ja asiaa koskevat menettelyt.
3. Arvopaperikeskuksen on osallistujiensa ja muiden asianomaisten sidosryhmien kanssa säännöllisesti testattava ja tarkasteltava uudelleen maksulaiminlyöntejä koskevia menettelyjään varmistaakseen niiden käytännöllisyyden ja tehokkuuden.
4. EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa antaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta, jotta varmistettaisiin tämän artiklan johdonmukainen soveltaminen.
4 jakso
Toiminnan vakautta koskevat vaatimukset
42 artikla
Yleiset vaatimukset
Arvopaperikeskuksen on otettava käyttöön moitteeton riskienhallintajärjestelmä hallitakseen kattavasti oikeudellisia, liiketoiminnallisia, operatiivisia ja muita välittömiä tai välillisiä riskejä, mukaan luettuna toimenpiteet petosten ja laiminlyöntien vähentämiseksi.
43 artikla
Oikeudelliset riskit
1. Arvopaperikeskuksella on oltava toimilupaansa ja valvontaansa sekä asiakastiedotustaan varten selkeät ja ymmärrettävät säännöt, menettelyt ja sopimukset kaikille ylläpitämilleen arvopapereiden selvitysjärjestelmille ja kaikille muille tarjoamilleen palveluille.
2. Arvopaperikeskuksen on laadittava sääntönsä, menettelynsä ja sopimuksensa niin, että ne ovat täytäntöönpanokelpoisia kaikilla kyseeseen tulevilla lainkäyttöalueilla, myös osallistujan maksulaiminlyönnin yhteydessä.
3. Eri lainkäyttöalueilla liiketoimintaa harjoittavan arvopaperikeskuksen on toteutettava kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimet niiden riskien tunnistamiseksi ja hillitsemiseksi, joita mahdollisesti aiheutuu eri lainkäyttöalueiden erilaisesta lainsäädännöstä.
44 artikla
Liiketoimintaan liittyvä yleinen riski
Arvopaperikeskuksella on oltava vahvat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja tietotekniikkavälineet, jotta se voi tunnistaa liiketoimintaan liittyvät yleiset riskit, mukaan lukien liiketoimintastrategian puutteellisesta toteuttamisesta, kassavirroista ja liiketoiminnan kuluista johtuvat tappiot, sekä seurata ja hallita niitä.
45 artikla
Operatiiviset riskit
1. Arvopaperikeskuksen on tunnistettava operatiivisen riskin lähteet - niin ulkoiset kuin sisäiset - ja minimoitava niiden vaikutus käyttämällä tarkoituksenmukaisia tietotekniikkavälineitä, tarkastuksia ja menettelyjä, myös kaikkien ylläpitämiensä arvopapereiden selvitysjärjestelmien osalta.
2. Arvopaperikeskuksen on ylläpidettävä tarkoituksenmukaisia tietotekniikkavälineitä, joilla varmistetaan korkea turvataso ja operatiivinen luotettavuus, ja sillä on oltava riittävä kapasiteetti. Tietotekniikkavälineiden on oltava tarjottavien palvelujen ja harjoitettavan toiminnan monimutkaisuuden, moninaisuuden ja tyypin kannalta tarkoituksenmukaisia, jotta voidaan varmistaa tiukat turvavaatimukset sekä säilytettävien tietojen eheys ja luottamuksellisuus.
3. Arvopaperikeskuksen on tarjoamiensa palvelujen sekä kunkin ylläpitämänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osalta otettava käyttöön ja pantava täytäntöön asianmukaiset liiketoiminnan jatkuvuutta koskevat toimintaperiaatteet ja palautumissuunnitelma, sekä ylläpidettävä niitä; tavoitteena on varmistaa arvopaperikeskuksen toimintojen säilyminen, toiminnan nopea palautuminen ja velvollisuuksien täyttäminen, jos jokin tapahtuma vakavasti vaarantaa toiminnan jatkuvuuden.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun suunnitelman on mahdollistettava kaikkien tapahtumien ja osallistujien positioiden palauttaminen häiriön tapahtuessa muun muassa takaamalla olennaisten tietotekniikkajärjestelmien toiminnan jatkuminen nopeasti häiriön alettua, jotta arvopaperikeskuksen osallistujat voivat turvallisesti jatkaa toimintaansa ja saattaa toteutuksen loppuun määräpäivänä. Suunnitelmaan on sisällyttävä toisen käsittelypaikan perustaminen, ja tällä toisella käsittelypaikalla on oltava tarvittava määrä resursseja, valmiuksia ja toimintoja sekä asianmukaiset henkilöstöjärjestelyt.
5. Arvopaperikeskuksen on suunniteltava ja toteutettava 1-4 kohdassa tarkoitettuja järjestelyjä koskeva testausohjelma.
6. Arvopaperikeskuksen on tunnistettava riskit, joita sen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän keskeisistä osallistujista, palveluntarjoajista, toisista arvopaperikeskuksista ja muista markkinainfrastruktuureista saattaa aiheutua sen toiminnoille, sekä seurattava ja hallittava niitä. Sen on pyynnöstä toimitettava toimivaltaisille viranomaisille ja muille asiaan liittyville viranomaisille tiedot kaikista tällaisista tunnistetuista riskeistä.
Sen on myös ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ja muille asiaan liittyville viranomaisille viipymättä kyseisistä riskeistä johtuvista toiminnan harjoittamiseen vaikuttavista tapahtumista.
7. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 1 ja 6 kohdassa tarkoitetut operatiiviset riskit sekä menetelmät, joilla kyseisiä riskejä testataan ja käsitellään tai ne minimoidaan, mukaan lukien 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut liiketoiminnan jatkuvuutta koskevat toimintaperiaatteet ja palautumissuunnitelmat, sekä käytettävät arviointimenetelmät.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
46 artikla
Sijoituspolitiikka
1. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä rahoitusomaisuutensa keskuspankeissa, toimiluvan saaneissa luottolaitoksissa tai toimiluvan saaneissa arvopaperikeskuksissa.
2. Arvopaperikeskuksen on tarvittaessa saatava omaisuuseränsä nopeasti käyttöönsä.
3. Arvopaperikeskus saa sijoittaa rahoitusvaransa ainoastaan käteisvaroihin tai erittäin likvideihin rahoitusvälineisiin, joihin liittyy minimaalinen markkina- ja luottoriski. Sijoitukset on voitava realisoida nopeasti sillä tavoin, että kielteiset hintavaikutukset ovat minimaalisia.
4. Pääoman määrää, mukaan lukien arvopaperikeskuksen jakamattomat voitot ja rahastot, joita ei ole sijoitettu 3 kohdan mukaisesti, ei oteta huomioon 47 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa.
5. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että sen mihin tahansa yksittäiseen toimiluvan saaneeseen luottolaitokseen tai toimiluvan saaneeseen arvopaperikeskukseen, jossa se säilyttää rahoitusomaisuuttaan, liittyvä kokonaisriski pysyy hyväksyttävien keskittymärajojen sisäpuolella.
6. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EPV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 3 kohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet, joiden voidaan katsoa olevan erittäin likvidejä ja joihin voidaan katsoa liittyvän minimaalinen markkina- ja luottoriski, 2 kohdassa tarkoitetun omaisuuserien saatavuutta koskevan tarkoituksenmukaisen ajan ja 5 kohdassa tarkoitetut keskittymärajat. Kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset on tarvittaessa yhdenmukaistettava asetuksen (EU) N:o 648/2012 47 artiklan 8 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien kanssa.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
47 artikla
Pääomavaatimukset
1. Arvopaperikeskuksen pääoman yhdessä jakamattoman voiton ja rahastojen kanssa on oltava oikeassa suhteessa arvopaperikeskuksen toiminnasta aiheutuviin riskeihin. Sen on aina riitettävä vähintään:
a)
sen varmistamiseen, että arvopaperikeskus on tarkoituksenmukaisella tavalla suojattu operatiivisilta, oikeudellisilta sekä säilytykseen, sijoittamiseen ja liiketoimintaan liittyviltä riskeiltä niin, että arvopaperikeskus voi jatkaa palvelujen tarjoamista;
b)
sen varmistamiseen, että arvopaperikeskuksen toiminta voidaan lopettaa hallitusti tai organisoida uudelleen kohtuullisen, vähintään kuuden kuukauden pituisen ajan kuluessa erilaisissa stressiskenaarioissa.
2. Arvopaperikeskuksen on laadittava suunnitelma seuraavia tilanteita varten:
a)
lisäpääoman hankkiminen, jos sen oma pääoma pienenee kohti 1 kohdassa säädettyjä vaatimuksia tai putoaa niiden alle;
b)
varmistamaan arvopaperikeskuksen toiminnan ja palvelujen lopettaminen hallitusti tai niiden uudelleenorganisointi, jos arvopaperikeskus ei pysty hankkimaan uutta pääomaa.
Ylin hallintoelin tai asianmukainen ylimmän hallintoelimen komitea hyväksyy suunnitelman ja päivittää sen säännöllisesti. Jokainen suunnitelman päivitys toimitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että arvopaperikeskuksen suunnitelmassa on puutteita, se voi vaatia arvopaperikeskusta toteuttamaan lisätoimia tai laatimaan vaihtoehtoisia järjestelyjä.
3. EPV laatii tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 1 kohdassa tarkoitetut arvopaperikeskuksen pääomaa, jakamatonta voittoa ja rahastoja koskevat vaatimukset.
EPV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
5 jakso
Arvopaperikeskusten välisiä linkkejä koskevat vaatimukset
48 artikla
Arvopaperikeskusten väliset linkit
1. Ennen kuin arvopaperikeskusten välinen linkki luodaan ja jatkuvasti sen jälkeen, kun arvopaperikeskusten välinen linkki on luotu, kaikkien asianomaisten arvopaperikeskusten on tunnistettava kaikki mahdolliset arvopaperikeskusten välisestä linkistä syntyvät riskien lähteet, joista voi aiheutua riskejä niille itselleen tai niiden osallistujille, sekä arvioitava, seurattava ja hallittava näitä riskejä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden lieventämiseksi.
