RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 157/2013
af 18. februar 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Den 25. november 2011 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»indledningsmeddelelsen«) i Den Europæiske Unions Tidende (2) om indledning af en antidumpingprocedure (»AD-proceduren« eller »proceduren«) vedrørende importen til Unionen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (»USA« eller »det pågældende land«).
(2)
Samme dag offentliggjorde Kommissionen en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (3) om indledning af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Unionen af bioethanol med oprindelse i USA og indledte en separat undersøgelse (»AS-proceduren«). Denne procedure afsluttedes den 21. december 2012, uden at der blev truffet antisubsidieforanstaltninger.
(3)
AD-proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 12. oktober 2011 af European Producers Union of Renewable Ethanol Association (ePURE) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede produktion af bioethanol i Unionen. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted af den pågældende vare med deraf følgende væsentlig skade, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at begrunde indledningen af en undersøgelse.
1.2. Parter, som er berørt af proceduren
(4)
Kommissionen underrettede officielt klageren, andre kendte EU-producenter, eksportører/producenter i USA, importører og andre parter, som den vidste var berørt, samt myndighederne i USA om indledningen af proceduren. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om en mundtlig høring inden for fristen i indledningsmeddelelsen.
(5)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
1.2.1. Stikprøver af eksportører/producenter i USA
(6)
I betragtning af det potentielt store antal eksportører/producenter i USA påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(7)
For at sætte Kommissionen i stand til at fastslå, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i givet fald at udtage en stikprøve, blev alle eksportører/producenter i USA anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter datoen for undersøgelsens påbegyndelse og som angivet i indledningsmeddelelsen fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter i forbindelse med produktion og salg af bioethanol i perioden fra den 1. oktober 2010 til den 30. september 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«).
(8)
De relevante amerikanske myndigheder blev også hørt i forbindelse med udtagelsen af en repræsentativ stikprøve.
(9)
Mere end 60 eksportører/producenter gav sig til kende og fremlagde de ønskede oplysninger inden for fristen på 15 dage.
(10)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17 udtog Kommissionen en stikprøve ud fra den største repræsentative eksportmængde af bioethanol til Unionen, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Stikprøven bestod af seks amerikanske bioethanolproducenter (»US-stikprøven«).
(11)
I forbindelse med undersøgelsen blev det konstateret, at produktionen fra en af producenterne i US-stikprøven, ikke blev eksporteret til Unionen i UP. Denne virksomhed blev derfor fjernet fra stikprøven.
(12)
Selv om de øvrige producenter i stikprøven nævnte eksport af bioethanol til Unionen i stikprøvespørgeskemaet, viste undersøgelsen, at ingen af dem eksporterede bioethanol til EU-markedet. De solgte bioethanol på hjemmemarkedet til ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter, som derefter blandede bioethanol med benzin og solgte det videre på hjemmemarkedet og til eksport, særlig til Unionen. I forbindelse med kontrolbesøget viste det sig, at i modsætning til det indtryk, man havde fået på basis af oplysningerne i de stikprøveudvalgte amerikanske producenters stikprøvespørgeskemaer, var disse producenter ikke systematisk klar over, om deres produktion var bestemt til EU-markedet eller til andre destinationer, herunder det amerikanske marked, og havde ikke kendskab til forhandlernes/blandingsproducenternes salgspriser. Det vil i realiteten sige, at de amerikanske producenter af bioethanol ikke eksporterer den pågældende vare til Unionen. Eksportørerne er faktisk forhandlerne/blandingsproducenterne. Derfor gør de data, der blev indsamlet og kontrolleret i forbindelse med US-stikprøven på det indledende stadium, det ikke muligt at konstatere, om der blev eksporteret bioethanol fra USA til dumpingspriser til Unionen i UP.
(13)
Derfor kunne der ikke træffes antidumpingforanstaltninger på det pågældende tidspunkt.
(14)
For at fastlægge eksporten af bioethanol til Unionen tog US-stikprøven hovedsageligt udgangspunkt i oplysninger fra de ikke forretningsmæssigt forbundne blandingsproducenter/forhandlere, som ikke var omfattet af undersøgelsen på det indledende stadium. Selv om én sådan forhandler samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen på det indledende stadium og indgav yderligere oplysninger, var oplysningerne ikke tilstrækkelige til at danne et præcist og troværdigt grundlag for beregning af dumpingmargener.
(15)
For at afslutte dumpingundersøgelsen blev det således anset for nødvendigt i stedet at baserede den på oplysningerne fra forhandlere og blandingsproducenter, som rent faktisk ekporterede den pågældende vare til Unionen.
(16)
Der blev således sendt dumpingspørgeskemaer til de otte største forhandlere/blandingsproducenter i USA, som blev identificeret i forbindelse med undersøgelsen af US-stikprøven. Disse forhandlere/blandingsproducenter tegner sig for over 90 % af den samlede eksport af bioethanol til Unionen. To af dem indvilligede i at samarbejde i forbindelse med undersøgelsen, og deres eksport tegner sig for ca. 51 % af den samlede eksport af bioethanol til Unionen i UP.
1.2.2. Stikprøveudtagning af EU-producenter
(17)
I betragtning af det potentielt store antal EU-producenter påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(18)
Kommissionen meddelte i indledningsmeddelelsen, at den havde udtaget en midlertidig stikprøve af EU-producenterne (»EU-stikprøven«). Denne stikprøve bestod af fem virksomheder og grupper ud af de 19 EU-producenter, som var kendt inden undersøgelsens indledning. Stikprøven blev udtaget på grundlag af den mængde bioethanol, der blev produceret i undersøgelsesperioden, og de kendte producenters placering. Denne stikprøve tegnede sig for 48 % af den samlede anslåede produktion i Unionen i UP.
(19)
Men undersøgelsen viste, at de grupper, som indgik i EU-stikprøven, bestod af et stort antal selskaber eller enkelte enheder, som producerer og sælger samme vare. Det ville i dette tilfælde have betydet, at 13 selskaber skulle undersøges, og i betragtning af den tid, der var til rådighed for undersøgelsen, var det ikke muligt at undersøge dem alle. Det blev således besluttet at undersøge de forhåndenværende oplysninger endnu en gang med henblik på at udtage en repræsentativ stikprøve. Der var enighed om, at stikprøven burde baseres på de største individuelle produktionsenheder i Unionen og i grupperne, samtidig med at der også burde tages hensyn til en vis geografisk spredning blandt EU-producenterne.
(20)
Derfor blev der til sidst udtaget en endelig EU-stikprøve bestående af seks individuelle producenter, og det skete på et repræsentativt grundlag set i forhold til produktionen og den solgte mængde bioethanol i UP samt de enkelte producenters geografiske placering. Disse producenter, som befinder sig i Belgien, Nederlandene, Frankrig, Det Forenede Kongerige, Sverige og Tyskland, tegner sig for 36 % af den samlede anslåede EU-produktion og 44 % af den samlede produktion, som selskaberne indberettede med henblik på udtagelse af en stikprøve. Denne stikprøve blev anset for at være repræsentativ i forbindelse med undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(21)
Interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til det hensigtsmæssige i dette valg af stikprøve.
(22)
Nogle parter hævdede, at EU-stikprøven var mindre repræsentativ end den oprindeligt udtagne, som omfattede hele selskabsgrupper. For dem at se kunne der kun foretages en objektiv analyse af EU-erhvervsgrenens situation, hvis alle selskaberne i grupperne indgik i stikprøven. De hævdede navnlig, at omkostninger og indtægter kunne tildeles visse selskaber i en gruppe, hvor der ikke aflægges besøg, og at de derfor muligvis ikke afspejles i skadesanalysen.
(23)
I den forbindelse bør det bemærkes, at Kommissionen på behørig vis har taget hensyn til og undersøgt oplysningerne fra alle de stikprøveudvalgte og ikke-stikprøveudvalgte selskaber, og navnlig de selskaber, der tilhører grupper, for at sikre, at alle omkostninger og indtægter i forbindelse med de stikprøveudvalgte selskabers produktion og salg afspejles fuldt ud og korrekt i skadesanalysen.
(24)
Nogle parter gjorde indsigelse imod, at EU-producenter i opstartsfasen blev medtaget i EU-stikprøven. De hævdede også, at et selskab, der havde stor ledig kapacitet i 2011, og som befinder sig i en medlemsstat, der ikke har gennemført direktivet om vedvarende energi (4), ikke burde have været medtaget i stikprøven. Det blev også anført, at hvis disse selskaber endte med at indgå i stikprøven, burde Kommissionen justere deres oplysninger for at tage højde for disse særlige omstændigheder.
(25)
Selv om selskaber for nylig er startet op eller har genoptaget deres aktiviteter, anses det ikke at være en grund til at udelukke dem fra at udgøre en del af stikprøven. Medtagelse af sådanne selskaber er ikke i strid med kriterierne for stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 17. Med hensyn til justeringen af deres oplysninger gjorde parterne hverken særlige spørgsmål eller dokumentation gældende til støtte for deres krav, og de undlod at beskrive, på hvilket grundlag den krævede justering skulle foretages.
(26)
Undersøgelsen afslørede heller ikke omkostninger, f.eks. fremskyndede afskrivninger, som burde justeres med henblik på at korrigere eventuelle forvridninger som følge af opstartsaktiviteterne. Kravet blev derfor afvist.
(27)
Nogle parter gjorde også indsigelse imod, at et selskab, som foreløbigt blev udvalgt til at indgå i EU-stikprøven, og som befinder sig i en medlemsstat med et stort forbrug og en stor produktion af bioethanol, ikke længere udgjorde en del af EU-stikprøven. De hævdede, at selskabets økonomiske situation var god, og antydede, at det var grunden til udelukke selskabet fra stikprøven. De hævdede endvidere, at stikprøven var skruet samme med henblik på at konstatere skade. Ifølge disse parter burde Kommissionen have sendt såkaldte minispørgeskemaer til alle producenterne for at indsamle de relevante oplysninger til udtagning af en stikprøve.
(28)
Med hensyn til at udsende minispørgeskemaer bør det bemærkes, at forud for stikprøveudtagningen anmodede Kommissionen alle de EU-producenter, som den vidste var berørt, om oplysninger med henblik på at indsamle de relevante oplysninger til udtagning af en stikprøve. Som anført i punkt 5.2.1 i indledningsmeddelelsen var disse oplysninger tilgængelige fra den dato, hvor undersøgelsen blev indledt, i det dossier, der stilles til rådighed for interesserede parter, og var ikke af en sådan karakter, at de viste respondenternes økonomiske situation. Kommissionen havde derfor tilstrækkelige relevante oplysninger til rådighed til at kunne udtage en repræsentativ stikprøve i overensstemmelse med kriterierne i grundforordningens artikel 17, men kunne ikke foretage en resultatorienteret udtagelse af selskaberne. Påstandene blev derfor afvist.
(29)
Endelig hævdedes det, at stikprøven burde have omfattet selskaber, som producerer bioethanol af sukkerroer, idet produktion på grundlag af dette råmateriale kan være langt mere fortjenstgivende end produktion på grundlag af f.eks. hvede. Selv om denne påstand ikke blev underbygget, har foreliggende oplysninger dog vist, at bioethanol produceret af sukkerroer kun tegner sig for en mindre del af den samlede EU-produktion, dvs. ca. 12 % i 2011, og at to af de selskaber, der indgik i stikprøven, delvis anvender sukkerroer som råmateriale ved produktion af bioethanol. Derfor afvises påstanden.
(30)
På grundlag af ovenstående anses den stikprøve, der blev udtaget som forklaret ovenfor med henblik på skadesanalysen, for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
1.2.3. Stikprøveudtagning af ikke forretningsmæssigt forbundne importører
(31)
I betragtning af det potentielt store antal importører i forbindelse med proceduren påtænktes det i indledningsmeddelelsen at anvende stikprøver for importører i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17.
(32)
Kun tre importører indsendte de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. På grund af det begrænsede antal samarbejdsvillige importører blev det konkluderet, at stikprøveudtagning ikke var nødvendig.
1.2.4. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(33)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til alle de parter, som den vidste var berørt af sagen. Der blev således sendt spørgeskemaer til de stikprøveudvalgte eksportører/producenter i USA, til EU-producenterne i stikprøven, til de tre samarbejdsvillige, ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen og til alle brugere, om hvem det vidste, at de var berørt af undersøgelsen.
(34)
Der blev modtaget svar fra de eksportører/producenter i USA, som indgik i stikprøven, fra de EU-producenter, der indgik i stikprøven, fra to ikke forretningsmæssigt forbundne importører og fra fire brugere.
(35)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, der blev indsendt af interesserede parter, og som den anså for nødvendige med henblik på en endelig fastsættelse af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser.
(36)
Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
Eksportører/producenter i USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas and Sioux Falls, South Dakota
Ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere i USA
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Forretningsmæssigt forbundet forhandler i Schweiz
-
Cargill International SA, Genève
EU-producenter
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nederlandene
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgien
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Tyskland
-
Ensus, Yarm, Det Forenede Kongerige
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Sverige
-
Tereos BENP, Lillebonne, Frankrig
Ikke forretningsmæssigt forbundne EU-importører
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nederlandene
-
Greenergy Fuels Limited, London, Det Forenede Kongerige
Brugere i Unionen
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nederlandene
1.3. Undersøgelsesperioden og den betragtede periode
(37)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra 1. oktober 2010 til den 30. september 2011. Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af spørgsmålet om skade omfattede perioden fra januar 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(38)
Den pågældende vare er bioethanol, som undertiden kaldes »brændstofethanol«, dvs. ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), denatureret eller ikke denatureret, med undtagelse af varer med et vandindhold på over 0,3 % (m/m) målt i henhold til standard EN 15376, men herunder ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) i blandinger med benzin med et ethylalkolholindhold på over 10 % (v/v) med oprindelse i USA og i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 og ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol kan fremstilles af forskellige landbrugsvarer, f.eks. sukkerrør, sukkerroer, kartofler, maniok og majs. I USA skelnes der med udgangspunkt i de forskellige råvarer som beskrevet i det følgende mellem:
a)
Det almindelige biobrændstof (primært fremstillet af majs som råvare og oftest betegnet majsethanol), der defineres som et fornyeligt brændstof udvundet af majsstivelse, produceret på anlæg, som blev påbegyndt opført efter indførelsesdatoen for Energy Independence and Security Act i december 2007 (5), og som i fremtiden skal sikre en nedbringelse af drivhusgasemissioner på 20 % i forhold til udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser fra benzin og diesel.
b)
Det avancerede biobrændstof, der defineres som et andet fornyeligt brændstof end ethanol udvundet af majsstivelse, som er udvundet af fornyelig biomasse og har et niveau for vugge til grav-emissioner af drivhusgas som fastlagt af administratoren af Energy Policy Act (»EPA«), som er mindst 50 % lavere end udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Denne term dækker »celluloseholdige biobrændstoffer« som f.eks. bioethanol og »biomassebaseret diesel«. Bilaget for avancerede biobrændstoffer omfatter bilaget for celluloseholdige biobrændstoffer, biomassebaseret diesel og udifferentierede avancerede biobrændstoffer.
(40)
Mere specifikt defineres celluloseholdigt biobrændstof (6) som et fornyeligt brændstof udvundet af enhver cellulose, hemicellulose eller lignin, som er udvundet af fornyelig biomasse og har et niveau for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser som fastlagt af EPA-administratoren, som er mindst 60 % lavere end udgangspunktet for vugge til grav-emissioner af drivhusgasser. Celluloseholdige biobrændstoffer omfatter celluloseholdig bioethanol. Der findes forsknings- og pilotprojekter, som i vidt omfang får støtte af den amerikanske regering til produktion af avancerede biobrændstoffer og navnlig celluloseholdig bioethanol fremstillet af især affaldsmaterialer fra landbrug og skovbrug. Ifølge de amerikanske embedsmænd og offentligt tilgængelige data (7) vil produktionen af denne type bioethanol nå op på ca. 4 mia. liter i 2014 og over 50 mia. liter inden 2021. Produktionen af celluloseholdig bioethanol var ubetydelig i UP.
(41)
I undersøgelsesperioden og indtil dato har majs været den primære råvare i USA, mens det i EU har været hvede.
(42)
Undersøgelsen viste, at bioethanol generelt sælges i sin rene form til blandingsproducenter/forhandlere, som blander (8) den med benzin, navnlig for at fremstille blandinger med et højt indhold af bioethanol, som eksporteres eller sælges på hjemmemarkedet til yderligere blanding og anvendes til brændstofforbrug. Blanding er ikke en særlig kompliceret operation og kan udføres ved at blande den ønskede andel af bioethanol og benzin i særlige tanke.
(43)
For at identificere forskellige typer bioethanol, bioethanolblandinger og blandinger i brug verden over skal ethanolbrændstofblandinger mærkes med »E«-numre, som angiver ethanolbrændstoffets andel af blandingen. F.eks. betyder E85 et indhold på 85 % vandfri ethanol og 15 % benzin. Blandinger med lavt indhold af ethanol fra E5 til E25 kendes også som gasohol, om end denne term internationalt mest benyttes om blandingen E10. E10-blandinger og derunder har været brugt i over 20 lande i hele verden frem til 2011, anført af USA, hvor næsten al benzin solgt i detailleddet i 2010 var blandet med 10 % bioethanol.