2. Arvopaperikeskusten, jotka aikovat perustaa linkkejä, on toimitettava lupahakemus lupaa hakevan arvopaperikeskuksen osalta toimivaltaiselle viranomaiselle 19 artiklan 1 kohdan e alakohdassa edellytetyn mukaisesti tai tehtävä ilmoitus lupaa hakevan arvopaperikeskuksen osalta toimivaltaisille viranomaisille ja muille asiaan liittyville viranomaisille 19 artiklan 5 kohdassa edellytetyn mukaisesti.
3. Linkin on tarjottava riittävä suoja linkillä yhdistetyille arvopaperikeskuksille ja niiden osallistujille, erityisesti kun kyseessä ovat arvopaperikeskusten ottamat mahdolliset luotot ja linkkijärjestelystä johtuvat keskittymä- ja likviditeettiriskit.
Linkkiä on tuettava tarkoituksenmukaisin sopimusjärjestelyin, joissa vahvistetaan linkillä yhdistettyjen arvopaperikeskusten ja tapauksen mukaan arvopaperikeskusten osallistujien oikeudet ja velvollisuudet. Sopimusjärjestelyissä, joiden vaikutukset ylittävät lainkäyttöalueiden rajat, on yksiselitteisesti vahvistettava sovellettavat lainvalintasäännöt, jotka kattavat kaikki linkin toimintaan liittyvät näkökohdat.
4. Jos arvopapereita siirretään linkillä yhdistettyjen arvopaperikeskusten välillä tilapäisesti, on kiellettyä siirtää arvopapereita uudelleen ennen kuin ensimmäisestä siirrosta on tullut lopullinen.
5. Jos arvopaperikeskus käyttää epäsuoraa linkkiä tai välittäjää hoitamaan toiseen arvopaperikeskukseen luotua arvopaperikeskusten välistä linkkiä, sen on mitattava kyseisestä epäsuorasta linkistä tai välittäjästä aiheutuvat lisäriskit sekä seurattava ja hallittava niitä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden lieventämiseksi.
6. Linkillä yhdistetyillä arvopaperikeskuksilla on oltava vahvat täsmäytysmenettelyt, joilla varmistetaan, että kumpikin arvopaperikeskus on tallentanut tiedot oikein.
7. Arvopaperikeskusten välisten linkkien on mahdollistettava ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuva tapahtumien toteutus linkillä yhdistettyjen arvopaperikeskusten osallistujien välillä, jos se on käytännöllistä ja mahdollista. Yksityiskohtaiset syyt siihen, miksi arvopaperikeskusten välinen linkki ei salli ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuvaa selvitystä, on ilmoitettava asiaan liittyville ja toimivaltaisille viranomaisille.
8. Yhteentoimivissa arvopapereiden selvitysjärjestelmissä sekä arvopaperikeskuksissa, jotka käyttävät yhteistä toimitusinfrastruktuuria, kirjaamisen on tapahduttava samalla hetkellä seuraavien osalta:
a)
siirtomääräysten tulo järjestelmään;
b)
siirtomääräysten peruuttamattomuus.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa arvopapereiden selvitysjärjestelmissä ja arvopaperikeskuksissa on käytettävä vastaavanlaisia sääntöjä sen osalta, milloin arvopapereiden ja maksujen siirrot ovat lopullisia.
9. Jäsenvaltioissa toimivien arvopaperikeskusten välillä käytettyjen kaikkien linkkien on soveltuvissa tapauksissa oltava yhteentoimivia ja ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuvaa selvitystä tukevia viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2019.
10. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 3 kohdassa säädetyt edellytykset, joilla kukin linkkijärjestelyn tyyppi antaa riittävän suojan linkillä yhdistetyille arvopaperikeskuksille ja niiden osallistujille, erityisesti jos arvopaperikeskus aikoo osallistua toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämään arvopapereiden selvitysjärjestelmään, 5 kohdassa tarkoitetun, välittäjien käytöstä johtuvien lisäriskien seurannan ja hallinnan, 6 kohdassa tarkoitetut täsmäytysmenetelmät, 7 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuva selvitys arvopaperikeskusten välisten linkkien välityksellä on käytännöllistä ja mahdollista, sekä käytettävät arviointimenetelmät.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
III LUKU
Pääsy arvopaperikeskuksiin
1 jakso
Liikkeeseenlaskijoiden pääsy arvopaperikeskuksiin
49 artikla
Vapaus liikkeeseenlaskuun unionissa toimiluvan saaneessa arvopaperikeskuksessa
1. Liikkeeseenlaskijalla on oltava oikeus siihen, että sen arvopaperit, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai joilla käydään kauppaa kauppapaikoilla, kirjataan missä tahansa arvopaperikeskuksessa, joka on sijoittautunut mihin tahansa jäsenvaltioon edellyttäen, että kyseinen arvopaperikeskus noudattaa 23 artiklassa tarkoitettuja ehtoja.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua liikkeeseenlaskijan oikeutta rajoittamatta jäsenvaltion yhtiöoikeutta tai muuta vastaavaa lainsäädäntöä, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sovelletaan edelleen.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toisessa alakohdassa tarkoitetun lainsäädännön keskeisistä asiaa koskevista säännöksistä laaditaan luettelo. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava kyseinen luettelo EAMV:lle viimeistään 18 päivänä joulukuuta 2014. EAMV julkaisee luettelon viimeistään 18 päivänä tammikuuta 2015.
Arvopaperikeskus voi periä kohtuullisen kaupallisen maksun liikkeeseenlaskijoille tarjoamistaan palveluista kustannuslisäperiaatteella, jolleivät osapuolet toisin sovi.
2. Jos liikkeeseenlaskija esittää pyynnön arvopapereidensa kirjaamisesta arvopaperikeskuksessa, arvopaperikeskuksen on käsiteltävä tällainen pyyntö ripeästi ja syrjimättömästi ja annettava pyynnön esittäneelle liikkeeseenlaskijalle vastaus kolmen kuukauden kuluessa.
3. Arvopaperikeskus voi kieltäytyä tarjoamasta palvelujaan liikkeeseenlaskijalle. Tällainen kieltäytyminen voi perustua ainoastaan kattavaan riskinarviointiin tai siihen, ettei kyseinen arvopaperikeskus tarjoa liitteessä olevan A jakson 1 kohdassa tarkoitettuja palveluja asianomaisen jäsenvaltion yhtiöoikeuden tai vastaavan lainsäädännön nojalla luotujen arvopapereiden osalta.
4. Jos arvopaperikeskus kieltäytyy tarjoamasta palveluja liikkeeseenlaskijalle, sen on esitettävä pyynnön esittäneelle liikkeeseenlaskijalle kirjallisesti täydelliset perusteet kieltäytymiselleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EU (25) ja komission direktiivin 2006/70/EY (26) soveltamista.
Jos palveluiden tarjoamisesta kieltäydytään, pyynnön esittäneellä liikkeeseenlaskijalla on oikeus tehdä asiasta valitus palveluidensa tarjoamisesta kieltäytyneen arvopaperikeskuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Kyseisen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti arvioimalla arvopaperikeskuksen kieltäytymiselleen esittämät syyt, ja sen on toimitettava liikkeeseenlaskijalle perusteltu vastaus.
Arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on kuultava pyynnön esittäneen liikkeeseenlaskijan sijoittautumispaikan toimivaltaista viranomaista valitusta arvioidessaan. Jos pyynnön esittäneen liikkeeseenlaskijan sijoittautumispaikan toimivaltainen viranomainen ei ole samaa mieltä kyseisen arvioinnin kanssa, kumpi tahansa toimivaltaisista viranomaisista voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos arvopaperikeskuksen päätös kieltäytyä palveluidensa tarjoamisesta liikkeeseenlaskijalle katsotaan perusteettomaksi, asiasta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa arvopaperikeskusta vaaditaan tarjoamaan palvelujaan tätä pyytäneelle liikkeeseenlaskijalle.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan 3 ja 4 kohdan mukaisen kieltäytymisen syyt, ja 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
2 jakso
Pääsy arvopaperikeskusten välillä
50 artikla
Pääsy vakioidun linkin välityksellä
Arvopaperikeskuksella on oikeus ryhtyä toisen arvopaperikeskuksen osallistujaksi ja perustaa vakioitu linkki kyseisen arvopaperikeskuksen kanssa 33 artiklan mukaisesti edellyttäen, että arvopaperikeskusten välisestä linkistä on tehty ennakkoilmoitus 19 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
51 artikla
Pääsy räätälöidyn linkin välityksellä
1. Kun arvopaperikeskus pyytää toista arvopaperikeskusta perustamaan räätälöidyn linkin saadakseen pääsyn kyseisen arvopaperikeskuksen palveluihin, pyynnön vastaanottanut arvopaperikeskus saa evätä tällaisen pyynnön ainoastaan riskinäkökohtien perusteella. Se ei saa evätä pyyntöä markkinaosuuden menettämisen perusteella.
2. Pyynnön vastaanottanut arvopaperikeskus voi periä pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta kustannuslisäperiaatteella kohtuullisen kaupallisen maksun pääsystä räätälöidyn linkin välityksellä, jolleivät osapuolet toisin sovi.
52 artikla
Menettely, jota sovelletaan arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin
1. Kun arvopaperikeskus esittää 50 tai 51 artiklan nojalla pyynnön pääsystä toiseen arvopaperikeskukseen, pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen on käsiteltävä pyyntö ripeästi ja annettava pyynnön esittäneelle arvopaperikeskukselle vastaus kolmen kuukauden kuluessa.
2. Arvopaperikeskus saa evätä pääsyn pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta ainoastaan, jos tällainen pääsy olisi vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaisi järjestelmäriskin. Tällainen pääsyn epääminen saa perustua ainoastaan kattavaan riskinarviointiin.
Jos arvopaperikeskus epää pääsyn, sen on esitettävä pyynnön esittäneelle arvopaperikeskukselle täydelliset perusteet kieltäytymiselleen.
Jos pääsy evätään, pyynnön esittäneellä arvopaperikeskuksella on oikeus tehdä asiasta valitus pääsyn evänneen arvopaperikeskuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti ja arvioitava syyt, joiden vuoksi pääsy on evätty, ja sen on toimitettava pyynnön esittäneelle arvopaperikeskukselle perusteltu vastaus.
Pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on kuultava pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen toimivaltaista viranomaista ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen asiaan liittyvää viranomaista valitusta arvioidessaan. Jos jokin pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen viranomaisista ei ole samaa mieltä esitetyn arvioinnin kanssa, mikä tahansa näistä viranomaisista voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos arvopaperikeskuksen päätös evätä pääsy pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta katsotaan perusteettomaksi, pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa arvopaperikeskusta vaaditaan myöntämään pääsy sitä hakeneelle arvopaperikeskukselle.
3. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan 2 kohdan mukaisen epäämisen syyt, sekä 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
3 jakso
Pääsy arvopaperikeskuksen ja toisen markkinainfrastruktuurin välillä
53 artikla
Pääsy arvopaperikeskuksen ja toisen markkinainfrastruktuurin välillä
1. Keskusvastapuolen ja kauppapaikan on toimitettava arvopaperikeskuksille niiden pyynnöstä tapahtumasyötteitä syrjimättömästi ja avoimesti, ja ne voivat periä pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta kohtuullisen kaupallisen maksun tällaisista tapahtumasyötteistä kustannuslisäperiaatteella, jolleivät osapuolet toisin sovi.
Arvopaperikeskuksen on tarjottava keskusvastapuolille tai kauppapaikoille pääsy arvopapereiden selvitysjärjestelmäänsä syrjimättömästi ja avoimesti, ja se voi periä kohtuullisen kaupallisen maksun tällaisesta pääsystä kustannuslisäperiaatteella, jolleivät osapuolet toisin sovi.
2. Jos osapuoli esittää pyynnön pääsystä toiseen osapuoleen 1 kohdan mukaisesti, tällainen pyyntö on käsiteltävä ripeästi ja pyynnön esittäneelle osapuolelle on annettava vastaus kolmen kuukauden kuluessa.
3. Pyynnön vastaanottanut osapuoli saa evätä pääsyn ainoastaan, jos tällainen pääsy vaikuttaisi finanssimarkkinoiden moitteettomaan ja asianmukaiseen toimintaan tai aiheuttaisi järjestelmäriskin. Se ei saa evätä pyyntöä markkinaosuuden menettämisen perusteella.
Pääsyn epäävän osapuolen on esitettävä pyynnön esittäneelle osapuolelle kirjallisesti epäämisen täydelliset perusteet, jotka pohjautuvat kattavaan riskinarviointiin. Jos pääsy evätään, pyynnön esittäneellä osapuolella on oikeus tehdä asiasta valitus pääsyn evänneen osapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Pyynnön vastaanottaneen osapuolen toimivaltaisen viranomaisen ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun asiaan liittyvän viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti arvioimalla syyt, joiden vuoksi pääsy on evätty, ja niiden on toimitettava pyynnön esittäneelle osapuolelle perusteltu vastaus.
Pyynnön vastaanottaneen osapuolen toimivaltaisen viranomaisen on valitusta arvioidessaan kuultava pyynnön esittäneen osapuolen toimivaltaista viranomaista ja pyynnön esittäneen osapuolen 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua asiaan liittyvää viranomaista. Jos jokin pyynnön esittäneen osapuolen viranomaisista ei ole samaa mieltä esitetyn arvioinnin kanssa, mikä tahansa niistä voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos osapuolen päätös evätä pääsy katsotaan perusteettomaksi, asiasta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa kyseistä osapuolta vaaditaan myöntämään pääsy palveluihinsa kolmen kuukauden kuluessa.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan 3 kohdan mukaisen epäämisen syyt, sekä 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
IV OSASTO
PANKKIPALVELUJEN TYYPPISTEN OHEISPALVELUJEN TARJOAMINEN ARVOPAPERIKESKUSTEN OSALLISTUJILLE
54 artikla
Lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja ja nimeäminen tätä varten
1. Arvopaperikeskus ei saa itse tarjota liitteessä olevassa C jaksossa esitettyjä pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, ellei se ole saanut täydentävää lupaa tällaisten palveluiden tarjoamiseen tämän artiklan mukaisesti.
2. Arvopaperikeskus, joka aikoo toteuttaa arvopapereiden selvitysjärjestelmänsä maksuvelvoitteet tai osan niistä tämän asetuksen 40 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai haluaa muutoin tarjota 1 kohdassa tarkoitettuja pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, saa luvan joko:
a)
itse tarjota tällaisia palveluita tässä artiklassa määritetyin ehdoin; tai
b)
nimetä tätä tarkoitusta varten yhden tai useamman luottolaitoksen, joka on saanut toimiluvan direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti.
3. Jos arvopaperikeskus haluaa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja saman oikeushenkilön kautta kuin arvopapereiden selvitysjärjestelmää ylläpitävä oikeushenkilö, edellä 2 kohdassa tarkoitettu lupa myönnetään vain, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
arvopaperikeskus on saanut toimiluvan toimia luottolaitoksena direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti;
b)
arvopaperikeskus täyttää 59 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyt toiminnan vakautta koskevat vaatimukset ja 60 artiklassa säädetyt valvontaa koskevat vaatimukset;
c)
tämän alakohdan a alakohdassa tarkoitettua lupaa käytetään vain liitteessä olevassa C jaksossa tarkoitettujen pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamiseen eikä muunlaisen toiminnan harjoittamiseen;
d)
arvopaperikeskukseen sovelletaan lisäpääomavaatimusta, jossa otetaan huomioon riskit, myös luotto- ja likviditeettiriskit, joita aiheutuu päivänsisäisestä luotontarjoamisesta muiden muassa arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille ja muille arvopaperikeskuksen palvelujen käyttäjille;
e)
arvopaperikeskus raportoi toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kuukausittain sekä vuosittain osana asetuksen (EU) N:o 575/2013 kahdeksannessa osassa vaadittua julkista ilmoitusta päivänsisäisen likviditeettiriskin suuruudesta ja hallinnasta tämän asetuksen 59 artiklan 4 kohdan j alakohdan mukaisesti;
f)
arvopaperikeskus on toimittanut toimivaltaiselle viranomaiselle riittävän elvytyssuunnitelman keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi myös tilanteissa, joissa likviditeetti- tai luottoriski toteutuu pankkipalveluiden tyyppisten oheispalveluiden tarjoamisen seurauksena;
Jos tässä asetuksessa, asetuksessa (EU) N:o 557/2013 ja direktiivissä 2013/36/EU vahvistetut säännökset ovat ristiriitaisia, ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetun arvopaperikeskuksen on noudatettava toiminnan vakauden valvontavaatimuksista tiukempia. Tämän asetuksen 47 ja 59 artiklassa tarkoitetuissa teknisissä sääntelystandardeissa selvennetään ristiriitaisia säännöksiä koskevat tapaukset.
4. Jos arvopaperikeskus haluaa nimetä luottolaitoksen tarjoamaan pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja sellaisen erillisen oikeushenkilön kautta, joka voi olla tai olla olematta saman emoyrityksen määräysvallassa olevaa konsernia, edellä 2 kohdassa tarkoitettu lupa myönnetään vain, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
erillinen oikeushenkilö on saanut toimiluvan toimia luottolaitoksena direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti;
b)
erillinen oikeushenkilö täyttää 59 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyt toiminnan vakautta koskevat vaatimukset ja 60 artiklassa säädetyt valvontaa koskevat vaatimukset;
c)
erillinen oikeushenkilö ei itse tarjoa mitään liitteessä olevassa A jaksossa tarkoitettuja ydinpalveluita;
d)
edellä a alakohdassa tarkoitettua lupaa käytetään vain liitteessä olevassa C jaksossa esitettyjen pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamiseen eikä muunlaisen toiminnan harjoittamiseen;
e)
erilliseen oikeushenkilöön sovelletaan lisäpääomavaatimusta, jossa otetaan huomioon riskit, myös luotto- ja likviditeettiriskit, joita aiheutuu päivänsisäisestä luotontarjoamisesta muiden muassa arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille ja muille arvopaperikeskuksen palvelujen käyttäjille;
f)
erillinen oikeushenkilö raportoi toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kuukausittain sekä vuosittain osana asetuksen (EU) N:o 575/2013 kahdeksannessa osassa vaadittua julkista ilmoitusta päivänsisäisen likviditeettiriskin suuruudesta ja hallinnasta tämän asetuksen 59 artiklan 4 kohdan j alakohdan mukaisesti; ja
g)
erillinen oikeushenkilö on toimittanut toimivaltaiselle viranomaiselle riittävän elvytyssuunnitelman keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi myös tilanteissa, joissa likviditeetti- tai luottoriski toteutuu seurauksena pankkipalveluiden tyyppisten oheispalveluiden tarjoamisesta erillisen oikeushenkilön kautta.