(44)
Undersøgelsen viste, at alle typer bioethanol anses for at være biobrændstoffer i henhold til det nugældende program, National Renewable Fuel Standard program (RFS1), som er oprettet i henhold til Energy Policy Act fra 2005 om ændring af Clean Air Act gennem oprettelse af den første nationale standard for fornyelige brændstoffer. Den amerikanske kongres gav US Environmental Protection Agency (EPA) ansvaret for at koordinere udformningen og gennemførelsen af dette program med US Department of Energy, US Department of Agriculture og interessenter.
(45)
Som følge af den energipolitik, der har været ført, blev USA verdens største producent af bioethanol fra 2005 med 57,5 % af den globale produktion. I 2009 sikrede de krav, som EPA stillede, at der blev produceret mindst 11 mia. gallons fornyelige brændstoffer, navnlig for at nå målene i Energy Independence and Security Act fra 2007. Stordriftsproduktionen gjorde det også muligt for amerikanske producenter at eksportere bioethanol til andre markeder, herunder Unionen.
(46)
På grundlag af officielle oplysninger, markedsoplysninger og offentligt tilgængelige oplysninger (9) betragtes alle typer bioethanol og bioethanol i blandinger, dvs. en blanding af bioethanol og mineralsk benzin, jf. betragtning 43, som produceres i USA og sælges enten i USA eller eksporteres, som bioethanolbrændstoffer og er omfattet af en lovgivningspakke vedrørende energieffektivitet, vedvarende energi og alternative brændstoffer i USA.
(47)
Det er blevet konstateret, at alle typer bioethanol og bioethanol i de blandinger, der er omfattet af denne undersøgelse, på trods af eventuelle forskelle med hensyn til de råmaterialer, som anvendes ved produktionen, eller produktionsprocessen har samme eller meget ensartede fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendes til samme formål. Eventuelle mindre variationer med hensyn til den pågældende vare ændrer ikke dens grundlæggende definition, dens egenskaber eller forskellige parters opfattelse af den.
(48)
Nogle parter hævdede, at definitionen af den pågældende vare ikke var klar, navnlig fordi den ikke tillod en sondring mellem bioethanol til brændstofanvendelse og bioethanol til andre anvendelsesformål. De hævdede således, at undersøgelsen burde dække ethanol til enhver brug og ethanol fra alle kilder, herunder syntetisk ethanol, som konkurrerer med bioethanol til industriel brug.
(49)
En anden part hævdede det modsatte, nemlig at undersøgelsen kun burde omfatte bioethanol til brændstofanvendelse, og at bioethanol til industriel brug således burde udelukkes.
(50)
I denne forbindelse bemærkes det, at den pågældende vare primært bør defineres på baggrund af sine grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og ikke ud fra brugen eller anvendelsen heraf. En vare, som har forskellige anvendelsesformål, kan nemlig have samme eller ensartede grundlæggende egenskaber uanset den senere brug, og under visse omstændigheder kan det være nødvendigt at uddybe analysen af varedefinitionen og varedækningen i lyset af de særlige træk ved erhvervsgrenen eller markedet.
(51)
I nærværende tilfælde stod det klart, at det i indledningsmeddelelsen ikke var hensigten at dække syntetisk ethanol i varedefinitionen. Syntetisk ethanol har andre egenskaber end bioethanol og opfylder ikke ovenstående kriterier, der er knyttet til definitionen af den pågældende vare. Ingen producenter, som fokuserer på produktion af den vare, deltog i denne undersøgelse. Derfor kan syntetisk ethanol ikke omfattes af definitionen af den pågældende vare og falder således uden for undersøgelsens rammer. I modsætning til det forslag, som visse parter fremsatte, fører denne præcisering hverken til en ændring af undersøgelsens rammer eller af den pågældende vares definition og havde ingen indvirkning på kvaliteten af de anvendte data.
(52)
Bioethanol til brændstofanvendelse og bioethanol beregnet til andre anvendelsesformål kan have ensartede egenskaber. Men i forbindelse med undersøgelsen blev dumping vurderet i forhold til amerikanske erhvervsdrivende, som producerede eller blandede bioethanol til brændstofanvendelse, dvs. bioethanol, som skulle indgå i en brændstofblanding. På samme måde gjaldt undersøgelsen af EU-producenterne bioethanol beregnet til brændstofanvendelse og ikke andre anvendelsesformål. Derfor bør bioethanol beregnet til andre formål end brændstof ikke være omfattet af denne undersøgelse.
(53)
Importører, som ikke vil bruge importeret biethanol fra USA til brændstofanvendelse, har mulighed for at indgive en toldangivelse i overensstemmelse med bestemmelserne om endeligt anvendelsesformål i artikel 291-300 i gennemførelsesbestemmelserne til Unionens toldkodeks (10).
2.2. Samme vare
(54)
Det blev konstateret, at bioethanol, der fremstilles af EU-erhvervsgrenen og sælges på EU-markedet, har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som bioethanol, der eksporteres til Unionen fra USA.
(55)
Som beskrevet ovenfor i betragtning 39 kan bioethanol fremstilles af forskellige råmaterialer. Undersøgelsen viste imidlertid ikke, at det anvendte råmateriale ville medføre forskelle i slutvarens egenskaber. Det blev konstateret, at den pågældende vare fremstillet i USA, navnlig af majs, og eksporteret til Unionen er ombyttelig med den vare, der er fremstillet, navnlig af hvede, og solgt i Unionen af EU-producenter. Desuden er der ingen betydelige forskelle, hvis nogen overhovedet, med hensyn til anvendelsesformålene og opfattelsen af varen blandt de erhvervsdrivende og brugerne på markedet for bioethanol.
(56)
Det bekræftes derfor, at bioethanol fremstillet og solgt i Unionen og den pågældende vare eksporteret fra USA bør anses for at være identiske i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4.
(57)
Nogle af de stikprøveudvalgte US-producenter hævdede, at bioethanol fremstillet og solgt på det amerikanske marked ikke er samme vare som den pågældende vare, fordi det ikke svarer nøjagtigt til produktbeskrivelsen i indledningsmeddelelsen. De typer bioethanol, der sælges på de amerikanske marked, har faktisk et vandindhold, som ligger over tærskelværdien på 0,3 %, og de svarer snarere til den amerikanske standard (ASTM) end til EN 15376.
(58)
Men undersøgelsen viste, at bioethanol fremstillet til salg på det amerikanske marked stort set har de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber som den pågældende vare. Ifølge grundforordningens artikel 1, stk. 4, skal samme vare ikke nødvendigvis i enhver henseende være mage til den pågældende vare; den kan være en vare, der - om end den ikke i enhver henseende er mage til - har egenskaber, som ligger tæt op ad den pågældende vares egenskaber. Det er tilfældet for bioethanol solgt på det amerikanske marked og bioethanol eksporteret til Unionen. Der er tidligere eksempler på varer, som blev anset for at være samme vare som den pågældende vare til trods for visse forskelle (11).
(59)
Det blev derfor besluttet at ændre den foreløbige konklusion og at anse ASTM bioethanol solgt på det amerikanske marked for at være samme vare som den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. DUMPING
3.1. Indledning
(60)
Som forklaret i betragtning 6-16 ovenfor omfattede undersøgelsen, som havde til formål at konstatere eventuel dumping, dels bioethanolproducenter, dels forhandlere/blandingsproducenter, som eksporterede den pågældende vare til EU-markedet.
(61)
I grundforordningens artikel 9, stk. 5, hedder det, at i forordningen om indførelse af tolden anføres tolden for hver enkelt leverandør, eller, hvis dette ikke er praktisk muligt tolden for det pågældende leverandørland.
(62)
Visse producenter hævdede, at det var muligt at identificere og spore deres varer, når de blev solgt til amerikanske erhvervsdrivende med henblik på eksport, navnlig til Unionen. De henviste til certificeringsproceduren i direktivet om vedvarende energi, men de kunne navnlig ikke skabe en forbindelse mellem deres salg på det amerikanske marked og andre erhvervsdrivendes eksport til Unionen. Som omtalt i betragtning 12 og 63 havde disse producenter heller ikke kendskab til det niveau, som eksportpriserne til Unionen befandt sig på.
(63)
I dette tilfælde kunne det konstateres, at det på grund af bioethanolindustriens struktur og den måde, hvorpå den pågældende vare blev fremstillet og solgt på det amerikanske marked og eksporteret til Unionen, ikke var praktisk muligt at indføre individuelle dumpingmargener for amerikanske producenter. Det forholdt sig nærmere betegnet således, at producenterne i US-stikprøven ikke eksporterede den pågældende vare til Unionen, og de undersøgte forhandlere/blandingsproducenter tilvejebragte bioethanol fra forskellige producenter, blandede det og solgte det, navnlig til eksport til Unionen, og derfor var det i modsætning til ovennævnte parters påstande ikke muligt at spore alle indkøb individuelt og sammenligne de normale værdier med de relevante eksportpriser, og det er ikke muligt at identificere producenten på det tidspunkt, der eksporteres til Unionen. Alle forsendelser til Unionen indeholder med andre ord bioethanol produceret af forskellige amerikanske producenter i USA og ikke blot af producenterne i US-stikprøven. Endvidere viste undersøgelsen også, at de priser, som producenterne i US-stikprøven anvendte ved salg til deres amerikanske kunder i USA, ikke var på linje med den pris, der faktisk blev betalt eller skulle betales for den pågældende vare ved eksport til Unionen.
(64)
Derfor bør der indføres en landsdækkende dumpingmargen.
3.2. Normal værdi
(65)
For så vidt angår fastsættelse af normal værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2, fastslog Kommissionen først, om de to samarbejdsvillige forhandleres/blandingsproducenters hjemmemarkedssalg af den pågældende vare til uafhængige kunder var repræsentativt, dvs. om den samlede mængde af dette salg udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg til Unionen i UP.
(66)
Da salgsmængden af samme vare på hjemmemarkedet var tilstrækkelig, blev den normale værdi fastsat på grundlag af den pris, som uafhængige kunder i USA betalte eller skulle betale til de to omtalte forhandlere/blandingsproducenter.
3.3. Eksportpris
(67)
De samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter indsendte data, som gjorde det muligt at fastsætte en eksportpris på grundlag af de priser, der faktisk er betalt eller skal betales, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8. For de transaktioner, hvor importen til Unionen skete gennem en forretningsmæssigt forbunden forhandler, blev eksportprisen fastsat på grundlag af prisen for denne forretningsmæssigt forbundne forhandlers første videresalg til uafhængige kunder i Unionen, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 9.
(68)
For så vidt angår salget gennem den forretningsmæssigt forbundne forhandler i Schweiz blev salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste ikke trukket fra eksportprisen, idet disse poster ikke blev betragtet som omkostninger mellem import og videresalg i Unionen. Undersøgelsen viste, at den forretningsmæssigt forbundne forhandlers hovedaktivitet bestod af likviditetsstyring for »sukkerenheden«, som biobrændstoffer hører ind under, og hedging mod de risici, der udgør en naturlig del af forretninger i landbrugssektoren, ved at indgå derivataftaler både OTC og på organiserede finansielle markeder.
(69)
Visse amerikanske producenter hævdede, at institutionerne i praksis normalt anvender ekportørens salgspris til den første uafhængige kunde som den eksportpris, der anvendes til dumpingberegninger. I dette tilfælde ville denne pris være de amerikanske producenters salgspris til amerikanske ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter. Men som nævnt i betragtning 62 og 63 eksporterede ingen af de amerikanske bioethanolproducenter den pågældende vare til Unionen, og de havde ikke kendskab til det niveau, som eksportpriserne til Unionen befandt sig på. Derfor kan deres hjemmemarkedspris ikke anvendes, for det er ikke en eksportpris, som betales eller skal betales for den pågældende vare i Unionen. Deres påstand kan derfor ikke godtages.
3.4. Sammenligning
(70)
Sammenligningen mellem den vejede gennemsnitlige normale værdi og den vejede gennemsnitlige eksportpris pr. produkttype fastsat for de samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter blev foretaget ab fabrik under hensyn til forskelle i faktorer, der påvistes at påvirke priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. En forhandler/blandingsproducent hævdede, at oplysningerne om hjemmemarkedssalg ikke var repræsentative. Da forhandlerne/blandingsproducenterne ikke indgav oplysninger om hele hjemmemarkedssalget, er beregningen baseret på oplysningerne i spørgeskemaet og fra kontrolbesøget.
(71)
En forhandler/blandingsproducent hævdede, at beregningen af salgsprisen på hjemmemarkedet bør baseres på oplysninger om spotmarkedet fra NYMEX. Kommissionen er af den opfattelse, at kontrollerede data fra de to forhandlere/blandingsproducenter er mere troværdige.
(72)
Derfor blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle i forbindelse med transport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger i det omfang, det var muligt og berettiget.
(73)
Den pågældende vare og samme vare har det særlige kendetegn, at forhandlerne/blandingsproducenterne modtog støtte, hovedsagelig i form af punktafgiftsfritagelser i UP i forbindelse med salg af bioethanolblandinger. Den metode, som anvendes til at fastsætte den normale værdi og eksportprisen, tager i fuldt omfang højde for nævnte forhandleres/blandingsproducenters faktiske salgspriser på hjemmemarkedet og ved eksport. Ved en sammenligning af forhandlernes/blandingsproducenternes salg på det amerikanske marked og forhandlernes/blandingsproducenternes eksportpriser til Unionen med det formål at beregne dumpingniveauet for den pågældende vare fjernes derfor den eventuelle indvirkning, som støtten kan have haft på priserne, for støtten påvirkede i samme grad både salget på hjemmemarkedet og eksportsalget i UP. En forhandler/blandingsproducent hævdede, at virksomheden ikke havde modtaget støtte ved salg på hjemmemarkedet. Virksomheden har dog ikke fremlagt dokumentation for denne påstand; det er endvidere vanskeligt at forene denne påstand med oplysninger fra de amerikanske myndigheder om brugen af denne støtte.
3.5. Dumping
(74)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignedes den vejede gennemsnitlige normale værdi for hver varetype med den vejede gennemsnitlige eksportpris for den tilsvarende type af den pågældende vare. På grundlag af denne sammenligning kunne det konstateres, at de samarbejdsvillige, ikke forretningsmæssigt forbundne forhandlere/blandingsproducenter har været involveret i dumping.
(75)
Den vejede gennemsnitlige dumpingmargen på 9,5 % blev beregnet på grundlag af de samarbejdsvillige forhandleres/blandingsproducenters samlede data og svarer til den landsdækkende dumpingmargen for USA.
(76)
Visse af de stikprøveudvalgte amerikanske producenter hævdede, at de forventede at opnå en individuel toldmargen i tilfælde af endelige antidumpingforanstaltninger. I lyset af indholdet i betragtning 6-16 og begrundelserne i betragtning 60-64 kan dette krav ikke accepteres, da undersøgelsen bekræftede, at det for så vidt angår disse erhvervsdrivende, navnlig fordi de ikke eksporterede til Unionen i UP, ikke var muligt at spore deres varer ved eksport til Unionen, og at de normalt hverken havde kendskab til eksporttidspunktet eller til den pris, som EU-importørerne betalte eller skulle betale, og derfor var det ikke muligt at beregne en troværdig eksportpris og dumpingmargen for disse producenter.
(77)
Visse producenter anmodede om yderligere oplysninger om dumpingberegningerne for de to samarbejdsvillige forhandlere/blandingsproducenter. Men det bør for det første tages i betragtning, at de ønskede oplysninger indeholder forretningshemmeligheder og derfor ikke kan videregives til andre end den berørte part. For det andet er det almindelig praksis i institutionerne at oplyse om den generelle metode, som anvendes til at fastlægge dumping for alle parter, hvor individuelle oplysninger ikke indgår i beregningerne. Denne metode er beskrevet i det dokument med generelle oplysninger, som er sendt til alle parter.
4. SKADE
4.1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(78)
EU-produktionen blev fastlagt på grundlag af en markedsrapport, som klageren indgav i forbindelse med undersøgelsen. Den samlede EU-produktion af samme vare i henhold til denne rapport blev sammenlignet med oplysningerne fra de 17 samarbejdsvillige EU-producenter. Der kunne konstateres en beskeden forskel på ca. 5 % mellem de to sæt data. Det skyldes, at nogle relativt små, ikke samarbejdsvillige EU-producenter ikke indgav oplysninger om deres produktion. På dette grundlag blev den samlede EU-produktion anslået til 3,42 millioner ton i UP. De EU-producenter, der tegnede sig for den samlede EU-produktion, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, og betegnes derfor som »EU-erhvervsgrenen«.
4.2. EU-forbruget
(79)
EU-forbruget blev beregnet på grundlag af EU-erhvervsgrenens samlede EU-produktion plus importmængden fra tredjelande, fastsat på grundlag af de bedste tilgængelige statistikker, mens EU-erhvervsgrenens lagerændringer og eksport, som indberettet af EU-erhvervsgrenen, blev trukket fra. Visse parter hævdede, at de statistikker, der blev anvendt til at beregne forbruget, ikke var fuldstændige, fordi der ikke blev taget højde for en væsentlig import af bioethanal fra andre tredjelande, navnlig i UP. De mente også, at Kommissionen havde overvurderet importmængden fra USA, og at tallene for forbrug og markedsandel derfor ikke var pålidelige.
(80)
Disse påstande blev analyseret og krydstjekket med de forhåndenværende oplysninger. Med hensyn til importen fra andre lande fremlagde parterne ingen form for dokumentation for importmængderne af den pågældende vare. Importen fra andre lande blev dog taget i betragtning i forbindelse med skønnet over importen. For så vidt angår importmængden fra USA blev der fundet en skrivefejl i skønnet over importen fra USA i UP. Derfor er importmængden vurderet på ny og tilpasset i nødvendigt omfang. Det har dog ingen indvirkning på konklusionerne i forbindelse med vurderingerne af skade og årsagssammenhæng.
(81)
For så vidt angår importen af den pågældende vare bør det understreges, at der ikke findes specifikke toldkoder i den kombinerede nomenklatur for den pågældende vare. Endvidere omfatter de koder i den kombinerede nomenklatur, hvorunder den pågældende vare kan angives til toldmyndighederne, andre varer ud over den pågældende vare.
(82)
For så vidt angår importen af bioethanolblandinger har de kontrollerede spørgeskemabesvarelser fra de ikke forretningsmæssigt forbundne importører vist, at hovedparten af importen blev angivet til toldmyndighederne under Taric-kode 3824909799. Oplysninger om importmængden kan dog ikke indhentes direkte fra Eurostat, fordi denne Taric-kode omfatter forskellige kemiske varer ud over den pågældende vare.
(83)
Med hensyn til den import, som blev angivet under kode 2207 10 00 og 2207 20 00 i den kombinerede nomenklatur, var det ikke muligt at skelne mellem den pågældende vare og andre varer, som ikke var omfattet af undersøgelsen, på grund af manglende oplysninger om den importerede vare.
(84)
Da det ikke var muligt at indhente fuldstændige oplysninger om importen fra Eurostat, blev det derfor besluttet også at anvende andre oplysningskilder til at fastlægge importen af den pågældende vare til EU-markedet.
(85)
For at opnå det bedste skøn over importen af den pågældende vare med oprindelse i USA blev det besluttet, at statistikkerne fra US International Trade Commission (ITC) ville tilvejebringe det mest troværdige grundlag. De indberettede eksportmængder svarer til US-toldkode 2207 10 60 og 2207 20 00.
(86)
Der blev for at fastlægge den amerikanske import til EU-markedet anlagt en rimelig tilgang til vurdering af denne import, og der blev taget højde for alle de mængder, som US International Trade Commission havde indberettet.
(87)
Skønnet over importen til Unionen med oprindelse i Brasilien blev baseret på følgende informationskilder: rapporter fra Renewable Fuels Agency i Det Forenede Kongerige vedrørende importen til Det Forenede Kongerige; uddrag af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland og fra Eurostat. For så vidt angår Nederlandene, Sverige og Finland blev importmængden anslået på grundlag af importør- og eksportørnavne og produktbeskrivelsen, hvis den forelå. Der blev anlagt en forsigtig tilgang til vurdering af denne import. Alle de indberettede mængder blev taget i betragtning i forbindelse med beregningen af importen.
(88)
Endelig blev Eurostat også anvendt til at anslå restimporten til Unionen for andre medlemsstater end dem, der er nævnt i betragtning 87. Importmængderne blev justeret på grundlag af procentsatsen for den mængde bioethanol, der anvendes som brændstof i Unionen. Kilden til denne justering findes i klagen. Procentsatsen stammer fra den årlige opgørelse over ethanol, som Europa-Kommissionen offentliggør (12). Den mængde bioethanol, der anvendes som brændstof i Unionen, udgjorde 54 % i 2008, 66 % i 2009 og 68 % i 2010. For så vidt angår UP blev procentsatsen for 2010 anvendt til at anslå den relevante import i UP.
(89)
Eurostat og uddragene af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland blev anvendt som informationskilder til at anslå import med anden oprindelse. Den samme metodologi blev anvendt til at beregne importen fra Brasilien.
(90)
Uddraget af toldmyndighedernes detaljerede importdatabaser fra Nederlandene, Sverige og Finland blev anvendt som informationskilde til at beregne den gennemsnitlige cif-enhedspris ved import fra USA og Brasilien. Og for så vidt angår USA blev der også anvendt data fra det kontrollerede spørgeskema til ikke forretningsmæssigt forbundne importører. For så vidt angår USA blev de gennemsnitlige cif-priser for 2008 og 2009 anslået på grundlag af den gennemsnitlige pris, som ITC i USA havde indberettet for disse år, udtrykt i forhold til den gennemsnitlige cif-enhedspris opnået i 2010.
(91)
Lagerændringerne blev beregnet på grundlag af de oplysninger fra EU-erhvervsgrenen, som klageren havde indgivet.
(92)
På dette grundlag udviklede EU-forbruget sig således:
2008
2009
2010
UP
Samlet EU-produktion (i ton) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Samlet import fra tredjelande, herunder det pågældende land (i ton) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
EU-erhvervsgrenens samlede eksport til ikke-EU-lande (i ton) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Lagerændringer (13) (i ton) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
EU-forbrug (i ton)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indeks: 2008 = 100
100
115
121
129
Kilde:
(A) markedsrapport, (B) Eurostat, US International Trade Commission, Renewable Fuels Agency i Det Forenede Kongerige og uddrag af toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige og Finland; (C) klage, spørgeskemabesvarelser fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, oplysninger om EU-erhvervsgrenen indgivet i klagen.
(93)
EU-forbruget steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 29 %. Stigningen skyldes til dels, at direktivet om vedvarende energi, som opstiller mål for væksten i forbruget af vedvarende energi, blev gennemført i medlemsstaterne.
4.3. Importen til Unionen fra det pågældende land
4.3.1. Importmængde, markedsandel og pris for importen fra det pågældende land
(94)
Med hensyn til mængde, markedsandel og pris udviklede importen til Unionen fra USA sig i den betragtede periode som følger:
2008
2009
2010
UP
Importmængde fra USA (i ton) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indeks: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Markedsandel (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indeks: 2008 = 100
100
73
454
837
Gennemsnitlig pris (EUR/ton) (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indeks: 2008 = 100
100
94
92
106
Kilde:
(A) eksportmængde angivet af US International Trade Commission, (B) uddrag af toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige og Finland og en kontrolleret spørgeskemabesvarelse fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(95)
Mængdemæssigt steg importen fra USA betydeligt fra 63 406 ton til 686 185 ton i den betragtede periode. US-eksportørernes markedsandel i Unionen steg også betydeligt fra 1,9 % til 15,7 % i denne periode.
(96)
Selv om de amerikanske importpriser steg med 6 % i gennemsnit i den betragtede periode, lå de amerikanske eksportørers priser konsekvent lavere end EU-producenternes gennemsnitspriser, jf. betragtning 117. De amerikanske eksportørers systematiske prisunderbud er forklaringen på den betydelige stigning i markedsandelen, som de opnåede i den betragtede periode.
4.3.2. Prisunderbud forårsaget af import fra det pågældende land
(97)
For at kunne vurdere et eventuelt prisunderbud i UP blev de vejede gennemsnitlige priser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik-niveau, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser for hver varetype ved de amerikanske eksportørers salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, fastsat på cif-basis. For at muliggøre en fair prissammenligning blev US-prisen justeret i passende omfang for gældende told og omkostninger efter import.
(98)
Sammenligningen fremviste et konsekvent prisunderbud, udtrykt i procent af de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser i undersøgelsesperioden, på i gennemsnit 5,6 %. Prisunderbuddet er udtryk for det pristryk, som importen fra det pågældende land udøvede på EU-markedet, navnlig i UP.
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.4.1. Indledende bemærkninger
(99)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkninger for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der kunne have indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(100)
Skadesanalysen er for så vidt angår makroøkonomiske data, f.eks. produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, lagerbeholdninger, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenens størrelse, baseret på oplysningerne fra ePURE om EU-erhvervsgrenen som helhed.
(101)
Skadesanalysen er for så vidt angår mikroøkonomiske data, f.eks. priser, rentabilitet, likviditet, investering, investeringsafkast, evne til at tilvejebringe kapital, lønninger og lagerbeholdninger, udarbejdet på grundlag af de oplysninger, som de stikprøveudvalgte EU-producenter har indgivet gennem de kontrollerede spørgeskemabesvarelser.
(102)
I Unionen befinder bioethanolindustrien sig stadig i opstartsfasen. Nogle virksomheder har for nylig investeret i nye produktionsfaciliteter eller har udvidet eksisterende kapaciteter for at dække den stigende efterspørgsel i Unionen. Det forhold, at nye producenter påbegyndte produktion i den betragtede periode, førte til en positiv udvikling af indikatorer som f.eks. produktion, produktionskapacitet, salgsmængde og beskæftigelse.
(103)
Undersøgelsen viste også, at denne type industrier har brug for en vis tid, mellem to og tre år fra opstartstidspunktet, til at nå op på et normalt produktionsniveau.
4.4.2. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (i ton)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indeks: 2008 = 100
100
130
152
157
Produktionskapacitet (i ton)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indeks: 2008 = 100
100
116
136
137
Kapacitets-udnyttelse (%)
63
70
70
72
Indeks: 2008 = 100
100
112
112
114
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren
(104)
Som følge af direktivet om vedvarende energi steg EU-produktionen betydeligt i den betragtede periode, dvs. med ca. 57 %. Fra 2008 til 2010 steg EU-produktionen med 36 %, men derefter aftog væksten betydeligt og lå kun på 3,5 % i UP sammenlignet med 2010.
(105)
Produktionskapaciteten steg med 37 % i den betragtede periode og fulgte nogenlunde det samme mønster som produktionen.
(106)
Kapacitetsudnyttelsen steg med 14 % i den betragtede periode, og stigningen fandt sted i begyndelsen af den betragtede periode. Visse EU-producenter befandt sig i opstartsfasen i 2009, og derfor forventedes det, at kapacitetsudnyttelsen ville være steget yderligere, idet producenter normalt har behov for to til tre år fra opstarten til at nå op på et normalt produktionsniveau, jf. betragtning 103. Det har dog ikke været tilfældet.
(107)
Undersøgelsen bekræftede således, at flere virksomheder i Unionen begyndte at producere i begyndelsen eller i løbet af den betragtede periode i forventning om offentliggørelse af direktivet om vedvarende energi. Det medførte en positiv udvikling, navnlig for så vidt angår skadesfaktorerne, især i perioden indtil 2010. Men situationen på EU-markedet ændrede sig i takt med den kraftige stigning i dumpingimporten fra USA i 2010, og den forventede vækst i aktiviteten i UP fandt ikke sted.
4.4.3. Salgsmængde og markedsandel
2008
2009
2010
UP
Salgsmængde (i ton)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indeks: 2008 = 100
100
130
152
159
Markedsandel (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indeks: 2008 = 100
100
113
126
122
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren
(108)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg med 59 % og markedsandelen med 13,8 procentpoint i den betragtede periode. Salgsmængden steg jævnt mellem 2008 og 2010, men mellem 2010 og UP steg salgsmængden mindre end forbruget, som øgedes med 6,8 % i den periode.
(109)
På samme måde steg EU-erhvervsgrenens markedsandel indtil 2010 og faldt derefter i UP. I perioden mellem 2010 og UP faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med 2,2 procentpoint, mens importen fra USA næsten fordoblede sin markedsandel med en forøgelse på 7,2 procentpoint.
4.4.4. Vækst
(110)
EU-forbruget steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 29,2 %. Selv om salgsmængden og markedsandelen også steg i denne periode, drog EU-erhvervsgrenen ikke i fuldt omfang fordel af denne stigning i forbruget, navnlig fra 2010. Fra 2010 og indtil UP aftog stigningen i EU-erhvervsgrenens salgsmængde, og markedsandelen faldt i forhold til de forudgående år.
(111)
Nogle parter hævdede, at vækstmønstret i visse indikatorer i den betragtede periode, ikke afspejler situationen i en skadet erhvervsgren. Men som nævnt viste undersøgelsen, at nedgangen i EU-erhvervsgrenens vækst i 2010 og i UP faldt sammen med en kraftig stigning i lavprisdumpingimporten fra USA.
4.4.5. Beskæftigelse og produktivitet
2008
2009
2010
IP
Antal ansatte
2 331
2 419
2 523
2 552
Indeks: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivitet
(enhed/ansat)
924
1 157
1 298
1 328
Indeks: 2008 = 100
100
125
141
144
Kilde:
baseret på data fra EU-erhvervsgrenen indgivet af klageren.
(112)
Beskæftigelsen steg med 9 % i den betragtede periode. Den steg, nærmere betegnet, med 8 % fra 2008 til 2010, men steg kun marginalt med 1 % i UP. Denne udvikling afspejler tendensen for så vidt angår kapacitet og produktion i Unionen.
(113)
EU-erhvervsgrenens produktivitet blev målt som den årlige produktion pr. ansat. Den steg betydeligt i den betragtede periode, dvs. med 44 %, og afspejler læringseffekten og effektivitetsstigningen i og efter opstartsfasen.
4.4.6. Den faktiske dumpingmargens størrelse
(114)
I betragtning af mængden af, markedsandelen for og priserne på det pågældende lands dumpingimport kan virkningen på EU-erhvervsgrenen af de dumpingmargener, der blev konstateret i UP, ikke anses for ubetydelig.
4.4.7. Genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping
(115)
Dette spørgsmål er ikke relevant i denne forbindelse, da der ikke findes virkninger af tidligere dumping.
4.4.8. EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige enhedssalgspriser
2008
2009
2010
UP
Enhedspris (EUR)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indeks: 2008 = 100
100
90
94
109
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(116)
EU-erhvervsgrenens priser steg samlet set med 9 % i løbet af den betragtede periode. De faldt i 2009 sammenlignet med 2008, men steg derefter jævnt indtil udgangen af UP. Men undersøgelsen viste, at prisstigningerne ikke var tilstrækkelige til at dække EU-erhvervsgrenens omkostninger. Forskellen mellem salgspriserne og omkostningerne øgedes yderligere, navnlig i UP. Det skete samtidig med den øgede tilstedeværelse af lavprisdumpingimport fra USA på EU-markedet.
(117)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenens priser forblev højere (indtil 23 %) end priserne på dumpingimporten fra USA i den betragtede periode.
4.4.9. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evnen til at tilvejebringe kapital
2008
2009
2010
UP
Nettofortjeneste før skat (i EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indeks: 2008= - 100
- 100
4
- 102
- 246
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indeks: 2008= - 100
- 100
3
-49
-84
Likviditet (i EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indeks: 2008= - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Likviditet i % af EU-salget til ikke forretningsmæssigt forbundne parter
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indeks: 2008= - 100
- 100
980
930
494
Investeringer (i EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indeks: 2008 = 100
100
26
12
7
Investeringsafkast (%)
-10
2
-88
- 357
Indeks: 2008 = 100
- 100
15
- 870
-3 538
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(118)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet blev beregnet både i absolutte beløb (nettofortjenesten før skat) og udtrykt som nettofortjenesten eller -tabet før skat i procent af omsætningen ved salg af samme vare. EU-erhvervsgrenens rentabilitet var negativ i den betragtede periode, dog ikke i 2009, da det lykkedes for de stikprøveudvalgte virksomheder at opnå balance.
(119)
Investeringsafkastet fulgte et lignende mønster, men lå langt under det afkast, som var nødvendigt, for at EU-erhvervsgrenen kunne overleve.
(120)
Likviditeten var negativ i 2008, men forbedredes i 2009 og 2010. I UP begyndte likviditeten dog at falde igen og afspejlede dermed en forringelse af EU-erhvervsgrenens evne til selv at finansiere sine aktiviteter.
(121)
Udviklingen i rentabiliteten, likviditeten og investeringsafkastet i den betragtede periode begrænsede EU-erhvervsgrenens evne til at investere i sine aktiviteter og underminerede dens udvikling, hvilket tydeligt fremgår af en nedgang på 93 % i investeringerne i denne periode.
4.4.10. Lønninger
2008
2009
2010
UP
Lønninger (i EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indeks: 2008 = 100
100
107
117
132
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(122)
Lønningerne steg med 32 % i den betragtede periode og afspejler produktivitetsgevinster blandt de ansatte.
4.4.11. Lagerbeholdninger
2008
2009
2010
UP
Slutlagre (i ton)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indeks: 2008 = 100
100
69
112
91
Lagre i forhold til produktion (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Kilde:
Spørgeskemabesvarelser fra EU-producenter i stikprøven.
(123)
Lagerbeholdningerne faldt en anelse i den betragtede periode.
4.5. Konklusion om skade
(124)
Undersøgelsen har vist, at den kraftige stigning i lavprisdumpingimporten på EU-markedet fandt sted i 2010, navnlig i UP. I den periode udviste visse skadesindikatorer vedrørende EU-erhvervsgrenens økonomiske situation en forbedring, men væksten lå ikke på linje med stigningen i forbruget i den betragtede periode, og forbedringerne var derfor ikke tilstrækkelige til at give EU-erhvervsgrenen mulighed for at udvikle sine aktiviteter.