5. Edellä olevaa 4 kohtaa ei sovelleta 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin luottolaitoksiin, jotka tarjoutuvat käsittelemään maksusuorituksia arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osan osalta, jos mainituissa luottolaitoksissa avattujen tilien kautta toimitettujen maksusuoritusten kokonaisarvo vuoden ajalta laskettuna on alle yksi prosentti kaikkien arvopaperikeskuksen tileille kirjattujen maksua vastaan toimitettujen arvopaperitapahtumien kokonaisarvosta eikä se ylitä 2,5 miljardin euron enimmäismäärää vuodessa.
Toimivaltainen viranomainen tarkistaa vähintään kerran vuodessa, että ensimmäisessä alakohdassa määriteltyä kynnysarvoa noudatetaan, ja ilmoittaa havainnoistaan EAMV:lle. Jos toimivaltainen viranomainen toteaa kynnysarvon ylittyneen, se vaatii asianomaista arvopaperikeskusta hakemaan lupaa 4 kohdan mukaisesti. Asianomaisen arvopaperikeskuksen on tällöin toimitettava lupahakemuksensa kuuden kuukauden kuluessa.
6. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että arvopaperikeskus nimeää useamman kuin yhden luottolaitoksen tai nimeää luottolaitoksen sen lisäksi, että se tarjoaa itse palveluja tämän artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos se katsoo, että yhden luottolaitoksen altistumista 59 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetulle riskien keskittymiselle ei ole vähennetty riittävästi. Nimettyjä luottolaitoksia pidetään selvitysosapuolina.
7. Arvopaperikeskuksen, jolla on lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluita, ja edellä 2 kohdan b alakohdan nojalla nimetyn luottolaitoksen on noudatettava aina tämän asetuksen mukaisen luvan myöntämisen edellyttämiä ehtoja ja ilmoitettava viipymättä toimivaltaisille viranomaisille kaikista lupaehtoihin vaikuttavista olennaisista muutoksista.
8. EPV laatii tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia määrittääkseen 3 kohdan d alakohdassa ja 4 kohdan e alakohdassa tarkoitetun riskiperusteisen lisäpääomavaatimuksen.
EPV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
55 artikla
Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalveluiden tarjoamista koskevan luvan myöntämisessä ja epäämisessä noudatettava menettely
1. Arvopaperikeskuksen on esitettävä luottolaitoksen nimeämistä tai pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamista koskeva lupahakemuksensa, jota 54 artiklassa edellytetään, kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Lupahakemukseen on sisällytettävä kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen voi varmistua siitä, että arvopaperikeskus ja mahdollisesti nimetty luottolaitos ovat luvan myöntämisajankohtana toteuttaneet kaikki tarvittavat järjestelyt tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksiensa täyttämiseksi. Lupahakemuksessa on esitettävä toimintaohjelma, josta ilmenevät suunnitellut pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut, tarvittaessa arvopaperikeskuksen ja nimettyjen luottolaitosten välisten suhteiden organisatorinen rakenne sekä se, kuinka kyseinen arvopaperikeskus tai mahdollisesti nimetty luottolaitos aikoo täyttää 59 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyt toiminnan vakautta koskevat vaatimukset sekä 54 artiklassa vahvistetut muut ehdot.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on sovellettava 17 artiklan 3 ja 8 kohdassa säädettyä menettelyä.
4. Siitä lähtien kun hakemus katsotaan täydelliseksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava kaikki lupahakemuksen sisältämät tiedot seuraaville viranomaisille:
a)
asiaan liittyvät viranomaiset;
b)
asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen;
c)
niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joihin arvopaperikeskus on perustanut yhteentoimivia linkkejä toisen arvopaperikeskuksen kanssa, paitsi jos arvopaperikeskus on perustanut 19 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja yhteentoimivia linkkejä;
d)
sen vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa arvopaperikeskuksen toiminta on merkittävää arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta 24 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
e)
toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat vastuussa niiden arvopaperikeskuksen osallistujien valvonnasta, jotka ovat sijoittautuneet niihin kolmeen jäsenvaltioon, joissa arvopaperikeskusten arvopapereiden selvitysjärjestelmän selvitysarvot vuoden aikana ovat yhteenlaskettuina suurimmat;
f)
EAMV; ja
g)
EPV.
5. Edellä 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitettujen viranomaisten on annettava perusteltu lausunto luvan myöntämisestä 30 päivän kuluessa 4 kohdassa tarkoitettujen tietojen saamisesta. Jos viranomainen ei toimita lausuntoa tämän määräajan sisällä, viranomaisen lausunnon katsotaan olevan myönteinen.
Jos ainakin yksi 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuista viranomaisista antaa perustellun kielteisen lausunnon ja toimivaltainen viranomainen haluaa myöntää luvan, sen on 30 päivän kuluessa toimitettava 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuille viranomaisille perusteltu päätös, jossa se käsittelee kielteistä lausuntoa.
Jos 30 päivän kuluessa siitä, kun kyseinen päätös on esitetty, jokin 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuista viranomaisista antaa kielteisen lausunnon ja toimivaltainen viranomainen haluaa edelleen myöntää luvan, mikä tahansa kielteisen lausunnon antaneista viranomaisista voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 31 artiklan c alakohdan mukaista avunantoa varten.
Jos asiaa ei ole ratkaistu 30 päivän kuluessa asian saattamisesta EAMV:n käsiteltäväksi, toimivaltainen viranomainen, joka haluaa myöntää luvan, tekee lopullisen päätöksen ja toimittaa kirjallisesti päätöksensä yksityiskohtaiset perustelut 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuille viranomaisille.
Jos toimivaltainen viranomainen haluaa evätä luvan, asiaa ei saateta EAMV:n käsiteltäväksi.
Kielteisissä lausunnoissa on perusteltava kirjallisesti kaikilta osin ne syyt, joiden vuoksi tässä asetuksessa tai muualla unionin lainsäädännössä säädetyt vaatimukset eivät täyty.
6. Jos EAMV katsoo, että toimivaltainen viranomainen on myöntänyt luvan, joka ei välttämättä ole unionin lainsäädännön mukainen, se toimii asetuksen (EU) N:o 1095/2010 17 artiklan mukaisesti.
7. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten ja EPV:n kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan tiedot, jotka arvopaperikeskuksen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle toimitukseen liittyvien pankkipalvelujen tyyppisten palvelujen tarjoamista koskevien asianmukaisten lupien saamiseksi.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
8. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten ja EPV:n kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia määrittääkseen vakiolomakkeet, -mallit ja -menettelyt, jotta 4 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia voidaan kuulla ennen luvan myöntämistä.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
56 artikla
Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen laajentaminen
1. Jos arvopaperikeskus aikoo laajentaa pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, joita varten se on nimennyt luottolaitoksen tai joita se itse tarjoaa 54 artiklan nojalla, sen on esitettävä laajentamista koskeva hakemus kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Palvelujen laajentamishakemukseen sovelletaan 55 artiklassa säädettyä menettelyä.
57 artikla
Luvan peruuttaminen
1. Sanotun rajoittamatta V osaston mukaisten korjaavien toimien tai toimenpiteiden soveltamista, arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava 54 artiklassa tarkoitetut luvat, jos jokin seuraavista olosuhteista toteutuu:
a)
arvopaperikeskus ei ole ryhtynyt käyttämään lupaa 12 kuukauden kuluessa, nimenomaisesti luopuu luvasta tai nimetty luottolaitos ei ole tarjonnut palveluja tai harjoittanut toimintaa kuuden edeltävän kuukauden aikana;
b)
arvopaperikeskus on saanut luvan antamalla vääriä tietoja tai muilla laittomilla keinoilla;
c)
arvopaperikeskus tai nimetty luottolaitos ei enää täytä edellytyksiä, joilla lupa myönnettiin, eikä ole toteuttanut toimivaltaisen viranomaisen vaatimia korjaavia toimia määräajassa;
d)
arvopaperikeskus tai nimetty luottolaitos on vakavasti ja järjestelmällisesti rikkonut tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia.
2. Heti kun toimivaltainen viranomainen tulee tietoiseksi jostakin 1 kohdassa tarkoitetusta olosuhteesta, sen on viipymättä kuultava 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia siitä, onko toimiluvan peruuttaminen tarpeen.
3. EAMV, mikä tahansa 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu asiaan liittyvä viranomainen tai soveltuvissa tapauksissa 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut viranomaiset voivat milloin tahansa pyytää arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tutkimaan, täyttävätkö arvopaperikeskus ja mahdollisesti nimetyt luottolaitokset yhä luvan myöntämisedellytykset.
4. Toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luvan peruuttamisen koskemaan tiettyä palvelua, toimintaa tai rahoitusvälinettä.
5. Arvopaperikeskuksen ja nimetyn luottolaitoksen on otettava käyttöön asianmukainen menettely, pantava se täytäntöön ja ylläpidettävä sitä, jotta varmistetaan asiakkaiden ja osapuolten omaisuuserien oikea-aikainen ja asianmukainen toimitus ja siirtäminen toiselle selvitysosapuolelle, mikäli toimilupa peruutetaan ensimmäisen alakohdan nojalla.
58 artikla
Arvopaperikeskusrekisteri
1. Toimivaltaisten viranomaisten 54, 56 ja 57 artiklan mukaisesti tekemistä päätöksistä on ilmoitettava EAMV:lle.
2. EAMV antaa rekisterissä, joka sen on saatettava erityisellä verkkosivustollaan saataville 21 artiklan 3 kohdan mukaisesti, seuraavat tiedot:
a)
kunkin 54, 56 ja 57 artiklassa tarkoitetun päätöksen kohteena olevan arvopaperikeskuksen nimi;
b)
kunkin nimetyn luottolaitoksen nimi;
c)
luettelo pankkipalvelujen tyyppisistä oheispalveluista, joita nimetty luottolaitos tai 54 artiklan nojalla luvan saanut arvopaperikeskus on saanut luvan tarjota arvopaperikeskuksen osallistujille.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on viimeistään 16 päivänä joulukuuta 2014 ilmoitettava EAMV:lle ne yhteisöt, jotka tarjoavat pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja kansallisen lainsäädännön vaatimusten mukaisesti.