(125)
Som det er normalt i forbindelse med nye aktiviteter i vækst, udviste visse indikatorer, f.eks. salgsmængde, produktion og udnyttelseskapacitet, en positiv tendens i den betragtede periode. Forklaringen er den, at nye EU-producenter kom ind på markedet i den pågældende periode. Men undersøgelsen viste, at situationen på EU-markedet fra 2010, da den kraftige stigning i lavprisimporten fandt sted, ikke gav EU-producenterne mulighed for at nå op på et aktivitets- og prisniveau, der var tilstrækkeligt til at udvide og opretholde de betydelige investeringer, der blev gjort i den betragtede periode.
(126)
Det kunne konstateres, at lavprisimporten konstant underbød EU-erhvervsgrenens priser. På grund af prisniveauet kunne erhvervsgrenen ikke dække sine omkostninger og tilvejebringe den likviditet og den fortjeneste, der skulle til for at udvikle aktiviteterne.
(127)
Skadesindikatorerne vedrørende EU-erhvervsgrenens finansielle resultater, f.eks. rentabilitet, likviditet og investeringsafkast, forringedes eller forblev langt under det normale niveau. Det påvirkede i alvorlig grad EU-erhvervsgrenens evne til at rejse kapital og foretage yderligere investeringer i sine aktiviteter.
(128)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade i UP, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(129)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 5 og 6, blev det undersøgt, om dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i det pågældende land havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade; andre kendte faktorer end dumpingimporten, som samtidig kunne forvolde EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
5.2. Dumpingimportens virkninger
(130)
Som omhandlet ovenfor voksede EU-forbruget væsentligt med 29,2 % i den betragtede periode. Dumpingimporten fra det pågældende land steg imidlertid betydeligt i mængde, dvs. fra en andel på 1,9 % af EU-markedet ved begyndelsen af den betragtede periode til 15,7 % i UP. Det medførte klart et pres på EU-erhvervsgrenen især fra 2010 til slutningen af UP, da denne import mere end fordobledes. Fra 2010 og især i UP befandt der sig store mængder lavprisimport fra USA på EU-markedet, som underbød EU-erhvervsgrenens priser. Denne situation forhindrede erhvervsgrenen i at udvikle sig i UP som forventet.
(131)
Nogle parter har indvendt, at EU-erhvervsgrenens situation forbedredes netop fra 2010 til UP, og at den var sammenfaldende med fordoblingen af importen fra USA. Som anført i betragtning 102 og 107 førte det forhold, at mange EU-producenter begyndte at komme ind på markedet i den betragtede periode, til positive tendenser inden for visse skadesfaktorer, f.eks. produktion og salgsmængde. EU-erhvervsgrenen mistede imidlertid markedsandel i UP sammenlignet med 2010, mens EU-markedet samtidig oplevede den største stigning i dumpingimporten fra USA. Eksistensen af prisunderbud og pristryk førte til forværringen af EU-erhvervsgrenens overordnede finansielle situation, især med hensyn til rentabiliteten.
(132)
Lavprisimporten har således spillet en betydelig rolle i forbindelse med den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt i UP.
5.3. Andre faktorers indvirkning
(133)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev undersøgt for at sikre, at eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten: importen fra andre lande, EU-erhvervsgrenens eksportresultater, virkningen af den økonomiske krise og andre faktorer, som f.eks. udsving i råmaterialepriserne, efterspørgslens udvikling og de påståede interne problemer hos virksomhederne i EU-erhvervsgrenen.
5.3.1. Import fra andre lande (Brasilien)
(134)
Ifølge tilgængelige oplysninger var der bortset fra Brasilien ikke andre lande, der eksporterede den pågældende vare til Unionen i betydelige mængder i den betragtede periode. Med hensyn til priser er de brasilianske importpriser forblevet et godt stykke under EU-producenternes priser. Dog har importen fra Brasilien klart vist en faldende tendens i mængde (-81 %) og markedsandel (-25,8 %) i den betragtede periode. Da importmængden blev reduceret til et så lavt niveau i UP, kan den følgelig ikke anses for at have brudt årsagssammenhængen mellem lavprisimport fra USA og skaden for EU-erhvervsgrenen i UP.
2008
2009
2010
UP
Importmængden fra Brasilien (i ton)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indeks: 2008 = 100
100
86
39
19
Markedsandel for importen fra Brasilien (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Den gennemsnitlige
(Cif-enhedspris (EUR/pr. importeret ton)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indeks: 2008 = 100
100
88
104
111
Kilde:
Eurostat, the UK Renewable Fuels Agency, toldmyndighedernes importdatabase fra Nederlandene, Sverige, Finland og klageren.
(135)
En række parter hævdede, at importen fra Brasilien lå over bagatelgrænsen i hele den betragtede periode, og at den fandt sted til dumpingpriser på EU-markedet. De fremførte desuden, at importen fra USA kun erstattede den markedsandel, som var til overs efter den brasilianske import. Importen fra USA kan derfor ikke påstås at være årsagen til EU-erhvervsgrenens væsentlige skade.
(136)
Som forklaret ovenfor faldt den brasilianske import betydeligt i den betragtede periode. Markedsandelen faldt fra 30,3 % til 4,5 % på et tidspunkt, hvor forbruget steg betydeligt. I betragtning af de brasilianske eksportørers prisniveau på EU-markedet kan det ikke udelukkes, at tilstedeværelsen af brasiliansk bioethanol i en vis grad bidrog til EU-erhvervsgrenens skade. Det er imidlertid opfattelsen, at denne import blev reduceret til et sådant niveau i UP, at den ikke kan anses for at være en væsentlig årsag til denne skade. Faktisk steg dumpingimporten fra USA mere end 330 000 ton i perioden mellem 2010 og UP, hvorimod importen fra Brasilien faldt med ca. 200 000 ton. Det er således opfattelsen, at tilstedeværelsen af brasiliansk bioethanol på EU-markedet, især i UP, ikke er af en sådan beskaffenhed, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra USA og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen i den periode.
5.3.2. EU-erhvervsgrenens eksportresultater
2008
2009
2010
UP
Eksportsalg (i ton)
26 263
41 023
53 085
59 633
Kilde:
Klagen og spørgeskemabesvarelser fra stikprøveudvalgte EU-producenter.
(137)
Det fremgik af undersøgelsen, at mindre mængder af bioethanol blev eksporteret af EU-erhvervsgrenen i UP til priser, der stort set lå over EU-markedets priser. Derfor konkluderedes det, at eksportresultatet ikke er en faktor, som har brudt årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt, og dumpingimporten fra det pågældende land.
5.3.3. Virkningen af den økonomiske krise
(138)
Det blev ikke konstateret, at den økonomiske krise havde haft en negativ virkning på EU-erhvervsgrenen. Forbruget af bioethanol i Unionen oplevede sin største stigning i 2009, det år som generelt opfattes som det værste år i den økonomiske krise. I samme periode steg også EU-producenternes produktion og salg.
(139)
Ud fra ovenstående er det opfattelsen, at den økonomiske krise ikke har brudt årsagssammenhængen mellem lavprisimporten fra det pågældende land og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenens har lidt.
5.3.4. Andre faktorer
(140)
Parterne har også nævnt andre faktorer, som kunne have brudt årsagssammenhængen som f.eks. udsving i råmaterialepriserne, efterspørgslens udvikling, som var lavere end ventet, lovgivningsrammer i Unionen, som angiveligt er til ulempe for EU-producenterne, og visse påståede interne problemer hos EU-producenterne.
(141)
Med hensyn til udsving i råmaterialepriserne blev det konstateret, at både priserne på majs og hvede var volatile i den betragtede periode. Det fremgik af undersøgelsen, at de fleste producenter imidlertid sikrer sig mod denne risiko gennem en særlig prisfastsættelsesmekanisme med deres leverandører eller via finansmarkederne. Deraf følger, at råmaterialepriserne i anden halvdel af UP var mere eller mindre identiske, selv om disse priser var forskellige især fra 2008 til 2010, da prisen på majs var lavere end prisen på hvede. Det viser, at prisforskelle reduceres til et minimum, og at de ikke er af varig art.
(142)
Nogle parter har hævdet, at gennemførelsen af direktivet om vedvarende energi i medlemsstaterne har været for langsom, og at forbruget sakkede agterud i forhold til de mål, som nævnte direktiv havde fastsat. Men selv om de oprindelige mål ikke blev nået fuldt ud i den betragtede periode, er det en positiv faktor, at forbruget er vokset betydeligt, nemlig med 29,2 % i den periode, og det kan ikke tilsidesættes i analysen. Under alle omstændigheder kan den påståede langsomme gennemførelse af direktivet om vedvarende energi ikke berettige tilstedeværelsen af de store mængder lavprisdumpingimport på EU-markedet, som underbød EU-erhvervsgrenens priser og forvoldte skade for denne erhvervsgren. Derfor afvises denne påstand.
(143)
Parterne har også fremført, at EU-erhvervsgrenen alene ikke kunne efterkomme EU's efterspørgsel som følge af en lovgivningsmæssig usikkerhed, og at certificeringssystemet er meget langsomt og dermed undergraver de fordele, der findes for de certificerede EU-producenter. Nogle parter har endelig fremført, at det forhold, at mange EU-producenter havde interne problemer i den betragtede periode, forklarer enhver skade, de led. Disse påstande var imidlertid ikke dokumenteret, og undersøgelsen bekræftede ikke, at disse påstande var rigtige. Det bør dog påpeges, at det fremgik af undersøgelsen, at ethvert påstået lavt niveau med hensyn til EU-produktionen hovedsageligt var berettiget på grund af et lavt niveau for salgspriserne på EU-markedet, der generelt var påvirket af den kraftige stigning i lavprisimporten fra USA, som underbød EU-producenternes priser, især i UP. Tilsyneladende havde EU-producenterne ikke andet valg end at stoppe produktionen, da priserne ikke engang kunne dække omkostningerne til råmaterialer især i UP. Følgelig er de ovennævnte udokumenterede påstande ikke af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen i UP.
(144)
Det konkluderes således, at alle de ovennævnte faktorer ikke kunne bryde årsagssammenhængen mellem den skade, som EU-erhvervsgrenen led, og dumpingimporten fra USA.
(145)
Parterne nævner til sidst, at en betragtelig mængde import blev angivet under KN-kode 3824 i UP, hvilket medførte en lav told. Efter udgangen af UP blev denne told sat op. Parterne er af den opfattelse, at skaden forvoldtes af den lave told og ikke af dumpingen. I den forbindelse skal det tilføjes, at tolden kan ændre sig til enhver tid, og denne påstand kan derfor ikke sætte spørgsmål ved, om der opstod skade i undersøgelsesperioden.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(146)
Ovenstående analyse har vist, at der i den betragtede periode var en kraftig stigning i mængder og markedsandele for importen fra det pågældende land til lave priser. Dertil kommer, at det blev konstateret, at priserne på denne import underbød EU-erhvervsgrenens priser på EU-markedet.
(147)
Denne stigning i mængde og markedsandel i forbindelse med lavprisimporten fra det pågældende land faldt sammen med en generel og løbende stigning i forbruget i Unionen og også med negative resultater hos EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode. Eksportørerne fra det pågældende land havde held til at øge deres markedsandel ved systematisk at underbyde EU-erhvervsgrenens priser. Samtidig var EU-erhvervsgrenen ikke i stand til at nå bæredygtige og positive rentabilitetsniveauer til trods for deres aktivitetsforøgelse.
(148)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra det pågældende land og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(149)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem virkningerne af alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderedes det, at dumpingimporten fra USA har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
6. UNIONENS INTERESSER
6.1. Indledende bemærkning
(150)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om der til trods for konklusionen om skadevoldende dumping fra det pågældende land var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at indføre foreløbige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
6.2. EU-erhvervsgrenens interesser
(151)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra USA. Uden foranstaltninger til afhjælpning af de handelsforvridende virkninger af denne import forekommer en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation særdeles sandsynlig.
(152)
Det forventes, at indførelsen af antidumpingtold vil genoprette effektive handelsvilkår på EU-markedet, således at EU-erhvervsgrenens priser kan afspejle produktionsomkostningerne. Det kan forventes, at indførelsen af foranstaltninger også vil betyde, at EU-erhvervsgrenen kan øge salgsmængden og således genvinde den markedsandel, der blev tabt på grund af dumpingimporten. Dette vil igen have positive virkninger for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og rentabilitet.
(153)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af antidumpingforanstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i USA ville være i EU-erhvervsgrenens interesse.
6.3. Importørernes interesser
(154)
To virksomheder besvarede spørgeskemaet for ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen. Der fandt kontrolbesøg sted hos disse samarbejdsvillige importører. For begge virksomheder, hvor der blev aflagt besøg, udgør bioethanolaktiviteten kun en lille del af deres samlede omsætning (under 5 %). Desuden anførte de begge, at de kunne videregive enhver prisstigning til deres kunder, dvs. brugerne.
(155)
Ud fra de tilgængelige oplysninger blev det konkluderet, at indførelsen af foranstaltninger ikke ville få en betydelig negativ virkning på importørerne.
6.4. Brugernes interesser
(156)
Fire virksomheder besvarede spørgeskemaet for brugerne i Unionen. Der fandt kontrolbesøg sted hos en af disse.
(157)
For den virksomhed, hvor der blev aflagt besøg, udgør bioethanolaktiviteten kun en lille del af dens samlede omsætning (under 5 %). Virksomheden har foretaget en konsekvensanalyse med udgangspunkt i en blanding af E5 og beregnet, at en told på 100 EUR pr. m3 ville medføre en prisstigning på 0,005 EUR pr. liter ved pumpen.
(158)
For så vidt angår de andre tre brugere, er det ud fra oplysningerne i deres spørgeskemabesvarelser klart, at virkningen også vil være begrænset. For en virksomhed er den mængde, der er indkøbt i det pågældende land, ret begrænset, og indførelsen af en antidumpingtold ville kun føre til en minimal virkning på dens rentabilitet.
(159)
De andre to samarbejdsvillige brugere er forretningsmæssigt forbundet og har angivet, at enhver indførelse af antidumpingtold kan videregives til deres kunder. De gjorde det også klart, at de har tilstrækkelige valgmuligheder med hensyn til forsyningskilder, og at de ikke er afhængige af amerikansk import.
(160)
En række parter har påstået, at der ikke er tilstrækkelig kapacitet i Unionen til at efterkomme den samlede efterspørgsel, og at Unionen har brug for importen for at dække sit bioethanolbehov. De kontrollerede tal for kapaciteten viser, at der stadig var uudnyttet kapacitet i Unionen især i betragtning af de lave salgspriser. Følgelig vil EU-producenterne være i stand til at øge deres produktion for at opfylde den stigende efterspørgsel, især når handelsforvridningerne fjernes fra markedet. Endvidere forventes det, at der vil blive bygget nye anlæg, som vil blive taget i brug i den nærmeste fremtid, hvilket reducerer enhver påstået risiko for forsyningsproblemer i Unionen.
(161)
I lyset af ovenstående blev det konkluderet, at resultatet af antidumpingforanstaltningerne over for importen af bioethanol med oprindelse i USA ikke ville få en betydelig negativ virkning på brugerne i Unionen.
6.5. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(162)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser konkluderet, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre antidumpingforanstaltninger over for importen af bioethanol med oprindelse i USA.
7. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
7.1. Skadestærskel
(163)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
(164)
For at fastsætte omfanget af disse foranstaltninger blev dumpingmargenerne taget i betragtning, såvel som den told, der kræves for at bringe den skadevoldende situation for EU-erhvervsgrenen til ophør uden dog at overstige den konstaterede dumpingmargen.
(165)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport.
(166)
I dette tilfælde blev det i lyset af bemærkningerne, navnlig i betragtning 102 og 103, konkluderet, at målfortjenesten for EU-erhvervsgrenen bør baseres på den fortjeneste, der blev opnået, da importen fra USA var ubetydelig, dvs. den gennemsnitlige fortjenstmargen før skat hos en af EU-producenterne i stikprøven i 2008 og 2009, en producent, som ikke var i opstartsfasen på det pågældende tidspunkt. Det blev derfor konstateret, at en margen på 6,8 % af omsætningen er rimelig og kunne anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå under normale handelsforhold uden den skadevoldende dumping i UP.
(167)
På dette grundlag blev der beregnet en ikkeskadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikke-skadevoldende pris blev fastsat ved at justere de salgspriser, der blev krævet af EU-producenterne i stikprøven, med den faktiske fortjeneste eller det faktiske tab i UP og ved at lægge ovennævnte fortjenstmargen til.
(168)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de samarbejdsvillige amerikanske eksportører/producenters vejede gennemsnitlige importpris som fastsat ved beregningen af underbud, og den ikke-skadevoldende pris for de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi.
7.2. Toldens form og størrelse
(169)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, indføres en endelig antidumpingtold på importen af den pågældende vare svarende til enten dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told. Alle toldsatser bør derfor fastsættes på samme niveau som de konstaterede dumpingmargener.
(170)
Der foreslås følgende endelige antidumpingtold:
Dumping-margen
Skadesmargen
Endelig told
Landsdækkende dumpingmargen
9,5
31,1
9,5
(171)
Da antidumpingtolden også vil finde anvendelse på blandinger, der indeholder mere end 10 vægtprocent (v/v) bioethanol, anses det med henblik på medlemsstaternes toldmyndigheders effektive gennemførelse af foranstaltningen for passende at fastsætte tolden som et fast beløb på grundlag af indholdet af ren bioethanol.
(172)
Den antidumpingtoldsats, der er anført i denne forordning, blev fastsat på grundlag af resultaterne af den udførte undersøgelse. Den afspejler den situation, der konstateredes i løbet af undersøgelsen. Denne landsdækkende toldsats for alle virksomheder finder anvendelse på import af den pågældende vare med oprindelse i USA.
(173)
På grund af den formodede dynamiske markedsudvikling i forbindelse med den pågældende vare var det oprindeligt hensigten at begrænse foranstaltningernes varighed til 3 år, men som følge af bemærkninger fra interesserede parter blev dette spørgsmål taget op til fornyet overvejelse. Klagerne hævdede navnlig, at det på indeværende tidspunkt er for tidligt at forvente en større ændring i markedsmønstrene, for overgangen til en ny generation af bioethanol kan meget vel strække sig over lang tid og bør ikke tages i betragtning i forbindelse med dette forslag. På samme måde er det også være for tidligt at forudsige, hvordan resultaterne og virkningerne af visse reguleringsforslag, som nu er til behandling, bliver for alle de erhvervsdrivende på markedet. Efter en nærmere gennemgang af disse argumenter blev det ikke anset for hensigtsmæssigt at afvige fra foranstaltningernes normale gyldighedsperiode, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Det hindrer dog ikke eventuelle interesserede parter i at anmode om en fornyet undersøgelsen, hvis omstændighederne berettiger til det, jf. artikel 11, stk. 3.
8. REGISTRERING
(174)
Klageren har anmodet Kommissionen om at registrere importen af bioethanol med oprindelse i USA. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 14, stk. 6, kan Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg pålægge toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til at registrere importen, således at der senere kan anvendes foranstaltninger over for denne import fra datoen for registreringen. Importen kan gøres til genstand for registrering efter anmodning fra EU-erhvervsgrenen, hvis anmodningen herom indeholder tilstrækkelige beviser til at begrunde en sådan foranstaltning. Klageren hævdede, at eftersom der blev indført registrering i forbindelse med den parallelle antisubsidieprocedure vedrørende importen af bioethanol med oprindelse i Amerikas Forenede Stater (14), var disse betingelser automatisk opfyldt.
(175)
Det bør dog understreges, at registreringen i den parallelle antisubsidieprocedure finder sted under helt anderledes omstændigheder. På trods af at der blev konstateret udligningssubsidiering og deraf følgende væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen i undersøgelsesperioden, jf. betragtning 10 i forordning (EU) nr. 771/2012, besluttede Kommissionen ikke at indføre midlertidig udligningstold, da det blev foreløbigt konkluderet, at den vigtigste subsidieordning, der var i kraft i undersøgelsesperioden, var blevet bragt til ophør i den forstand, at den ikke længere medførte en fordel på det tidspunkt, hvor de midlertidige foranstaltninger ville være blevet indført. Der forelå imidlertid dokumentation for, at USA muligvis vil genindføre den vigtigste subsidieordning, der blev konstateret at være udligningsberettiget, i de kommende måneder med tilbagevirkende kraft. I så fald mente Kommissionen, at den ville have været berettiget til at indføre (og senere opkræve) midlertidig udligningstold under den igangværende undersøgelse. For at bevare Den Europæiske Unions rettigheder under disse særlige omstændigheder besluttede Kommissionen således at pålægge toldmyndighederne at registrere importen. Disse særlige omstændigheder gør sig ikke gældende i forbindelse med denne antidumpingprocedure -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af bioethanol, kaldet »brændstofethanol«, dvs. ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde), denatureret eller ikke denatureret, med undtagelse af varer med et vandindhold på over 0,3 % (m/m) målt i henhold til standard EN 15376, men herunder ethylalkohol produceret af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) i blandinger med benzin med et ethylalkoholindhold på over 10 % (v/v) til anvendelse som brændstof, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 og ex 3824 90 97 (Taric-kode 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 og 3824909767) og med oprindelse i Amerikas Forenede Stater.
2. Den endelige antidumpingtold for den i stk. 1 omhandlede vare fastsættes til 62,3 EUR pr. tons netto. Antidumpingtolden finder anvendelse på andelen i varen i vægtprocent af det samlede indhold af ren ethylalkohol fremstillet af landbrugsprodukter (opført i bilag I til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde) (bioethanolindholdet).
3. De varer, der er beskrevet i stk. 1, er fritaget for den endelige antidumpingtold, hvis de anvendes til andre formål end til brændstof. Fritagelse er betinget af de vilkår, som er anført i de relevante EU-bestemmelser med henblik på toldtilsyn med anvendelsen af sådanne varer (se artikel 291 til 300 i Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93).
4. I tilfælde, hvor varer er blevet beskadiget før overgangen til fri omsætning, og hvor den pris, der faktisk er betalt eller skal betales, derfor fordeles med henblik på fastsættelse af toldværdien i henhold til artikel 145 i forordning (EØF) nr. 2454/93, reduceres det toldbeløb, der er beregnet på grundlag af de ovenfor anførte beløb, med en procentsats svarende til fordelingen af den pris, der faktisk er betalt eller skal betales.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. februar 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 157/2013,
annettu 18 päivänä helmikuuta 2013,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä25 päivänä marraskuuta 2011 ilmoituksen (2) polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Amerikan yhdysvalloista, jäljempänä ’Yhdysvallat’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevan bioetanolin tuonnissa unioniin.
(2)
Samana päivänä komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa unioniin ja pani vireille erillisen tutkimuksen (AS tutkimus). Tämä menettely päättyi 21 päivänä joulukuuta 2012 ilman tasoitustoimenpiteitä.
(3)
Polkumyynnin vastainen menettely pantiin vireille, kun eurooppalainen tuottajajärjestö European Producers Union of Renewable Ethanol Association (ePURE), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli 12 päivänä lokakuuta 2011 tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia bioetanolin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanemiseksi.
1.2 Menettelyn osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, yhdysvaltalaisille viejille/tuottajille, tuojille ja muille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Yhdysvaltojen viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5)
Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
1.2.1 Otanta yhdysvaltalaisista viejistä/tuottajista
(6)
Yhdysvaltalaisten viejien/tuottajien mahdollisen suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä.
(7)
Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia yhdysvaltalaisia viejiä/tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tutkimuksen vireillepanosta ja vastaamaan otantalomakkeeseen sekä toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot bioetanolin tuotantoon ja myyntiin liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 väliseltä ajalta, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.
(8)
Myös asiaa hoitavia Yhdysvaltojen viranomaisia kuultiin edustavan otoksen valinnasta.
(9)
Yli 60 viejää/tuottajaa ilmoittautui ja toimitti otantaa varten pyydetyt tiedot 15 päivän määräajassa.
(10)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otoksen, joka perustui bioetanolin unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otokseen sisältyi kuusi yhdysvaltalaista bioetanolin tuottajaa, jäljempänä ’Yhdysvaltoja koskeva otos’.
(11)
Tutkimuksen aikana havaittiin, että erään Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valitun tuottajan tuotantoa ei viety unioniin tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi yritys poistettiin otoksesta.
(12)
Vaikka muut otokseen valitut tuottajat mainitsivat otantalomakkeessa vieneensä bioetanolia unioniin, tutkimuksen mukaan yksikään niistä ei vienyt bioetanolia unionin markkinoille. Itse asiassa ne myivät bioetanolia kotimaassaan etuyhteydettömille kauppiaille/sekoittajille, jotka sekoittivat bioetanolia bensiiniin ja myivät sen uudelleen Yhdysvaltojen markkinoilla tai vietäväksi erityisesti unioniin. Tutkimuksessa paikan päällä havaittiin, että toisin kuin otokseen valittujen yhdysvaltalaisten tuottajien otantalomakkeissaan esittämien tietojen perusteella vaikutti, kyseiset tuottajat eivät yleensä tienneet, oliko heidän tuotantonsa tarkoitettu unionin markkinoille tai muille tietyille markkinoille Yhdysvaltojen markkinat mukaan luettuina, eivätkä ne olleet tietoisia kauppiaiden/sekoittajien myyntihinnoista. Tämä tarkoittaa, että yhdysvaltalaiset bioetanolin tuottajat eivät vie kyseistä tuotetta unioniin. Sen sijaan tuotetta vievät kauppiaat/sekoittajat. Näin ollen Yhdysvaltoja koskevan otoksen perusteella kerättyjen ja tarkistettujen tietojen avulla ei alustavasti voitu päätellä, vietiinkö yhdysvaltalaista bioetanolia unioniin polkumyyntihinnoin tutkimusajanjaksolla.
(13)
Tuolloin ei siis voitu määrätä polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä.
(14)
Yhdysvaltoja koskevassa otoksessa pyrittiin tunnistamaan bioetanolia unioniin vievät yritykset lähinnä niiden tietojen perusteella, joita oli saatu etuyhteydettömiltä sekoittajilta/kauppiailta, jotka eivät alustavassa vaiheessa olleet tutkimuksen kohteena. Vaikka eräs tällainen kauppias teki tutkimuksen alustavassa vaiheessa yhteistyötä ja toimitti lisätietoja, tiedot eivät riittäneet vahvistamaan tarkasti ja luotettavasti niitä tietoja, joita tarvittiin polkumyyntimarginaalien laskemiseen.
(15)
Polkumyyntiä koskevan tutkimuksen toteuttamiseksi katsottiin sen vuoksi tarpeelliseksi käyttää niiden kauppiaiden ja sekoittajien toimittamia tietoja, jotka todellisuudessa veivät kyseistä tuotetta unioniin.
(16)
Sen vuoksi polkumyyntiä koskevat lomakkeet lähetettiin kahdeksalle suurimmalle yhdysvaltalaiselle kauppiaalle/sekoittajalle, jotka saatiin selville Yhdysvaltoja koskevaa otosta tarkasteltaessa. Näiden kauppiaiden/sekoittajien osuus kaikesta bioetanolin viennistä unioniin on yli 90 prosenttia. Kaksi niistä suostui tekemään yhteistyötä tutkimuksen puitteissa. Niiden viennin osuus kaikesta bioetanolin viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla on noin 51 prosenttia.
1.2.2 Otanta unionin tuottajista
(17)
Unionin tuottajien mahdollisen suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä.
(18)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista, jäljempänä ’EU:n otos’. Otos käsitti viisi yritystä ja ryhmittymää niistä 19:stä unionin tuottajasta, jotka olivat tiedossa ennen tutkimuksen vireillepanoa. Yritykset valittiin otokseen tutkimusajanjaksolla tuotetun bioetanolin määrän sekä tiedossa olevien tuottajien sijainnin perusteella. Otokseen kuuluvien yritysten osuus unionin arvioidusta kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla oli 48 prosenttia.
(19)
Tutkimuksen aikana kuitenkin selvisi, että EU:n otokseen sisältyvät ryhmittymät koostuivat joko useista yrityksistä tai yksittäisistä yhteisöistä, jotka tuottivat ja myivät samankaltaista tuotetta. Tässä tapauksessa olisi pitänyt tutkia 13:a yritystä. Tutkimukseen käytettävissä olleen ajan puitteissa ei kuitenkaan ollut mahdollista tutkia niitä kaikkia. Sen vuoksi päätettiin tutkia uudelleen edustavan otoksen valintaa varten käytettävissä olleet tiedot. Katsottiin, että otoksen olisi perustuttava suurimpiin yksittäisiin tuottajiin unionissa ja kyseisissä ryhmittymissä ottaen lisäksi huomioon unionin tuottajien maantieteellisen jakautumisen.
(20)
Lopulliseen EU:n otokseen valittiin siten kuusi yksittäistä tuottajaa niiden edustavuuden perusteella, jota mitattiin tutkimusajanjaksolla tuotetun ja myydyn bioetanolin määrän sekä tuottajien maantieteellisen sijainnin perusteella. Näiden Belgiassa, Alankomaissa, Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja Saksassa sijaitsevien tuottajien osuus on 36 prosenttia unionin arvioidusta kokonaistuotannosta ja 44 prosenttia niiden yritysten kokonaistuotannosta, jotka toimittivat tietoja otoksen valintaa varten. Tämän otoksen katsottiin olevan edustava unionin tuotannonalan mahdollisesti kärsimän vahingon tutkimisen kannalta.
(21)
Asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomioita tämän otoksen asianmukaisuudesta.
(22)
Eräät osapuolet väittivät, että EU:n otos oli vähemmän edustava kuin alkuperäinen otos, johon sisältyi kokonaisia yritysryhmiä. Niiden mukaan unionin tuotannonalan tilannetta voidaan analysoida puolueettomasti vain, jos otetaan huomioon kaikki yritykset, jotka kuuluvat otokseen valittuihin ryhmittymiin. Ne väittivät erityisesti, että ryhmittymät voivat ohjata kustannuksia ja tuloja sellaisille yrityksilleen, joihin ei ole tehty tarkastuksia ja jotka saattavat siten jäädä vahinkoanalyysin ulkopuolelle.
(23)
Tältä osin on todettava, että komissio on tarkastellut asianmukaisesti tietoja, jotka kaikki otokseen kuuluvat ja otoksen ulkopuoliset yritykset ja erityisesti ryhmittymiin kuuluvat yritykset ovat toimittaneet, varmistaakseen, että kaikki otokseen valittujen yritysten tuotantoon ja myyntiin liittyvät kustannukset ja tulot on otettu täysimääräisesti ja oikein huomioon vahinkoanalyysissa.
(24)
Eräät osapuolet arvostelivat sellaisten unionin tuottajien sisällyttämistä EU:n otokseen, jotka olivat vasta aloittelemassa toimintaansa. Lisäksi ne totesivat, että otokseen ei olisi pitänyt valita erästä yritystä, jolla oli vuonna 2011 merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia ja joka sijaitsi sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei ollut pannut täytäntöön uusiutuvaa energiaa koskevaa direktiiviä (4). Lisäksi ne väittivät, että jos kyseiset yritykset sisällytettäisiin otokseen, komission olisi mukautettava niitä koskevia tietoja poikkeuksellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi.
(25)
Komissio katsoo, että yritys voidaan valita otokseen, vaikka se olisi aloittanut toimintansa äskettäin tai käynnistänyt sen uudelleen. Näiden yritysten valinta otokseen ei ole vastoin perusasetuksen 17 artiklassa säädettyjä otoksen valintaa koskevia kriteerejä. Osapuolet eivät esittäneet tietojen mukauttamista koskevan väitteensä yhteydessä mitään erityisiä seikkoja eivätkä toimittaneet väitteensä tueksi todisteita. Ne eivät myöskään ehdottaneet, millä perusteella tietoja olisi pitänyt mukauttaa.
(26)
Tutkimuksessa ei havaittu sellaisia kustannuksia, kuten nopeutettuja poistoja, joita olisi pitänyt mukauttaa yrityksen alkuvaiheen toiminnasta mahdollisesti aiheutuvan vääristymän korjaamiseksi. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(27)
Eräät osapuolet arvostelivat sitä, että EU:n otoksesta jätettiin pois yritys, joka oli ensin valittu alustavasti ja joka sijaitsi sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa kulutetaan ja tuotetaan paljon bioetanolia. Ne väittivät, että kyseisen yrityksen taloudellinen tilanne oli hyvä, ja vihjasivat, että se oli jätetty pois otoksesta juuri tämän takia. Ne väittivät lisäksi, että otos oli tarkoituksella valittu todistamaan vahingon aiheutuminen. Osapuolten mukaan komission olisi pitänyt lähettää kaikille tuottajille suppeat kyselylomakkeet, joiden avulla olisi voitu kerätä otoksen valinnassa tarvittavat tiedot.
(28)
Suppeiden kyselylomakkeiden osalta voidaan todeta, että komissio pyysi ennen otoksen valintaa kaikilta unionin tuottajilta, joita asian tiedettiin koskevan, tarpeellisia tietoja otoksen valintaa varten. Kuten ilmoituksen 5.2.1 kohdassa todetaan, nämä tiedot olivat menettelyn aloittamispäivästä saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetusta asiakirjasta eikä vastaajien taloudellinen tilanne käynyt niistä ilmi. Komissiolla oli siis käytettävissään riittävästi asianmukaista tietoa edustavan otoksen valitsemiseen perusasetuksen 17 artiklassa vahvistettujen kriteerien mukaisesti, mutta se ei kyennyt suorittamaan yritysten valintaa tulospainotteisesti. Näin ollen edellä esitetyt väitteet hylättiin.
(29)
Lopuksi osapuolet väittivät, että otokseen olisi pitänyt valita yrityksiä, jotka valmistavat bioetanolia sokerijuurikkaasta, sillä tällainen tuotanto voi olla paljon kannattavampaa kuin bioetanolin valmistus esimerkiksi vehnästä. Vaikka tätä väitettä ei perusteltu, käytettävissä olevista tiedoista selviää, että sokerijuurikkaasta valmistettu bioetanoli muodostaa vain pienen osan unionin kokonaistuotannosta (noin 12 % vuonna 2011) ja että kaksi otokseen valituista yrityksistä käyttää bioetanolin tuotannossa raaka-aineena myös jonkin verran sokerijuurikasta. Sen vuoksi väite hylätään.
(30)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että vahinkoanalyysia varten edellä kuvatulla tavalla valittu otos on unionin tuotannonalan osalta edustava.
1.2.3 Otanta etuyhteydettömistä tuojista
(31)
Menettelyn piiriin kuuluvien tuojien mahdollisen suuren määrän vuoksi vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn soveltamista tuojiin.