59 artikla
Luottolaitoksiin tai arvopaperikeskuksiin, jotka ovat saaneet luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, sovellettavat toiminnan vakautta koskevat vaatimukset
1. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 54 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on tarjottava ainoastaan liitteessä olevassa C jaksossa esitettyjä, luvan piiriin kuuluvia palveluja.
2. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 54 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on noudatettava kaikkea luottolaitoksiin sovellettavaa voimassa olevaa tai myöhemmin annettavaa lainsäädäntöä.
3. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 52 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on noudatettava näihin palveluihin liittyvien luottoriskien ja kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän osalta seuraavia erityisiä toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia:
a)
sen on luotava vahva kehys vastaavien luottoriskien hallintaa varten;
b)
sen on usein ja säännöllisesti seurattava tällaisen luottoriskin lähteitä, tunnistettava ja mitattava vastaavat luottoriskit ja seurattava niitä sekä käytettävä tarkoituksenmukaisia riskienhallintavälineitä näiden riskien pitämiseksi kurissa;
c)
sen on kokonaisuudessaan katettava vastaavat yksittäisistä lainaa ottavista osallistujista aiheutuvat luottoriskit vakuuksilla tai muilla vastaavilla rahoitusvaroilla;
d)
jos vakuuksia käytetään vastaavien luottoriskien hallitsemistarkoituksessa, sen on hyväksyttävä erittäin likvidejä vakuuksia, joihin liittyy minimaalinen luotto- ja markkinariski; se voi käyttää muita vakuustyyppejä erityisissä tilanteissa sovellettaessa tarkoituksenmukaista aliarvostusta;
e)
sen on vahvistettava sopivan varovaiset aliarvostukset ja keskittymärajat vakuusarvoille, joilla c alakohdassa tarkoitetut luottoriskit katetaan, ja noudatettava niitä, ottaen huomioon tavoitteen varmistaa, että vakuus on muutettavissa rahaksi nopeasti ilman merkittäviä kielteisiä hintavaikutuksia;
f)
sen on asetettava enimmäisrajat vastaaville luottoriskeilleen;
g)
sen on analysoitava mahdolliset jäännösluottoriskit ja suunniteltava, miten niihin puututaan, sekä hyväksyttävä säännöt ja menettelyt tällaisten suunnitelmien toteuttamiseksi;
h)
sen on tarjottava luottoa ainoastaan niille osallistujille, joilla on maksutili kyseisessä luottolaitoksessa;
i)
sen on otettava käyttöön tehokkaat takaisinmaksumenettelyt päivänsisäisille luotoille ja ehkäistävä yön yli -luottoja soveltamalla seuraamustasoa, jonka ehkäisevä vaikutus on tehokas.
4. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 52 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on noudatettava näihin palveluihin liittyvien likviditeettiriskien ja kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän osalta seuraavia erityisiä toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia:
a)
sillä on oltava vahva kehys ja välineet likviditeettiriskiensä, myös päivänsisäisen likviditeettiriskin, mittausta, seurantaa ja hallintaa varten kunkin valuutan osalta siinä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, jonka selvitysosapuolena se toimii;
b)
sen on mitattava ja seurattava jatkuvasti ja oikea-aikaisesti ja vähintään päivittäin likviditeettitarpeitaan ja hallussaan olevien likvidien varojensa tasoa; näin tehdessään sen on määritettävä käytettävissä olevien likvidien varojen arvo ottaen huomioon kyseisiin varoihin kohdistuvat tarkoituksenmukaiset aliarvostukset;
c)
sillä on oltava riittävästi likvidejä varoja kaikissa tärkeissä valuutoissa, jotta se voi hoitaa toimituspalvelut oikea-aikaisesti useissa mahdollisissa eri stressiskenaarioissa, mukaan lukien muun muassa vähintään yhden osallistujan - myös tämän emo- ja tytäryhtiöiden - josta sille aiheutuu suurimmat vastuut, maksulaiminlyönnistä johtuva likviditeettiriski;
d)
sen on vähennettävä vastaavia likviditeettiriskejä käyttämällä vaatimukset täyttäviä, kunkin valuutan määräisiä likvidejä varoja, kuten liikkeeseen laskevassa keskuspankissa tai muussa luottokelpoisessa rahoituslaitoksessa olevat rahavarat, sitovat luottolimiitit tai vastaavat järjestelyt ja erittäin likvidit vakuudet tai sijoitukset, jotka ovat helposti saatavilla ja vaihdettavissa rahavaroiksi ennalta sovituilla erittäin luotettavilla rahoitusjärjestelyillä, jopa äärimmäisissä mutta mahdollisissa markkinaolosuhteissa, ja sen on määritettävä, mitattava ja seurattava likviditeettiriskiensä hallinnoinnissa hyödyntämistään eri rahoituslaitoksista johtuvia likviditeettiriskejään;
e)
sen on ennalta sovittuja rahoitusjärjestelyjä käytettäessä valittava likviditeetin myöntäjiksi yksinomaan luottokelpoisia rahoituslaitoksia; sen on vahvistettava tarkoituksenmukaiset keskittymärajat kullekin likviditeetin myöntäjälle, myös sen emoyhtiölle ja tytäryhtiöille, ja noudatettava niitä;
f)
sen on määritettävä vastaavien resurssien riittävyys ja testattava sitä säännöllisin ja tiukoin stressitestein;
g)
sen on analysoitava ja suunniteltava, miten mahdollisiin ennakoimattomiin ja mahdollisesti kattamattomiin likviditeettivajeisiin puututaan, sekä hyväksyttävä säännöt ja menettelyt tällaisten suunnitelmien toteuttamiseksi;
h)
sen on voitava käyttää keskuspankkitilejä ja muita keskuspankkien palveluja likviditeettiriskiensä hallinnoimisen parantamiseksi ja unionin luottolaitosten on talletettava vastaavat rahavarat tähän tarkoitukseen perustetuille tileille unionin liikkeeseen laskeviin keskuspankkeihin, aina kun tämä on käytännöllistä ja mahdollista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta keskuspankin kelpoisuussääntöjen soveltamista;
i)
sillä on oltava ennalta sovitut ja erittäin luotettavat järjestelyt sen varmistamiseksi, että se voi oikea-aikaisesti likvidoida maksunsa laiminlyöneen asiakkaan sille toimittaman vakuuden;
j)
sen on raportoitava säännöllisesti 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille, ja julkistettava tiedot siitä, kuinka se mittaa, seuraa ja hallitsee likviditeettiriskejään, päivänsisäinen likviditeettiriski mukaan lukien.
5. EPV laatii tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia täsmentääkseen tarkemmin 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen - myös päivänsisäisten - luotto- ja likviditeettiriskien seuraamiseen, mittaamiseen, hallinnointiin, niistä raportoimiseen ja niiden julkistamiseen käytettävien kehysten ja välineiden yksityiskohdat. Kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset on tarvittaessa yhdenmukaistettava asetuksen (EU) N:o 648/2012 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien kanssa.
EPV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
60 artikla
Sellaisten nimettyjen luottolaitosten ja arvopaperikeskusten valvonta, jotka ovat saaneet luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa määritellyt toimivaltaiset viranomaiset ovat asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja direktiivissä 2013/36/EU säädetyin edellytyksin vastuussa luottolaitoksena toimimista koskevien lupien myöntämisestä nimetyille luottolaitoksille ja arvopaperikeskuksille, joilla on tämän asetuksen nojalla lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, sekä niiden valvonnasta niiden toimiessa luottolaitoksina, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 17 ja 22 artiklan soveltamista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset vastaavat myös sen valvonnasta, että nimetyt luottolaitokset ja kyseisessä alakohdassa tarkoitetut arvopaperikeskukset noudattavat tämän asetuksen 59 artiklassa tarkoitettuja toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa, noudattavatko nimetyt luottolaitokset tai arvopaperikeskukset, joilla on lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, 59 artiklaa, ja ilmoitettava tämän kohdan mukaisesti suorittamansa valvonnan tuloksista, myös mahdollisista korjaavista toimista tai seuraamuksista, arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaiselle viranomaiselle, joka puolestaan ilmoittaa niistä 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille.
2. Arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaisen viranomaisen on 1 kohdassa tarkoitettuja toimivaltaisia viranomaisia kuultuaan tarkasteltava uudelleen ja arvioitava vähintään vuosittain seuraavia seikkoja:
a)
edellä 54 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sitä, mahdollistavatko kaikki nimettyjen luottolaitosten ja arvopaperikeskuksen väliset järjestelyt sen, että kyseiset luottolaitokset ja arvopaperikeskukset täyttävät tässä asetuksessa säädetyt velvollisuutensa;
b)
edellä 54 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sitä, mahdollistavatko lupaan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja liittyvät järjestelyt sen, että arvopaperikeskus täyttää tässä asetuksessa säädetyt velvollisuutensa.
Arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa ilmoitettava 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille tässä kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin tuloksista, myös mahdollisista korjaavista toimista tai seuraamuksista.
Kun arvopaperikeskus nimeää luvan saaneen luottolaitoksen 54 artiklan nojalla, sen on ylläpitämiensä arvopapereiden selvitysjärjestelmien osallistujien suojelemiseksi varmistettava, että se saa nimeämiltään luottolaitoksilta kaikki tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat tiedot, ja sen on ilmoitettava tämän seikan mahdollisista rikkomisista arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaiselle viranomaiselle ja 1 kohdassa tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille.