(32)
Vain kolme tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Yhteistyöhön suostuneiden tuojien vähäisen määrän vuoksi otantaa ei katsottu tarpeelliseksi.
1.2.4 Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen
(33)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan. Kyselylomakkeet lähetettiin otokseen valituille yhdysvaltalaisille viejille/tuottajille, otokseen valituille unionin tuottajille, yhteistyöhön osallistuville kolmelle etuyhteydettömälle tuojalle unionissa ja kaikille käyttäjille, joita tutkimuksen tiedettiin koskevan.
(34)
Vastaukset saatiin otokseen valituilta yhdysvaltalaisilta viejiltä/tuottajilta, otokseen valituilta unionin tuottajilta, kahdelta etuyhteydettömältä tuojalta ja neljältä käyttäjältä.
(35)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun lopullista määrittämistä varten.
(36)
Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhdysvaltalaiset viejät/tuottajat
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas and Sioux Falls, South Dakota
Etuyhteydetön yhdysvaltalainen kauppias
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Etuyhteydessä oleva kauppias Sveitsissä
-
Cargill International SA, Geneve
Unionin tuottajat
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Alankomaat
-
BioWanze, SA Wanze, Belgia
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Saksa
-
Ensus, Yarm, Yhdistynyt kuningaskunta
-
Lantmännen Energi / Agroetanol, Norrköping, Ruotsi
-
Tereos BENP, Lillebonne, Ranska
Etuyhteydettömät unionin tuojat
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Alankomaat
-
Greenergy Fuels Limited, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Unionin käyttäjät
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Alankomaat
1.3 Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(37)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 välisen ajanjakson. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu koski vuoden 2008 tammikuun ja tutkimusajanjakson päättymisen välistä aikaa, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Tarkasteltavana oleva tuote
(38)
Tarkasteltavana oleva tuote on Yhdysvalloista peräisin oleva bioetanoli, jota kutsutaan myös ”etanolipolttoaineeksi”, eli (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotettu denaturoitu tai denaturoimaton etyylialkoholi, lukuun ottamatta tuotteita, joiden vesipitoisuus on yli 0,3 prosenttia (m/m) mitattuna standardin EN 15376 mukaisesti, sekä (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotettu etyylialkoholi bensiinisekoituksissa, joiden etyylialkoholipitoisuus on yli 10 prosenttia (v/v), ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 ja ex 3824 90 97.
(39)
Bioetanolia voidaan valmistaa useista maatalouden raaka-aineista, kuten sokeriruo’osta, sokerijuurikkaasta, perunasta, maniokista ja maissista. Yhdysvalloissa tehdään seuraava erottelu raaka-aineen perusteella:
a)
Perinteinen biopolttoaine (jota valmistetaan lähinnä maissista ja jota kutsutaan yleensä maissietanoliksi), joka määritellään maissitärkkelyksestä saatavaksi uusiutuvaksi polttoaineeksi, joka tuotetaan energiaomavaraisuutta ja energiavarmuutta koskevan vuoden 2007 lain (5) antamispäivämäärän jälkeen rakennetussa laitoksessa ja jonka avulla on tulevaisuudessa voitava vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosenttia verrattuna bensiinistä ja dieselistä niiden elinkaaren aikana aiheutuviin kasvihuonekaasupäästöihin.
b)
Edistyksellinen biopolttoaine, jolla tarkoitetaan muuta uusiutuvaa polttoainetta kuin maissitärkkelyksestä valmistettua etanolia ja joka tuotetaan uusiutuvasta biomassasta ja jonka elinkaaren aikaiset kasvihuonekaasupäästöt energiapolitiikkalakia (Energy Policy Act) valvovan viranomaisen mukaisesti määritettyinä ovat vähintään 50 prosenttia pienemmät kuin vertailukohtana käytetyt kasvihuonekaasupäästöt. Tämä käsittää selluloosapohjaiset biopolttoaineet, kuten bioetanolin ja biomassapohjaisen dieselin. Edistyksellisten biopolttoaineiden ohjelma kattaa selluloosapohjaiset biopolttoaineet, biomassapohjaisen dieselin ja sekalaiset edistykselliset biopolttoaineet.
(40)
Selluloosapohjainen biopolttoaine (6) on uusiutuvasta biomassasta peräisin olevasta selluloosasta, hemiselluloosasta tai ligniinistä valmistettu uusiutuva polttoaine, jonka elinkaaren aikaiset kasvihuonekaasupäästöt energiapolitiikkalakia valvovan viranomaisen mukaisesti määritettyinä ovat vähintään 60 prosenttia pienemmät kuin vertailukohtana käytetyt elinkaaren aikaiset kasvihuonekaasupäästöt. Selluloosapohjaiset biopolttoaineet käsittävät selluloosapohjaisen bioetanolin. Yhdysvaltain liittovaltio on tukenut tutkimuksia ja pilottihankkeita, jotka koskevat edistyksellisten biopolttoaineiden ja erityisesti selluloosapohjaisen bioetanolin tuotantoa varsinkin maa- ja metsätalouden jätteistä. Yhdysvaltojen viranomaisten ja julkisesti saatavilla olevien tietojen (7) mukaan tällaista bioetanolia tuotetaan vuonna 2014 noin 4 miljardia litraa ja vuoteen 2021 mennessä jo yli 50 miljardia litraa. Selluloosapohjaisen bioetanolin tuotanto oli tutkimusajanjaksolla vähäistä.
(41)
Tutkimusajanjakson aikana ja nykyhetkeen asti tärkein raaka-aine Yhdysvalloissa on ollut maissi, kun taas unionissa käytetyin raaka-aine on vehnä.
(42)
Tutkimuksen mukaan bioetanolia myydään yleensä puhtaassa muodossa sekoittajille/kauppiaille, jotka sekoittavat (8) sitä bensiiniin erityisesti tuottaakseen korkealaatuisia sekoituksia, jotka viedään ulkomaille tai myydään kotimaan markkinoilla jatkosekoitusta varten tai käytetään polttoaineena. Sekoittaminen ei ole kovin monimutkaista, ja se voidaan suorittaa erityisissä säiliöissä, joihin lisätään haluttu prosenttimäärä bioetanolia ja bensiiniä.
(43)
Jotta eri puolilla maailmaa käytettävät erityyppiset bioetanolit ja bioetanolisekoitukset voitaisiin erottaa toisistaan, polttoaineena käytettäville etanoliseoksille annetaan E-numerot, jotka kuvaavat etanolin prosenttiosuutta seoksen tilavuudesta. Esimerkiksi E85 sisältää 85 prosenttia vedetöntä etanolia ja 15 prosenttia bensiiniä. Vähän etanolia sisältävät sekoitukset (E5-E25) tunnetaan myös ”gasoholin” nimellä, vaikka kansainvälisesti gasoholilla tarkoitetaan yleensä E10-sekoitusta. Sekoituksia, joissa on etanolia 10 prosenttia tai vähemmän, oli vuoteen 2011 mennessä käytössä yli 20 maassa. Kärjessä oli Yhdysvallat, missä lähes kaikkeen vähittäismyynnissä olevaan bensiiniin oli vuonna 2010 sekoitettu 10 prosenttia bioetanolia.
(44)
Tutkimuksen mukaan kaikki bioetanolityypit katsotaan vuoden 2005 energiapolitiikkalain (Energy Policy Act of 2005) mukaisesti vahvistetun uusiutuvia polttoaineita koskevaan standardiin (RFS1) perustuvan kansallisen ohjelman nojalla biopolttoaineeksi. Lailla muutettiin ilmansuojelulakia (Clean Air Act) vahvistamalla ensimmäinen kansallinen uusiutuvia polttoaineita koskeva standardi. Yhdysvaltojen kongressi antoi Yhdysvaltojen ympäristönsuojeluvirastolle tehtäväksi koordinoida Yhdysvaltojen energiaministeriön, Yhdysvaltojen maatalousministeriön ja sidosryhmien kanssa ohjelman suunnittelua ja täytäntöönpanoa.
(45)
Yhdysvallat on energiapolitiikkansa ansiosta ollut vuodesta 2005 alkaen maailman suurin bioetanolin tuottaja, jonka osuus kaikesta maailmassa tuotetusta bioetanolista on 57,5 prosenttia. Vuonna 2009 energiapolitiikkalain vaatimusten ansiosta Yhdysvalloissa tuotettiin vähintään 11 miljardia gallonaa uusiutuvia polttoaineita, jotta voitiin saavuttaa energiaomavaraisuutta ja energiavarmuutta koskevassa vuoden 2007 laissa asetetut tavoitteet. Suurimittaisen tuotannon ansiosta yhdysvaltalaiset tuottajat kykenivät viemään bioetanolia muille markkinoille, myös unioniin.
(46)
Virallisista lähteistä, markkinoilta ja julkisesti saatujen tietojen (9) perusteella kaikentyyppistä bioetanolia ja seoksiin sisältyvää bioetanolia eli bioetanolin ja mineraalibensiinin sekoituksia, kuten edellä johdanto-osan 43 kappaleessa esitetään, jotka tuotetaan Yhdysvalloissa ja myydään joko kotimaassa tai viedään ulkomaille, pidetään bioetanolipolttoaineina, ja ne kuuluvat Yhdysvaltojen lainsäädäntöpakettiin, joka koskee energiatehokkuutta, uusiutuvaa energiaa ja vaihtoehtoisia polttoaineita.
(47)
Tämän tutkimuksen piiriin kuuluvilla kaikentyyppisillä bioetanoleilla ja seoksiin sisältyvällä bioetanolilla havaittiin olevan samat tai hyvin samankaltaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset tuotantoon mahdollisesti käytetyistä erilaisista raaka-aineista tai tuotantoprosessin eroista huolimatta. Tarkasteltavana olevan tuotteen mahdolliset pienet vaihtelut eivät muuta sen perusmääritelmää tai ominaisuuksia taikka käsitystä, joka eri osapuolilla siitä on.
(48)
Eräiden osapuolten mukaan tarkasteltavana olevaa tuotetta ei ollut määritelty selkeästi erityisesti sen takia, että määritelmän perusteella ei voitu erotella polttoaineena käytettävää bioetanolia muihin sovelluksiin tarkoitetusta bioetanolista. Sen vuoksi ne väittivät, että tutkimuksessa olisi tarkasteltava kaikkiin käyttötarkoituksiin tarkoitettua etanolia sekä kaikista raaka-aineista valmistettua etanolia, mukaan lukien synteettinen etanoli, joka kilpailee bioetanolin kanssa teollisuuskäytössä.
(49)
Eräs osapuoli väitti päinvastoin, että tutkimuksessa olisi tarkasteltava pelkästään polttoaineena käytettävää bioetanolia ja että teollisuuskäyttöön tarkoitettu bioetanoli olisi jätettävä sen ulkopuolelle.
(50)
Tältä osin olisi huomattava, että tarkasteltavana oleva tuote olisi ensisijaisesti määriteltävä fyysisten, teknisten ja kemiallisten perusominaisuuksien eikä käyttötarkoitusten tai sovellusten perusteella. Tuotteella, jolla on useita käyttötarkoituksia, voi olla samat tai samankaltaiset perusominaisuudet riippumatta sen myöhemmästä käytöstä. Eräissä tapauksissa voi olla tarpeen syventää tuotteen määritelmän ja soveltamisalan analyysia tuotannonalan ja markkinoiden erityispiirteet huomioon ottaen.
(51)
Tässä tapauksessa oli selvää, että vireillepanoilmoituksessa ei ollut tarkoitus sisällyttää synteettistä etanolia tuotteen määritelmään. Synteettinen etanoli poikkeaa ominaisuuksiltaan bioetanolista, eikä se vastaa edellä määriteltyjä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään liittyviä kriteerejä. Tutkimukseen ei osallistunut yksikään sellainen tuottaja, joka tuotannossaan keskittyy kyseiseen tuotteeseen. Sen vuoksi synteettistä etanolia ei voida sisällyttää tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, vaan se jää tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Toisin kuin eräät osapuolet ovat esittäneet, tämä selvennys ei muuta tutkimuksen soveltamisalaa tai tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää eikä sillä ollut vaikutusta käytettyjen tietojen laatuun.
(52)
Polttoaineena käytettävällä bioetanolilla ja muihin sovelluksiin tarkoitetulla bioetanolilla saattaa olla samanlaisia ominaisuuksia. Polkumyyntiä tarkasteltiin tutkimuksen aikana kuitenkin niiden yhdysvaltalaisten toimijoiden tasolla, jotka tuottivat tai sekoittivat bioetanolia käytettäväksi polttoaineena eli polttoainesekoituksiin lisättävää bioetanolia. Vastaavasti unionin tuottajien tutkimuksessa keskityttiin bioetanoliin, joka oli tarkoitettu polttoainesovelluksiin eikä muihin käyttötarkoituksiin. Näin ollen muihin käyttötarkoituksiin kuin polttoaineeksi tarkoitettua bioetanolia ei sisällytetä tämän tutkimuksen soveltamisalaan.
(53)
Tuojat, jotka eivät käytä Yhdysvalloista tuotua bioetanolia polttoaineena, voivat antaa ilmoituksen tiettyä käyttötarkoitusta koskevien säännösten mukaisesti sellaisina kuin ne esitetään unionin tullikoodeksin (10) 291-300 artiklassa vahvistetuissa soveltamissäännöksissä.
2.2 Samankaltainen tuote
(54)
Tutkimuksessa havaittiin, että unionin tuotannonalalla valmistetulla ja unionin markkinoilla myydyllä bioetanolilla on samankaltaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet kuin Yhdysvalloista unioniin tuodulla bioetanolilla.
(55)
Kuten edellä johdanto-osan 39 kappaleessa todetaan, bioetanolia voidaan valmistaa monenlaisista raaka-aineista. Tutkimuksen mukaan lopputuotteen ominaisuuksissa ei kuitenkaan ole käytetystä raaka-aineesta johtuvia eroja. Havaittiin, että tarkasteltavana oleva, Yhdysvalloissa erityisesti maissista tuotettu ja unioniin viety tuote on korvattavissa unionin tuottajien erityisesti vehnästä tuottamalla ja unionissa myymällä tuotteella. Myöskään tuotteen käyttötarkoituksissa tai bioetanolimarkkinoiden toimijoiden ja käyttäjien näkemyksissä ei ole merkittäviä tai lainkaan eroja.
(56)
Sen vuoksi unionissa tuotettu ja myyty bioetanoli ja Yhdysvalloista tuotu tarkasteltavana oleva tuote olisi katsottava perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti samankaltaisiksi.
(57)
Osa otokseen valituista yhdysvaltalaisista tuottajista katsoi, että Yhdysvaltojen markkinoilla tuotettu ja myyty bioetanoli ei ole samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuote, sillä se ei vastaa tarkalleen vireillepanoilmoituksessa esitetyn tuotekuvauksen sanamuotoa. Yhdysvaltojen markkinoilla myytävien bioetanolityyppien vesipitoisuus on suurempi kuin 0,3 prosenttia ja se vastaa Yhdysvaltojen standardia (ASTM) eikä standardia EN 15376.
(58)
Tutkimuksessa kuitenkin selvisi, että Yhdysvaltojen markkinoilla myyntiä varten tuotetun bioetanolin fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ovat suurelta osin samat kuin tarkasteltavana olevan tuotteen. Perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaan samankaltaisen tuotteen ei välttämättä tarvitse olla kaikilta osin identtinen, vaan se voi olla tuote, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään tarkasteltavana olevaa tuotetta. Tästä on kyse Yhdysvaltojen markkinoilla myydyn bioetanolin ja unioniin viedyn bioetanolin tapauksessa. Eräiden ennakkotapausten mukaan tuotteet on katsottu samankaltaisiksi huolimatta eräistä eroavuuksista (11).
(59)
Sen vuoksi päätettiin kumota alustava päätelmä ja katsoa, että Yhdysvaltojen markkinoilla myyty ASTM:n mukainen bioetanoli on perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuote.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Johdanto
(60)
Kuten edellä johdanto-osan 6-16 kappaleessa todettiin, polkumyynnin olemassaolon tutkimiseksi tutkimuksessa käsiteltiin bioetanolin tuottajia ja toisaalta kauppiaita/sekoittajia, jotka veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille.
(61)
Perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti tullin määräämisestä annettavassa asetuksessa on vahvistettava tulli kunkin toimittajan osalta, tai jos tämä on mahdotonta, koko tuotetta toimittavaan maahan sovellettava tulli.
(62)
Eräät tuottajat väittivät, että on mahdollista tunnistaa ja jäljittää niiden tuotteet, jotka myydään yhdysvaltalaisille toimijoille erityisesti unioniin suuntautuvaa vientiä varten. Ne viittasivat uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä esitettyyn hyväksymismenettelyyn, mutta ne eivät kyenneet perustelemaan yhteyttä niiden Yhdysvaltojen markkinoilla tapahtuvan myynnin ja muiden toimijoiden EU:hun suuntautuvan viennin välillä. Kuten edellä johdanto-osan 12 kappaleessa ja jäljempänä johdanto-osan 63 kappaleessa mainitaan, nämä tuottajat eivät myöskään tienneet, mikä oli vientihinta unioniin.
(63)
Tässä asiassa havaittiin, että yhdysvaltalaisille tuottajille ei voitu määrätä yksittäisiä polkumyyntimarginaaleja toisaalta bioetanolialan rakenteen ja toisaalta sen takia, miten tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotettiin ja myytiin Yhdysvaltojen markkinoilla ja vietiin unioniin. Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valitut tuottajat eivät vieneet tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin ja tutkimuksen kohteena olleet kauppiaat/sekoittajat hankkivat bioetanolia useilta tuottajilta, sekoittivat sitä ja myivät sitä erityisesti unioniin vietäväksi. Siten, toisin kuin edellä mainitut osapuolet ovat väittäneet, ei ollut mahdollista jäljittää kaikkia erillisiä hankintoja ja vertailla normaaliarvoja vientihintoihin eikä myöskään tunnistaa tuottajaa siinä vaiheessa, kun bioetanoli viedään unioniin. Toisin sanoen kukin lähetys EU:hun sisältää bioetanolia, jonka ovat tuottaneet useat yhdysvaltalaiset tuottajat Yhdysvalloissa eivätkä pelkästään Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valitut tuottajat. Lisäksi tutkimuksessa ilmeni, että Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valittujen tuottajien yhdysvaltalaisilta asiakkailtaan Yhdysvalloissa perimät hinnat eivät vastanneet hintaa, joka todellisuudessa maksettiin tai maksetaan tarkasteltavana olevasta tuotteesta unioniin vietynä.
(64)
Sen vuoksi katsotaan, että olisi vahvistettava koko maata koskeva polkumyyntimarginaali.
3.2 Normaaliarvo
(65)
Määrittäessään normaaliarvoa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio määritteli ensin, oliko kahden yhteistyössä toimineen kauppiaan/sekoittajan suorittama tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille edustavaa määrältään eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärän osuus vähintään 5 prosenttia unioniin suuntautuvan viennin kokonaismyyntimäärästä tutkimusajanjaksolla.
(66)
Koska samankaltaista tuotetta myytiin kotimarkkinoilla riittävä määrä, normaaliarvo määritettiin sen hinnan perusteella, jonka riippumattomat asiakkaat Yhdysvalloissa maksoivat tai maksavat kahdelle edellä mainitulle kauppiaalle/sekoittajalle tavanomaisessa kaupankäynnissä.
3.3 Vientihinta
(67)
Yhteistyötä tehneet kauppiaat/sekoittajat toimittivat tietoja, joiden pohjalta voitiin vahvistaa vientihinta perustuen niihin hintoihin, joita todellisuudessa maksettiin tai maksetaan perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Todettakoon, että kun tuotetta tuotiin unioniin etuyhteydessä olevan kauppayhtiön välityksellä, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen jälleenmyyntihinnan perusteella, jonka kyseinen etuyhteydessä oleva kauppias veloitti ensimmäisiltä riippumattomilta asiakkailta unionissa.
(68)
Sveitsissä sijaitsevan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta suoritetun myynnin osalta vientihinnasta ei vähennetty myynti- tai hallintokustannuksia, yleisiä kustannuksia eikä tuottoa, sillä niiden ei katsottu liittyvän tuontiin ja jälleenmyyntiin unionissa. Tutkimuksen mukaan etuyhteydessä olevan kauppiaan päätoimintaa oli huolehtia kassanhallinnasta sokeria koskevassa liiketoimintayksikössä, johon myös biopolttoaineet kuuluvat, sekä suojautua maatalousalaan olennaisesti liittyviltä riskeiltä tekemällä johdannaissopimuksia sekä OTC-markkinoilla että järjestäytyneillä finanssimarkkinoilla.
(69)
Eräät yhdysvaltalaiset tuottajat väittivät, että toimielimet käyttävät järjestelmällisesti vientihintana viejän ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta perimää myyntihintaa tehdessään polkumyyntilaskelmia. Tässä asiassa kyseinen hinta olisi yhdysvaltalaisten tuottajien myyntihinta yhdysvaltalaisille etuyhteydettömille kauppiaille/sekoittajille. Kuten edellä johdanto-osan 62 ja 63 kappaleessa kuitenkin todetaan, yksikään yhdysvaltalaisista bioetanolin tuottajista ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin, eivätkä ne olleet tietoisia vientihinnasta EU:hun. Siten niiden kotimarkkinahintaa ei voida käyttää, koska se ei ole tarkasteltavana olevan tuotteen osalta vientihinta, joka olisi maksettu tai maksetaan unionissa. Sen vuoksi niiden väitettä ei voida hyväksyä.
3.4 Vertailu
(70)
Yhteistyössä toimineiden kauppiaiden/sekoittajien painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa vertailtiin tuotetyypin mukaan noudettuna lähettäjältä -tasolla ottaen huomioon perussopimuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti sellaisten tekijöiden erot, joiden on osoitettu vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailtavuuteen. Eräs kauppias/sekoittaja väittää, että kotimaan myyntiä koskevat tiedot eivät olleet edustavat. Koska kauppiaat/sekoittajat eivät toimittaneet tietoja kaikesta kotimaan myynnistä, laskelma perustuu niihin tietoihin, joita on saatu kyselylomakkeen avulla sekä paikalla tehdyn tarkastuksen aikana.
(71)
Eräs kauppias/sekoittaja väittää, että kotimarkkinahinta olisi laskettava NYMEX:stä saatujen, spot-markkinoita koskevien tietoja perusteella. Komissio pitää kahdelta kauppiaalta/sekoittajalta saatuja, tarkistettuja tietoja luotettavampina.
(72)
Sitä varten kuljetuksesta, vakuutuksesta, käsittelystä ja lastauksesta aiheutuneiden kustannusten sekä liitännäiskustannusten erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja tarvittaessa silloin, kun se oli mahdollista ja perusteltua.
(73)
Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen ja samankaltaiseen tuotteeseen liittyy se erityispiirre, että kauppiaat/sekoittajat ovat saaneet tutkimusajanjaksolla tukea lähinnä valmisteverohyvityksen muodossa bioetanolisekoitusten myynnistä. Normaaliarvon ja vientihinnan määrittämisessä on sovellettu menetelmää, jossa on otettu täysimääräisesti huomioon kyseisten kauppiaiden/sekoittajien todelliset myyntihinnat kotimaan ja vientimarkkinoilla. Kun vertaillaan kauppiaiden/sekoittajien myyntiä Yhdysvaltojen markkinoilla niiden EU:hun suuntautuvaan vientiin soveltamiin hintoihin tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnin tason laskemiseksi, havaitaan, ettei tuella ole voinut olla vaikutusta hintoihin, koska se vaikutti yhtä lailla kotimarkkinamyyntiin ja vientiin tutkimusajanjaksolla. Eräs kauppias/sekoittaja väitti, ettei se ollut saanut tukea kotimaan myyntiä varten. Se ei kuitenkaan ole kyennyt osoittamaan väitettään todeksi. Lisäksi väite sopii huonosti yhteen niiden tietojen kanssa, joita Yhdysvaltojen viranomaiset ovat esittäneet tuen käytöstä.
3.5 Polkumyynti
(74)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Vertailun perusteella todettiin, että yhteistyössä toimineet etuyhteydettömät kauppiaat/sekoittajat harjoittivat polkumyyntiä.
(75)
Painotetuksi keskimääräiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 9,5 prosenttia yhteistyössä toimineiden kauppiaiden/sekoittajien toimittamien koottujen tietojen perusteella. Kyseinen marginaali koskee koko Yhdysvaltoja.
(76)
Eräät otokseen valitut yhdysvaltalaiset tuottajat esittivät, että jos lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä otetaan käyttöön, tuottajille olisi määritettävä yksilöllinen marginaali. Ottaen huomioon johdanto-osan 6-16 kappaleessa esitetyt seikat sekä johdanto-osan 60-64 kappaleen perustelut, tätä väitettä ei voida hyväksyä, sillä tutkimuksen mukaan kyseisten tuottajien osalta ei ollut mahdollista jäljittää niiden tuotteiden vientiä unioniin erityisesti sen vuoksi, ettei niillä ollut omaa vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla, eivätkä ne yleensä tienneet mitään viennin ajankohdasta tai hinnasta, jonka unionin tuojat olivat maksaneet tai maksavat. Sen vuoksi kyseisiä tuottajia varten ei voitu luotettavasti määrittää vientihintaa eikä polkumyyntimarginaalia.
(77)
Eräät tuottajat pyysivät lisätietoja polkumyyntilaskelmista, jotka oli laadittu kahden yhteistyöhön suostuneen kauppiaan/sekoittajan osalta. On kuitenkin otettava huomioon, että pyydettyihin tietoihin sisältyy liikesalaisuuksia, eikä niitä voida sen vuoksi ilmoittaa muille osapuolille kuin sille, jota asia koskee. Toisaalta toimielimet yleensä ilmoittavat polkumyynnin vahvistamiseksi käytetyn yleisen menetelmän kaikille niille osapuolille, joita koskevia yksittäisiä tietoja ei ole käytetty polkumyyntilaskelmissa. Tämä menetelmä kuvattiin kaikille osapuolille toimitetussa yleisessä asiakirjassa.
4. VAHINKO
4.1 Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(78)
Unionin tuotanto laskettiin valituksen tekijän tutkimuksen aikana toimittaman markkinaraportin perusteella. Raportissa ilmoitettua samankaltaisen tuotteen kokonaistuotantoa unionissa verrattiin yhteistyössä toimineiden 17 unionin tuottajan toimittamiin tietoihin. Tietojen havaittiin eroavan toisistaan hieman eli noin 5 prosenttia. Tämä johtuu siitä, että eräät melko pienet yhteistyöstä kieltäytyneet unionin tuottajat eivät toimittaneet tuotantotietoja. Sen perusteella unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla arvioitiin 3,42 miljoonaa tonnia. Unionin tuottajat vastaavat unionin koko tuotannosta ja muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään sen vuoksi jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
4.2 Unionin kulutus
(79)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan kokonaistuotannon perusteella, johon lisättiin tarkimpien käytettävissä olevien tilastotietojen perusteella määritetty kolmansista maista peräisin olevan tuonnin määrä, ja tiedoista vähennettiin varastojen muutos ja unionin tuotannonalan suorittama vienti tuotannonalan itsensä ilmoittamana. Eräät osapuolet esittivät, että kulutuksen määrittämisessä käytetyt tilastot eivät olleet täydelliset, sillä erityisesti tutkimusajanjaksolla unioniin tuotiin bioetanolia huomattavasti myös muista kolmansista maista, eikä tätä ole otettu huomioon. Lisäksi ne katsoivat, että komissio oli yliarvioinut Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrän ja että kulutusta ja markkinaosuutta koskevat luvut eivät siten olleet luotettavia.
(80)
Väitteitä analysoitiin ja ne tarkistettiin käytettävissä olevien tietojen pohjalta. Muista maista tapahtuvan tuonnin osalta osapuolet eivät toimittaneet minkäänlaisia todisteita tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimääristä. Tuonti muista maista otettiin kuitenkin huomioon tuonnin määrittelyssä. Tutkimusajanjaksolla Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin määrää koskevassa arviossa havaittiin virhe. Tuonnin määrä on siis arvioitu uudelleen, ja sitä on tarvittaessa muutettu. Tällä ei kuitenkaan ole vaikutusta vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevien arviointien päätelmiin.
(81)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin osalta on korostettava, ettei tuotteelle ole vahvistettu omaa yhdistetyn nimikkeistön koodia. Lisäksi yhdistetyn nimikkeistön koodit, joilla tarkasteltavana oleva tuote voidaan ilmoittaa tulliviranomaisille, kattavat myös muita tuotteita.
(82)
Bioetanolisekoitusten tuonnin osalta etuyhteydettömien tuojien kyselylomakkeeseen antamien tarkistettujen vastausten perusteella suurin osa tuonnista ilmoitettiin tullissa Taric-koodilla 3824909799. Tuonnin määrää ei kuitenkaan saada suoraan Eurostatilta, sillä kyseinen Taric-koodi kattaa tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi useita muitakin kemiallisia tuotteita.
(83)
Yhdistetyn nimikkeistön koodeilla 2207 10 00 ja 2207 20 00 ilmoitetun tuonnin osalta ei voitu erottaa toisistaan tarkasteltavana olevaa tuotetta ja muita tuotteita, jotka eivät kuuluneet tutkimuksen soveltamisalaan, sillä EU:n alueelle tuodusta tuotteesta ei ollut riittävästi tietoja.
(84)
Koska Eurostatilta ei saatu täydellisiä ja yksityiskohtaisia tuontitietoja, päätettiin käyttää myös muita tietolähteitä tarkasteltavana olevan tuotteen unionin markkinoille tapahtuneen tuonnin määrittämiseksi.
(85)
Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin arvioimiseksi mahdollisimman tarkasti katsottiin, että luotettavin lähde olivat Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission toimittamat tilastotiedot. Ilmoitetun viennin määrä vastaa Yhdysvaltojen tariffikoodeja 2207 10 60 ja 2207 20 00.
(86)
Kyseisen tuonnin arvioimiseksi sovellettiin kohtuullista lähestymistapaa, ja kaikki Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission ilmoittamat määrät otettiin huomioon määritettäessä Yhdysvalloista unionin markkinoille tapahtuvaa tuontia.
(87)
Brasiliasta unioniin tapahtuvaa tuontia koskeva arvio perustui seuraaviin tietolähteisiin: Yhdistyneen kuningaskunnan uusiutuvista polttoaineista vastaavan viraston raportit Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tapahtuneen tuonnin osalta sekä Alankomaiden, Ruotsin, Suomen ja Eurostatin toimittamat otteet tullin yksityiskohtaisesta tuontitietokannasta. Alankomaihin, Ruotsiin ja Suomeen suuntautuneen tuonnin määrä arvioitiin tuojan ja viejän nimien sekä tuotekuvauksen perusteella, silloin kun nämä olivat saatavilla. Tämän tuonnin arviointiin sovellettiin varovaista lähestymistapaa. Kaikki ilmoitetut määrät otettiin huomioon tuonnin laskemisessa.
(88)
Lopuksi myös Eurostatilta saatiin apua unioniin tapahtuvan jäännöstuonnin arvioimiseksi muiden kuin edellä johdanto-osan 87 kappaleessa mainittujen jäsenvaltioiden osalta. Tuontimääriä mukautettiin unionissa polttoaineena käytettävän bioetanolin prosenttiosuuden perusteella. Mukautuksen perusteet esitetään valituksessa. Prosenttiosuus saatiin Euroopan komission vuosittain julkaisemasta etyylialkoholitilastosta (12). Polttoaineena käytettävän bioetanolin prosenttiosuus unionissa oli 54 prosenttia vuonna 2008, 66 prosenttia vuonna 2009 ja 68 prosenttia vuonna 2010. Tutkimusajanjakson osalta käytettiin vuoden 2010 prosenttilukua, kun arvioitiin tuonnin määrää tutkimusajanjaksolla.
(89)
Muista maista tapahtuvan tuonnin arvioimiseksi käytettiin lähteenä Eurostatia sekä Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamia otteita tullin yksityiskohtaisesta tuontitietokannasta. Arvioinnissa sovellettiin samaa menetelmää, jota käytettiin Brasiliasta tapahtuvan tuonnin määrittämiseen.
(90)
Laskettaessa Yhdysvalloista ja Brasiliasta tapahtuvan tuonnin keskimääräistä CIF-yksikköhintaa tietolähteenä on käytetty Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamia otteita tullin yksityiskohtaisesta tuontitietokannasta. Yhdysvaltojen osalta käytettiin lisäksi etuyhteydettömille tuojille toimitettuun kyselylomakkeeseen saatuja vastauksia, jotka tarkistettiin. Yhdysvaltojen osalta keskimääräiset CIF-hinnat vuosina 2008 ja 2009 arvioitiin käyttäen pohjana Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission kyseisten vuosien osalta ilmoittamaa keskimääräistä hintaa, joka ilmaistiin suhteessa keskimääräiseen CIF-yksikköhintaan vuodelta 2010.
(91)
Varastojen muutos määritettiin valituksen tekijän toimittamien unionin tuotannonalaa koskevien tietojen pohjalta.
(92)
Tämän perusteella unionin kulutuksen todettiin kehittyneen seuraavasti:
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kokonaistuotanto (tonnia) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Kokonaistuonti kolmansista maista ml. asianomainen maa (tonnia) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Vienti unionista sen ulkopuolelle (tonnia) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Varastojen muutos (13) (tonnia) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Unionin kulutus (tonnia)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indeksi: 2008 = 100
100
115
121
129
Lähde:
(A) markkinaraportti; (B) Eurostat, Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio, Yhdistyneen kuningaskunnan uusiutuvista polttoaineista vastaava virasto sekä Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamat tiedot tullin tuontitietokannasta; (C) valitus, otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset, sekä unionin tuotannonalaa koskevat, valituksessa esitetyt tiedot.
(93)
Unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla merkittävästi eli 29 prosenttia. Kulutuksen kasvua kiihdytti uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin täytäntöönpano jäsenvaltioissa, jolla vahvistettiin tavoitteet uusiutuvien energialähteiden kulutuksen lisäämiseksi.