3. EPV voi tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa antaa toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EU) N:o 1093/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta, jotta varmistettaisiin valvonnan johdonmukaisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus unionissa, kun kyseessä on sellaisten luottolaitosten ja arvopaperikeskusten valvonta, jotka ovat saaneet luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja.
V OSASTO
SEURAAMUKSET
61 artikla
Hallinnolliset seuraamukset ja muut toimenpiteet
1. Rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta säätää rikosoikeudellisista seuraamuksista ja valvoa niiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioiden on säädettävä hallinnollisista seuraamuksista ja muista toimenpiteistä, joita sovelletaan 63 artiklassa määritellyissä olosuhteissa tämän asetuksen säännösten rikkomisesta vastuussa oleviin henkilöihin, ja varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä kyseisiä hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä, sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Tällaisten seuraamusten ja muiden toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltiot voivat päättää, että ne eivät vahvista ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja hallinnollisia seuraamuksia koskevia sääntöjä, jos kyseisessä alakohdassa tarkoitettuihin rikkomisiin jo sovelletaan niiden kansallisen lainsäädännön nojalla rikosoikeudellisia seuraamuksia viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2016. Jos jäsenvaltiot päättävät toimia näin, niiden on ilmoitettava asianomaiset rikoslainsäädäntönsä osat yksityiskohtaisesti komissiolle ja EAMV:lle.
Jäsenvaltioiden on viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2016 ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut säännöt. Jäsenvaltioiden on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle myöhemmistä muutoksista näihin sääntöihin.
2. Toimivaltaiset viranomaiset saavat soveltaa hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä arvopaperikeskuksiin ja nimettyihin luottolaitoksiin sekä kansallisessa lainsäädännössä vahvistetuin edellytyksin sellaisilla aloilla, joita ei yhdenmukaisteta tällä asetuksella, niiden ylimpien hallintoelinten jäseniin ja muihin henkilöihin, jotka käyttävät niiden liiketoiminnassa tosiasiallista määräysvaltaa, sekä muihin oikeushenkilöihin tai luonnollisiin henkilöihin, joiden katsotaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti olevan vastuussa rikkomisesta.
3. Käyttäessään valtuuksiaan määrätä seuraamuksia 63 artiklassa määritellyissä olosuhteissa toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä tiivistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että hallinnolliset seuraamukset ja muut toimenpiteet johtavat tuloksiin, joihin tällä asetuksella pyritään, ja koordinoitava toimintansa, jotta vältetään mahdolliset kaksinkertaiset tai päällekkäiset toimet sovellettaessa hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä rajat ylittävissä tapauksissa 14 artiklan mukaisesti.
4. Jos jäsenvaltiot ovat päättäneet 1 kohdan mukaisesti vahvistaa rikosoikeudellisia seuraamuksia 63 artiklassa tarkoitettujen säännösten rikkomisesta, niiden on varmistettava, että on otettu käyttöön asianmukaisia toimenpiteitä, jotta toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittavat valtuudet olla yhteydessä oikeusviranomaisiin niiden oikeudenkäyttöalueella ja saada yksityiskohtaisia tietoja rikosoikeudellisista tutkimuksista ja menettelyistä, jotka on käynnistetty tämän asetuksen mahdollisista rikkomisista, ja niiden on toimitettava tiedot muille toimivaltaisille viranomaisille ja EAMV:lle täyttääkseen velvollisuutensa tehdä yhteistyötä keskenään ja EAMV:n kanssa tätä asetusta sovellettaessa.
5. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös tehdä yhteistyötä toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa helpottaakseen taloudellisten seuraamusten perimistä.
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava EAMV:lle vuosittain yhdistetyt tiedot kaikista 1 kohdan mukaisesti määrätyistä seuraamuksista ja muista toimenpiteistä. EAMV julkistaa nämä tiedot vuosikertomuksessaan.
Jos jäsenvaltiot ovat päättäneet 1 kohdan mukaisesti vahvistaa rikosoikeudellisia seuraamuksia 63 artiklassa tarkoitettujen säännösten rikkomisesta, niiden toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava vuosittain EAMV:lle nimettömiksi tehdyt ja yhdistetyt tiedot kaikista suoritetuista rikostutkinnoista ja määrätyistä rikosoikeudellisista seuraamuksista. EAMV julkaisee määrättyjä rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevat tiedot vuosikertomuksessa.
7. Jos toimivaltainen viranomainen on julkistanut hallinnollisen seuraamuksen tai hallinnollisen toimenpiteen tai rikosoikeudellisen seuraamuksen, sen on ilmoitettava tästä samanaikaisesti EAMV:lle.
8. Toimivaltaiset viranomaiset hoitavat tehtävänsä ja käyttävät valtuuksiaan kansallisten järjestelmiensä mukaisesti:
a)
suoraan;
b)
yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;
c)
omalla vastuullaan antamalla valtuudet yksiköille, joille tehtävät on siirretty tämän asetuksen mukaisesti; tai
d)
esittämällä hakemuksen toimivaltaisille oikeusviranomaisille.
62 artikla
Päätösten julkistaminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset julkistavat virallisella verkkosivustollaan kaikki päätökset, joilla määrätään hallinnollisia seuraamuksia tai muita toimenpiteitä tämän asetuksen rikkomisen johdosta, ilman aiheetonta viivytystä sen jälkeen kun henkilölle, jolle seuraamus on määrätty, on ilmoitettu kyseisestä päätöksestä. Julkaisussa on ilmoitettava vähintään tiedot rikkomisen tyypistä ja luonteesta sekä sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilöllisyys, jolle seuraamus on määrätty.
Mikäli päätökseen määrätä seuraamus tai muu toimenpide haetaan muutosta asianomaisilta oikeus- tai muilta viranomaisilta, toimivaltaisten viranomaisten on lisäksi ilman aiheetonta viivytystä julkistettava virallisella verkkosivustollaan tiedot muutoksenhaun tilanteesta ja sen lopputuloksesta. Lisäksi on julkistettava kaikki päätökset, joilla kumotaan seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskeva aikaisempi päätös.
Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että oikeushenkilöiden henkilöllisyyden tai luonnollisten henkilöiden henkilötietojen julkistaminen osoittautuu mainitunlaisten tietojen julkistamisen oikeasuhteisuudesta tehdyn tapauskohtaisen arvioinnin perusteella kohtuuttomaksi, tai jos julkistaminen vaarantaa finanssimarkkinoiden vakauden tai meneillään olevan tutkinnan, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset toimivat jollakin seuraavista tavoista:
a)
lykkäävät seuraamuksen tai muun toimenpiteen määräämistä koskevan päätöksen julkistamista, kunnes ei enää ole perusteita olla julkistamatta näitä tietoja;
b)
julkistavat seuraamuksen tai muun toimenpiteen määräämistä koskevan päätöksen ilman nimiä kansallisen lainsäädännön mukaisella tavalla, jos henkilötiedot voidaan tehokkaasti suojata tällaisella anonyymillä julkistamisella;
c)
jättävät päätöksen seuraamuksen tai muun toimenpiteen määräämisestä kokonaan julkistamatta, mikäli katsotaan, etteivät a ja b alakohdassa määritellyt vaihtoehdot ole riittäviä varmistamaan
i)
sitä, ettei finanssimarkkinoiden vakaus vaarannu;
ii)
sitä, että tällaisten päätösten julkistaminen olisi oikeasuhteista verrattuna toimenpiteisiin, jotka katsotaan vähäisiksi.
Jos kyseessä on päätös julkistaa seuraamus tai muu toimenpide ilman nimiä, asiaankuuluvien tietojen julkistamista voidaan lykätä kohtuullisen pituinen aika, jos ennakoidaan, että tuon ajan kuluessa anonyymin julkistamisen perusteet lakkaavat olemasta olemassa.
Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle kaikista määrätyistä hallinnollisista seuraamuksista, joita ei ole julkistettu kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti, sekä niitä koskevasta mahdollisesta muutoksenhausta ja sen lopputuloksesta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset saavat kaikkia määrättyjä rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevat tiedot ja lopulliset tuomiot ja toimittavat ne EAMV:lle. EAMV:n on ylläpidettävä sille ilmoitetuista seuraamuksista keskustietokantaa pelkästään toimivaltaisten viranomaisten välistä tiedonvaihtoa varten. Kyseiseen tietokantaan on pääsy ainoastaan toimivaltaisilla viranomaisilla, ja sitä päivitetään toimivaltaisten viranomaisten toimittamien tietojen perusteella.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tämän artiklan mukaisesti julkistetut tiedot pysyvät niiden virallisella verkkosivustolla vähintään viiden vuoden ajan niiden julkistamisen jälkeen. Julkaisuun sisältyvät henkilötiedot säilytetään sovellettavien tietosuojasääntöjen mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen virallisella verkkosivustolla ainoastaan niin kauan kuin se on tarpeellista.
63 artikla
Seuraamukset säännösten rikkomisesta
1. Tätä artiklaa sovelletaan seuraaviin tämän asetuksen säännöksiin:
a)
liitteessä olevassa A, B ja C jaksossa esitettyjen palvelujen tarjoaminen 16, 25 ja 54 artiklan vastaisesti;
b)
16 ja 54 artiklan mukaisesti edellytettyjen toimilupien ja lupien saaminen antamalla vääriä tietoja tai muilla laittomilla keinoilla 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tai 57 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyllä tavalla;
c)
arvopaperikeskuksella ei ole tarvittavaa pääomaa 47 artiklan 1 kohdan vastaisesti;
d)
arvopaperikeskus ei noudata toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia rikkoen näin 26-30 artiklaa;
e)
arvopaperikeskus ei noudata liiketoiminnan menettelytapasääntöjä rikkoen näin 32-35 artiklaa;
f)
arvopaperikeskus ei noudata arvopaperikeskuksen palveluja koskevia vaatimuksia rikkoen näin 37-41 artiklaa;
g)
arvopaperikeskus ei noudata toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia rikkoen näin 43-47 artiklaa;
h)
arvopaperikeskus ei noudata arvopaperikeskusten välisiä linkkejä koskevia vaatimuksia rikkoen näin 48 artiklaa;
i)
arvopaperikeskus käyttää määräävää asemaa väärin eikä myönnä erityyppisiä pääsyoikeuksia rikkoen näin 49-53 artiklaa;
j)
nimetyt luottolaitokset eivät noudata luottoriskeihin liittyviä, toiminnan vakautta koskevia erityisiä vaatimuksia rikkoen näin 59 artiklan 3 kohtaa;
k)
nimetyt luottolaitokset eivät noudata likviditeettiriskeihin liittyviä, toiminnan vakautta koskevia erityisiä vaatimuksia rikkoen näin 59 artiklan 4 kohtaa.
2. Rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten valvontavaltuuksia toimivaltaisilla viranomaisilla on ainakin tässä artiklassa tarkoitetuissa rikkomisissa oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti valtuudet määrätä vähintään seuraavat hallinnolliset seuraamukset ja muut toimenpiteet:
a)
julkinen lausuma, josta käy 62 artiklan mukaisesti ilmi rikkomisesta vastuussa oleva henkilö ja rikkomisen luonne;
b)
määräys, jossa rikkomisesta vastuussa olevaa henkilöä vaaditaan lopettamaan rikkominen ja olemaan toistamatta sitä;
c)
16 tai 54 artiklan nojalla myönnettyjen toimilupien ja lupien peruuttaminen 20 tai 57 artiklan mukaisesti;
d)
väliaikainen tai toistuvien vakavien rikkomisien tapauksessa pysyvä kielto, jolla kielletään ketä tahansa laitoksen ylimmän hallintoelimen jäsentä tai muuta vastuussa olevana pidettyä luonnollista henkilöä hoitamasta johtotehtäviä laitoksessa;
e)
hallinnolliset taloudelliset enimmäisseuraamukset, jotka ovat vähintään kaksi kertaa niin suuret kuin rikkomisen avulla saadut voitot, jos ne voidaan määrittää;
f)
luonnollisen henkilön osalta vähintään 5 miljoonan euron suuruiset hallinnolliset taloudelliset enimmäisseuraamukset tai niissä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö ei ole euro, vastaava arvo kansallisena valuuttana tämän asetuksen hyväksymispäivänä;
g)
oikeushenkilön osalta hallinnolliset taloudelliset enimmäisseuraamukset, jotka ovat vähintään 20 miljoonaa euroa tai enintään 10 prosenttia kyseisen oikeushenkilön ylimmän hallintoelimen hyväksymän viimeisen käytettävissä olevan tilinpäätöksen mukaisesta vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta; jos oikeushenkilö on emoyritys tai sellaisen emoyrityksen tytäryhtiö, jonka on laadittava direktiivin 2013/34/EU mukaisesti konsernitilinpäätös, tarkoitettu vuotuinen kokonaisliikevaihto on johtavan emoyrityksen ylimmän hallintoelimen hyväksymän viimeisen käytettävissä olevan konsernitilinpäätöksen mukainen vuotuinen kokonaisliikevaihto tai vastaava tulotyyppi asianomaisten tilinpäätösdirektiivien mukaisesti.
3. Toimivaltaisilla viranomaisilla voi olla 2 kohdassa tarkoitettujen valtuuksien lisäksi muita valtuuksia määrätä seuraamuksia, ja ne voivat säätää korkeammista hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista kuin kyseisessä kohdassa säädetään.
64 artikla
Seuraamusten tehokas soveltaminen
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset hallinnollisten seuraamusten tai toimenpiteiden tyyppiä ja tasoa määrittäessään ottavat huomioon kaikki asiaan vaikuttavat olosuhteet, tarvittaessa mukaan lukien seuraavat:
a)
rikkomisen vakavuus ja kesto;
b)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön vastuun aste;
c)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön taloudellinen vahvuus, jota osoittavat esimerkiksi vastuussa olevan oikeushenkilön kokonaisliikevaihto tai vastuussa olevan luonnollisen henkilön vuosiansiot;
d)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön rikkomisen vuoksi saamien voittojen tai välttämien tappioiden taikka rikkomisesta kolmansille osapuolille aiheutuneiden tappioiden suuruus, jos ne ovat määritettävissä;
e)
se, missä määrin rikkomisesta vastuussa oleva henkilö on tehnyt yhteistyötä toimivaltaisen viranomaisen kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tarvetta varmistaa, että kyseinen henkilö joutuu luopumaan saamistaan voitoista tai välttämistään tappioista;
f)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön aiemmat rikkomiset.
65 artikla
Asetuksen rikkomisesta ilmoittaminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset luovat tehokkaat mekanismit, joilla kannustetaan ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille tämän asetuksen mahdollisista tai todellisista rikkomisista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin mekanismeihin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)
erityismenettelyt mahdollisia tai tosiasiallisia rikkomisia koskevien ilmoitusten vastaanottamista ja tutkintaa ja niihin liittyviä jatkotoimia varten, mukaan lukien turvallisten tietoliikennekanavien luominen näitä ilmoituksia varten;
b)
laitoksessa tehdyistä mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista ilmoittavien laitoksen työntekijöiden asianmukainen suojelu ainakin kostotoimilta, syrjinnältä tai muun tyyppiseltä epäoikeudenmukaiselta kohtelulta;
c)
säännösten mahdollisesta tai todellisesta rikkomisesta ilmoittavan henkilön henkilötietojen suojaaminen ja sen luonnollisen henkilön henkilötietojen suojaaminen, jonka väitetään olevan vastuussa rikkomisesta, direktiivissä 95/46/EY vahvistettujen periaatteiden mukaisesti;
d)
säännösten rikkomisesta ilmoittavan henkilön henkilöllisyyden suojaaminen ja sen luonnollisen henkilön henkilöllisyyden suojaaminen, jonka väitetään olevan vastuussa rikkomisesta, menettelyjen kaikissa vaiheissa, paitsi jos kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan tällaista julkistamista lisätutkinnan tai sitä seuraavan hallinnollisen tai oikeudellisen menettelyn yhteydessä.
3. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että laitoksilla on käytössään asianmukaiset menettelyt työntekijöitään varten, jotta nämä voivat ilmoittaa mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista sisäisesti erityisen riippumattoman kanavan kautta.
Tällainen kanava voidaan toteuttaa myös työmarkkinaosapuolten hoitamien järjestelyjen avulla. Tällöin sovelletaan samaa kuin 2 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettua suojelua.
66 artikla
Muutoksenhakuoikeus
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän asetuksen mukaisesti tehdyt päätökset ja toteutetut toimenpiteet on asianmukaisesti perusteltu ja että niiden osalta voidaan hakea muutosta tuomioistuimessa. Mahdollisuutta hakea muutosta tuomioistuimessa on voitava soveltaa myös sellaisissa tapauksissa, joissa päätöstä toimilupahakemuksesta, joka sisältää kaikki voimassa olevien säännösten mukaiset tarvittavat tiedot, ei ole tehty kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus on tehty.
VI OSASTO
SÄÄDÖSVALLAN SIIRTO, TÄYTÄNTÖÖNPANOVALTA, SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET, MUUTOSSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
67 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 17 päivästä syyskuuta 2014 määräämättömäksi ajaksi 2 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 14 kohdassa ja 24 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 14 kohdassa ja 24 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 2 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 14 kohdan ja 24 artiklan 7 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
68 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (27) perustettu Euroopan arvopaperikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
69 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle arvopaperikeskuksina toimivat laitokset viimeistään 16 päivänä joulukuuta 2014.
2. Arvopaperikeskusten on haettava kaikki tämän asetuksen edellyttämät luvat ja ilmoitettava asianmukaisista arvopaperikeskusten välisistä linkeistä kuuden kuukauden kuluessa kaikkien 17, 26, 45, 47 ja 48 artiklan sekä tarvittaessa 55 ja 59 artiklan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien voimaantulosta.
3. Jos kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota palvelujaan 25 artiklan nojalla, sen on haettava EAMV:ltä tunnustusta kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin 12, 17, 25, 26, 45, 47 ja 48 artiklan sekä tarvittaessa 55 ja 59 artiklan nojalla hyväksytyt tekniset sääntelystandardit tai 25 artiklan 9 kohdassa tarkoitettu täytäntöönpanopäätös tulevat voimaan, sen mukaan, mikä näistä ajankohdista on myöhäisempi.
4. Kunnes tämän asetuksen mukainen arvopaperikeskusten - arvopaperikeskusten väliset linkit mukaan lukien - toimilupia tai tunnustamista koskeva päätös on tehty, jatketaan arvopaperikeskuksen toimiluvan myöntämistä ja tunnustamista koskevien vastaavien kansallisten sääntöjen soveltamista.
5. Arvopaperikeskusten, jotka ovat 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen ylläpitämiä, on noudatettava tämän asetuksen vaatimuksia viimeistään yhden vuoden kuluttua 2 kohdassa tarkoitettujen teknisten sääntelystandardien voimaantulosta.
70 artikla
Direktiivin 98/26/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivi 98/26/EY seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan a alakohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta seuraavasti:
”-
jonka se jäsenvaltio, jonka lakia sovelletaan, on nimennyt järjestelmäksi ja ilmoittanut Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle sen jälkeen, kun jäsenvaltio on katsonut järjestelmän säännöt asianmukaisiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen muiden yleisesti sovellettavien tiukempien ehtojen soveltamista.”
2)
Lisätään 11 artiklaan kohta seuraavasti:
”3. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava ja ilmoitettava komissiolle 18 päivänä maaliskuuta 2015 jälkeen toimenpiteet, jotka ovat tarpeen 2 artiklan a alakohdan ensimmäisen alakohdan kolmannen luetelmakohdan noudattamista varten.”
71 artikla
Direktiivin 2014/65/EU muuttaminen
Muutetaan direktiivi 2014/65/EU seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan 1 kohdan o alakohta seuraavasti:
”o)
arvopaperikeskukset, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 909/2014 (28) 73 artiklassa säädettyjä tapauksia.
(28) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 909/2014, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista ja direktiivien 98/26/EY ja 2014/65/EU sekä asetuksen (EU) N:o 236/2012 muuttamisesta (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 1).”" 						
2)
Lisätään 4 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”64)
’arvopaperikeskuksella’ asetuksen (EU) N:o 909/2014 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä arvopaperikeskusta.”
3)
Korvataan liitteessä I olevan B osan 1 kohta seuraavasti:
”1)
Rahoitusvälineiden säilyttäminen ja hoito asiakkaiden lukuun, mukaan lukien säilytyspalvelut ja muut asiaan liittyvät palvelut, kuten kassan tai vakuuksien hallinta mutta pois lukien asetuksen (EU) N:o 909/2014 liitteessä olevan A jakson 2 kohdassa tarkoitettu arvopaperitilien ylläpito ylimmällä tasolla (”keskitetty tilinhoitopalvelu”);”.
72 artikla
Asetuksen (EU) N:o 236/2012 muuttaminen
Kumotaan asetuksen (EU) N:o 236/2012 15 artikla.
73 artikla
Direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltaminen
Tämän asetuksen 16 artiklan mukaisesti toimiluvan saaneilta arvopaperikeskuksilta ei edellytetä direktiivin 2014/65/EU mukaista lupaa, jotta ne saavat tarjota palveluja, jotka on nimenomaisesti lueteltu tämän asetuksen liitteessä olevissa A ja B jaksoissa.
Jos tämän asetuksen 16 artiklan mukaisesti toimiluvan saanut arvopaperikeskus tarjoaa yhtä tai useampaa sijoituspalvelua tai harjoittaa yhtä tai useampaa sijoitustoimintaa sen lisäksi, että se tarjoaa tämän asetuksen liitteessä olevissa A ja B jaksoissa nimenomaisesti lueteltuja palveluja, sovelletaan direktiiviä 2014/65/EU, sen 5-8 artiklaa, 9 artiklan 1, 2, 4 ja 6 kohtaa sekä 10-13 artiklaa lukuun ottamatta, ja asetusta (EU) N:o 600/2014.
74 artikla
Kertomukset
1. EAMV:n on esitettävä yhteistyössä EPV:n sekä toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten kanssa komissiolle vuosikertomukset, joissa arvioidaan kehityssuuntauksia, potentiaalisia riskejä ja heikkouksia sekä tarpeen mukaan annetaan suosituksia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien palvelujen markkinoilla toteutettavista ennalta ehkäisevistä tai korjaavista toimista. Kyseisissä kertomuksissa on arvioitava ainakin seuraavia:
a)
arvopaperitoimituksen tehokkuutta kotimaisissa ja rajat ylittävissä toimissa kunkin jäsenvaltion osalta käyttäen perusteena toimituspuutteiden lukumäärää ja volyymia, 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten rahasummaa, 7 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen korvausostojen lukumäärää ja volyymia sekä muita mahdollisia merkityksellisiä kriteereitä;
b)
toimituspuutteista johtuvien seuraamusten asianmukaisuutta, erityisesti tarvetta lisätä joustoa sellaisten toimituspuutteista johtuvien seuraamusten osalta, jotka liittyvät 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin epälikvideihin rahoitusvälineisiin;
c)
sellaisten arvopaperitoimitusten mittausta, joita ei tehdä arvopaperikeskusten ylläpitämissä arvopapereiden selvitysjärjestelmissä, käyttäen perusteena tapahtumien lukumäärää ja volyymia 9 artiklan mukaisesti vastaanotettujen tietojen pohjalta sekä muita mahdollisia merkityksellisiä kriteereitä;
d)
tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa rajat ylittävää palveluntarjontaa käyttäen perusteena arvopaperikeskusten välisten linkkien lukumäärää ja tyyppiä, arvopaperikeskusten ylläpitämien arvopaperien selvitysjärjestelmien ulkomaisten osallistujien määrää, niiden tapahtumien lukumäärää ja volyymia, joissa tällaisia osallistujia on mukana, niiden ulkomaisten liikkeeseenlaskijoiden lukumäärää, jotka kirjaavat arvopaperinsa arvopaperikeskuksessa 49 artiklan mukaisesti, sekä muita mahdollisia merkityksellisiä kriteerejä;
e)
49, 52 ja 53 artiklassa tarkoitettujen pääsyä koskevien pyyntöjen käsittelyä, jotta tunnistettaisiin arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen esittämien pääsyä koskevien pyyntöjen hylkäämisen syyt, näihin syihin mahdollisesti liittyvät kehityssuuntaukset, keinot, joilla tunnistettuja riskejä voitaisiin vastaisuudessa pienentää, jotta pääsyn myöntäminen olisi mahdollista, ja muut olennaiset kaupan jälkeisiä rahoituspalveluja koskevan kilpailun esteet;
f)
23 artiklan 3-7 kohdan ja 25 artiklan 4-10 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti tehtyjen hakemusten käsittelyä;
g)
tarvittaessa 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun rajat ylittävää valvontaa koskevan vertaisarviointiprosessin havaintoja sekä sitä, voitaisiinko kyseisiä arviointeja tulevaisuudessa harventaa ja viittaavatko havainnot siihen, että tarvitaan virallisempia valvontakollegioita;
h)
jäsenvaltioiden siviilioikeudellista vastuuta koskevien sääntöjen soveltamista arvopaperikeskuksista johtuviin menetyksiin;
i)
menettelyjä ja ehtoja, joiden mukaisesti arvopaperikeskuksille on myönnetty lupa nimetä luottolaitoksia tai itse tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja 54 ja 55 artiklan mukaisesti, mukaan lukien arvio niistä vaikutuksista, joita kyseinen tarjonta voi aiheuttaa rahoitusvakaudelle sekä selvityspalveluiden ja pankkipalvelujen tyyppisten oheispalveluiden alalla käytävälle kilpailulle unionissa;
j)
38 artiklassa tarkoitettujen, erityisesti 38 artiklan 5 kohdassa olevien, osallistujien ja asiakkaiden arvopapereiden turvaamista koskevien sääntöjen soveltamista;
k)
seuraamusten soveltamisesta ja erityisesti tarpeesta edelleen yhdenmukaistaa tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten rikkomisesta määrättäviä hallinnollisia seuraamuksia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kertomusten on katettava yksi kalenterivuosi, ja ne on toimitettava komissiolle ennen seuraavan kalenterivuoden huhtikuun 30 päivää.
75 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee uudelleen tätä asetusta ja laatii siitä yleiskertomuksen viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2019. Kertomuksessa arvioidaan erityisesti 74 artiklan 1 kohdan a-k alakohdassa tarkoitettuja seikkoja, sitä onko palvelujen, joihin sovelletaan tätä asetusta, suhteen olemassa muita olennaisia kilpailun esteitä, joita ei ole otettu riittävällä tavalla huomioon, ja mahdollista tarvetta lisätoimenpiteisiin arvopaperikeskusten laiminlyöntien veronmaksajiin kohdistuvien vaikutusten rajoittamiseksi. Komissio antaa kertomuksen ja mahdolliset ehdotuksensa Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
76 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2023 siirtokelpoisiin arvopapereihin, jotka on laskettu liikkeeseen kyseisen päivämäärän jälkeen, ja 1 päivästä tammikuuta 2025 kaikkiin siirtokelpoisiin arvopapereihin.
3. Tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Jos kauppapaikalla on pääsy 30 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun arvopaperikeskukseen, 5 artiklan 2 kohtaa sovelletaan tämän kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen vähintään kuusi kuukautta ennen kuin tällainen arvopaperikeskus ulkoistaa toimintansa asianomaiselle julkisyhteisölle ja joka tapauksessa 1 päivästä tammikuuta 2016.
4. Edellä 6 artiklan 1-4 kohdassa tarkoitettuja toimituskuria koskevia toimenpiteitä sovelletaan komission 6 artiklan 5 kohdan nojalla antaman delegoidun säädöksen voimaantulopäivästä alkaen.
5. Edellä 7 artiklan 1-13 kohdassa tarkoitettuja toimituskuria koskevia toimenpiteitä ja 72 artiklassa säädettyä muutosta sovelletaan komission 7 artiklan 15 kohdan nojalla antaman delegoidun säädöksen voimaantulopäivästä lukien.
Monenkeskiseen kaupankäyntijärjestelmään, joka on direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan 3 kohdassa säädettyjen perusteiden mukainen, sovelletaan tämän asetuksen 7 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa:
a)
kunnes sen rekisteröintihakemus määritetään lopullisesti direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan nojalla; tai
b)
13 päivään kesäkuuta 2017 saakka, jos monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä ei ole hakenut rekisteröintiä direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan nojalla.
6. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja raportointitoimenpiteitä sovelletaan komission 9 artiklan 3 kohdan nojalla antaman täytäntöönpanosäädöksen voimaantulopäivästä lukien.
7. Tässä asetuksessa olevia viittauksia direktiiviin 2014/65/EU ja asetukseen (EU) N:o 600/2014 pidetään ennen 3 päivää tammikuuta 2017 viittauksina direktiiviin 2004/39/EY direktiivin 2014/65/EU liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti siltä osin kuin tämä vastaavuustaulukko sisältää direktiiviin 2004/39/EY viittaavia säännöksiä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2014.