4.3 Tuonti asianomaisesta maasta unioniin
4.3.1 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta
(94)
Yhdysvalloista unioniin suuntautuvan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indeksi: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Markkinaosuus (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indeksi: 2008 = 100
100
73
454
837
Keskimääräinen hinta (euroa/tonni) (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indeksi: 2008 = 100
100
94
92
106
Lähde:
(A) Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission ilmoittama vientimäärä, (B) Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamat tiedot tullin tuontitietokannasta sekä etuyhteydettömien tuojien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset, jotka on tarkistettu.
(95)
Tuonti Yhdysvalloista kasvoi tarkastelujaksolla merkittävästi, 63 406 tonnista 686 185 tonniin. Vastaavasti yhdysvaltalaisten viejien markkinaosuus unionissa kasvoi tarkastelujaksolla 1,9 prosentista 15,7 prosenttiin.
(96)
Vaikka Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat nousivat tarkastelujaksolla 6 prosenttia, yhdysvaltalaisten viejien käyttämät hinnat olivat jatkuvasti pienemmät kuin unionin tuottajien keskimääräiset hinnat, kuten jäljempänä johdanto-osan 117 kappaleessa kuvataan. Tämä yhdysvaltalaisten viejien harjoittama järjestelmällinen hintojen alittaminen selittää, miksi niiden markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.
4.3.2 Asianomaisesta maasta tapahtuvan tuonnin hintojen alittavuus
(97)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin yhdysvaltalaisten viejien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamiin painotettuihin keskimääräisiin tuotelajikohtaisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla. Tasapuolisen hintavertailun toteuttamiseksi yhdysvaltalaisten viejien hintaan sovellettiin asianmukaisia oikaisuja voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(98)
Vertailun tulokset - ilmaistuina prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien tutkimusajanjakson aikaisista myyntihinnoista - osoittivat, että hintojen alittavuus oli jatkuvaa (keskimäärin 5,6 %). Hintojen alittavuus osoittaa, että asianomaisesta maasta tapahtunut tuonti aiheutti unionin markkinoille hintapainetta erityisesti tutkimusajanjaksolla.
4.4 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
4.4.1 Alustavat huomautukset
(99)
Tutkittaessa polkumyyntituonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät, jotka oli vahvistettu unionin tuotannonalalle tarkastelujaksolla.
(100)
Siltä osin kuin vahinkoanalyysissä tarkastellaan makrotaloudellisia tietoja, kuten tuotantoa, tuotantokapasiteettia ja sen käyttöastetta, myynnin määrää, markkinaosuutta, kasvua, varastoja, työllisyyttä, tuottavuutta ja polkumyyntimarginaalia, perustana ovat unionin koko tuotannonalaa koskevat tiedot, jotka on saatu ePURElta.
(101)
Mikrotaloudellisiin tietoihin (hinnat, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, palkat ja varastot) perustuva vahinkoanalyysi on tehty otokseen valituilta unionin tuottajilta kyselylomakkeiden avulla kerättyjen tietojen pohjalta, jotka on myöhemmin tarkistettu.
(102)
Bioetanoliala on unionissa vasta käynnistysvaiheessa. Yritykset ovat hiljattain investoineet uusiin tuotantolaitoksiin tai laajentaneet olemassa olevaa kapasiteettia täyttääkseen unionin kasvavan kysynnän. Uusien tuottajien tuotannon käynnistyminen tarkastelujaksolla vaikutti positiivisesti esimerkiksi tuotannon, tuotantokapasiteetin, myynnin määrän ja työllisyyden kehittymiseen.
(103)
Tutkimuksessa selvisi myös, että tällaisella tuotannonalalla kestää kahdesta kolmeen vuotta käynnistymisestä, ennen kuin päästään tavanomaiseen tuotantotasoon.
4.4.2 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indeksi: 2008 = 100
100
130
152
157
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indeksi: 2008 = 100
100
116
136
137
Kapasiteetin käyttöaste (%)
63
70
70
72
Indeksi: 2008 = 100
100
112
112
114
Lähde:
valituksen tekijän toimittamat tiedot unionin tuotannonalasta.
(104)
Uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin johdosta unionin tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla peräti noin 57 prosenttia. Vuosina 2008-2010 unionin tuotanto kasvoi 36 prosenttia, mutta sen jälkeen kasvuvauhti hidastui merkittävästi ja oli tutkimusajanjaksolla vain 3,5 prosenttia vuoteen 2010 verrattuna.
(105)
Tuotantokapasiteetti kasvoi 37 prosenttia tarkastelujaksolla, ja sen kehitys vastasi tuotannon kehitystä.
(106)
Kapasiteetin käyttöaste kasvoi 14 prosenttia tarkastelujakson alussa. Koska eräät unionin tuottajat olivat vuonna 2009 käynnistysvaiheessa, kapasiteetin käyttöasteen odotettiin kasvavan edelleen, sillä yleensä tuottajilla kestää kahdesta kolmeen vuotta päästä tavanomaiseen tuotantotasoon, kuten edellä johdanto-osan 103 kappaleessa esitetään. Näin ei kuitenkaan ole käynyt.
(107)
Tutkimuksessa vahvistui, että useat EU:n yritykset aloittivat toimintansa tarkastelujakson alussa tai sen aikana odotettavissa olleen uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin antamisen takia. Tämä edisti erityisesti edellä mainittujen vahinkotekijöiden osalta myönteistä kehitystä varsinkin ennen vuotta 2010. Tilanne unionin markkinoilla kuitenkin muuttui polkumyynnillä Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin lisäyksen takia vuonna 2010, eikä tutkimusajanjaksolla odotettu toiminnan kasvu toteutunut.
4.4.3 Myyntimäärä ja markkinaosuus
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indeksi: 2008 = 100
100
130
152
159
Markkinaosuus (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indeksi: 2008 = 100
100
113
126
122
Lähde:
valituksen tekijän toimittamat tiedot unionin tuotannonalasta.
(108)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 59 prosenttia ja markkinaosuus kasvoi 13,8 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Myynnin määrä kasvoi tasaisesti vuosina 2008-2010, mutta vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä myynnin määrä kasvoi vähemmän kuin kulutus, joka kasvoi samalla ajanjaksolla 6,8 prosenttia.
(109)
Vastaavasti unionin tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuoteen 2010, mutta alkoi pienentyä tutkimusajanjaksolla. Vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin markkinaosuus lähes kaksinkertaistui ja kasvoi 7,2 prosenttiyksikköä, unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui 2,2 prosenttiyksikköä.
4.4.4 Kasvu
(110)
Unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla merkittävät 29,2 prosenttia. Vaikka myös myyntimäärä ja markkinaosuus kasvoivat kyseisellä ajanjaksolla, unionin tuotannonala ei täysin hyötynyt kulutuksen kasvusta etenkään vuodesta 2010 lähtien. Vuodesta 2010 tutkimusajanjaksoon asti unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi aiempaa hitaammin ja markkinaosuus pieneni aiempiin vuosiin verrattuna.
(111)
Joidenkin osapuolten mukaan eräisiin indikaattoreihin perustuva kasvumalli ei tarkastelujaksolla vastaa vahinkoa kärsineen tuotannonalan todellista tilannetta. Kuten edellä esitettiin, tutkimuksessa kuitenkin ilmeni, että unionin tuotannonalan kasvun hidastuminen vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla osui samaan aikaan kuin Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneen matalahintaisen tuonnin kasvu.
4.4.5 Työllisyys ja tuottavuus
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
2 331
2 419
2 523
2 552
Indeksi: 2008 = 100
100
104
108
109
Tuottavuus
(yksikköä/työntekijä)
924
1 157
1 298
1 328
Indeksi: 2008 = 100
100
125
141
144
Lähde:
valituksen tekijän toimittamat tiedot unionin tuotannonalasta.
(112)
Työllisyys kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia. Työllisyys kasvoi 8 prosenttia vuosina 2008-2010 mutta vain 1 prosentin tutkimusajanjaksolla. Tämä vastaa kapasiteetin ja tuotannon kehitystä unionissa.
(113)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuutta mitattiin tuotantomääränä työntekijää kohti vuodessa. Tuottavuus kasvoi tarkastelujaksolla merkittävästi eli 44 prosenttia, mikä kuvastaa oppimisvaikutusta sekä tehokkuuden paranemista yritysten käynnistysvaiheessa ja sen jälkeen.
4.4.6 Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus
(114)
Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat huomioon ottaen tutkimusajanjaksolla vahvistettujen polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
4.4.7 Aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen
(115)
Tämä ei koske nyt tarkasteltavana olevaa asiaa, sillä polkumyynnillä ei ollut aiemmin vaikutusta.
4.4.8 Unionin tuotannonalan keskimääräiset yksikköhinnat
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinnat (euroa)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indeksi: 2008 = 100
100
90
94
109
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(116)
Unionin tuotannonalan hinnat nousivat 9 prosenttia tarkastelujakson aikana. Ne laskivat vuonna 2009 vuoteen 2008 verrattuna, mutta sen jälkeen ne nousivat tasaisesti tutkimusajanjakson loppuun. Tutkimuksessa kuitenkin ilmeni, että hinnannousu ei ollut riittävä, jotta unionin tuotannonala olisi kyennyt kattamaan kustannuksensa. Myyntihintojen ja kustannusten ero kasvoi edelleen varsinkin tutkimusajanjaksolla. Samanaikaisesti polkumyynnillä tapahtunut matalahintainen tuonti Yhdysvalloista unionin markkinoille lisääntyi.
(117)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalan hinnat olivat (jopa 23 %) suuremmat kuin Yhdysvalloista tarkastelujaksolla polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat.
4.4.9 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Nettovoitto ennen veroja (euroa)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
4
- 102
- 246
Unionin myynnin kannattavuus (% nettomyynnistä)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
3
-49
-84
Kassavirta (EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Kassavirta (% unionin myynnistä etuyhteydettömille osapuolille)
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
980
930
494
Investoinnit (euroa)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indeksi: 2008 = 100
100
26
12
7
Investointien tuotto (%)
-10
2
-88
- 357
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
15
- 870
-3 538
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(118)
Unionin tuotannonalan kannattavuus laskettiin sekä absoluuttisina lukuina (nettovoitto ennen veroja) että ilmoittamalla nettovoitto tai -tappio ennen veroja prosenttiosuutena samankaltaisen tuotteen myynnin liikevaihdosta. Unionin tuotannonalan kannattavuus on ollut negatiivinen tarkastelujaksolla lukuun ottamatta vuotta 2009, jolloin otokseen valitut yritykset ylittivät kannattavuusrajan.
(119)
Investointien tuotto kehittyi samalla tavalla eikä yltänyt lähellekään sitä tuottorajaa, joka olisi ollut tarpeen unionin tuotannonalan turvaamiseksi.
(120)
Kassavirta oli miinuksella vuonna 2008 ja parani vuosina 2009 ja 2010. Tutkimusajanjaksolla kassavirta alkoi kuitenkin jälleen supistua, mikä johtui unionin tuotannonalan heikkenevästä kyvystä rahoittaa itse toimintaansa.
(121)
Kannattavuuden, kassavirran ja investointien tuoton kehitys tarkastelujaksolla rajoitti unionin tuotannonalan kykyä investoida omaan toimintaansa ja heikensi sen edistymistä. Tätä kuvastaa selkeästi se, että investoinnit vähenivät kyseisellä ajanjaksolla 93 prosenttia.
4.4.10 Palkat
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Palkat (euroa)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indeksi: 2008 = 100
100
107
117
132
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(122)
Palkat kasvoivat tarkastelujaksolla 32 prosenttia, mikä johtui työntekijöiden tuottavuuden paranemisesta.
4.4.11 Varastot
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indeksi: 2008 = 100
100
69
112
91
Varastot suhteessa tuotantoon (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(123)
Varastot pienenivät hiukan tarkastelujaksolla.
4.5 Vahinkoa koskevat päätelmät
(124)
Tutkimuksen mukaan polkumyynnillä unioniin tapahtunut matalahintainen tuonti lisääntyi vuonna 2010 ja erityisesti tutkimusajanjaksolla. Eräät unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta koskevat vahinkoindikaattorit paranivat kyseisellä ajanjaksolla, mutta kasvu ei vastannut kulutuksen lisääntymistä tarkastelujaksolla, eikä paraneminen ollut riittävää, jotta unionin tuotannonala olisi voinut kehittää toimintaansa.
(125)
Kuten yleensä uudella ja kasvavalla toimialalla, eräät indikaattorit, kuten myynnin määrä, tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste, kehittyivät positiivisesti tarkastelujaksolla. Tätä selittää se, että unionin markkinoille tuli kyseisellä ajanjaksolla uusia tuottajia. Tutkimuksessa kuitenkin selvisi, että unionin markkinoiden tilanne vuodesta 2010, jolloin matalahintainen tuonti lisääntyi huomattavasti, ei antanut unionin tuottajille mahdollisuutta päästä riittävälle toiminnan ja hintatasolle, jotta ne olisivat voineet kehittää ja ylläpitää merkittäviä sijoituksia tarkastelujaksolla.
(126)
Tutkimuksessa havaittiin, että matalahintainen tuonti alitti jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat. Hintataso ei antanut tuotannonalalle mahdollisuutta kattaa kustannuksiaan ja saavuttaa toiminnan kehittämisen kannalta tarvittavaa kassavirtaa ja tuottoa.
(127)
Unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten kannattavuus, kassavirta ja investointien tuotto, heikkenivät tai jäivät selvästi alle normaalitason. Tämä heikensi huomattavasti unionin tuotannonalan valmiuksia kerätä pääomaa ja investoida edelleen toimintaansa.
(128)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa tutkimusajanjaksolla.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Johdanto
(129)
Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 3 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, aiheuttiko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti polkumyynnillä asianomaisesta maasta vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet samanaikaisesti vahingoittaa unionin tuotannonalaa, varmistaakseen, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyyntituonnin aiheuttamaksi.
5.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(130)
Kuten edellä todettiin, unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti eli 29,2 prosenttia. Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti kuitenkin lisääntyi merkittävästi määrältään: sen osuus unionin markkinoista oli tarkastelujakson alussa 1,9 prosenttia ja tutkimusajanjaksolla 15,7 prosenttia. Tästä aiheutui selvästi painetta unionin tuotannonalalle erityisesti vuodesta 2010 tutkimusajanjakson loppuun, jolloin kyseinen tuonti enemmän kuin kaksinkertaistui. Vuodesta 2010 ja erityisesti tutkimusajanjaksolla Yhdysvalloista tuli unionin markkinoille suuret määrät matalahintaista tuontia, jonka hinnat olivat unionin tuotannonalan hintoja alhaisemmat. Tämän tilanteen takia unionin tuotannonala ei kyennyt kehittymään odotetulla tavalla tutkimusajanjaksolla.
(131)
Eräät osapuolet ovat esittäneet, että unionin tuotannonalan tilanne nimenomaan parani vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin tuonti Yhdysvalloista kaksinkertaistui. Kuten edellä johdanto-osan 102 ja 107 kappaleessa esitetään, useita unionin tuottajia tuli markkinoille tarkastelujaksolla, mikä aikaansai eräiden vahinkoindikaattoreiden myönteisen kehityksen, kuten tuotanto ja myynnin määrä. Unionin tuotannonalan markkinaosuus kuitenkin pieneni tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2010, ja samaan aikaan polkumyynnillä Yhdysvalloista tapahtunut tuonti unionin markkinoille lisääntyi eniten. Hintojen alittavuus ja hintapaineet heikensivät unionin tuotannonalan yleistä taloudellista tilannetta ja erityisesti kannattavuutta.
(132)
Matalahintaisella tuonnilla oli siis merkittävä rooli unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneessa merkittävässä vahingossa.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutus
(133)
Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi seuraavia tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, varmistaakseen, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaksi: tuonti muita maista, unionin tuotannonalan vientisaavutukset, talouskriisin ja muiden seikkojen vaikutus, kuten raaka-aineiden hintojen vaihtelu, kysynnän muutokset sekä unionin tuotannonalalla toimivien yritysten väitetyt sisäiset ongelmat.
5.3.1 Tuonti muista maista (Brasilia)
(134)
Käytettävissä olevien tietojen mukaan Brasiliaa lukuun ottamatta mistään muusta maasta ei viety tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin merkittäviä määriä tarkastelujaksolla. Brasilian tuontihinnat ovat olleet selvästi unionin tuottajien hintoja alhaisemmat. Tuonti Brasiliasta kuitenkin väheni selvästi sekä määrällisesti (-81 %) että markkinaosuudella mitattuna (-25,8 %) tarkastelujaksolla. Koska tuontimäärät pienenivät siinä määrin tutkimusajanjaksolla, niiden ei voida katsoa poistaneen syy-yhteyttä Yhdysvalloista tapahtuneen matalahintaisen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon välillä.
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonnin määrä Brasiliasta (tonnia)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indeksi: 2008 = 100
100
86
39
19
Brasiliasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Keskimääräinen CIF-yksikköhinta
(euroa/tuotu tonni)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indeksi: 2008 = 100
100
88
104
111
Lähde:
Eurostat, Yhdistyneen kuningaskunnan uusiutuvista polttoaineista vastaava virasto, Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamat tiedot tullin tuontitietokannasta sekä valitus.
(135)
Osapuolet väittivät, että tuonti Brasiliasta ylitti vähimmäistason koko tarkastelujakson ajan ja että tuonti unionin markkinoille tapahtui polkumyyntihinnoin. Lisäksi ne esittivät, että tuonti Yhdysvalloista pelkästään korvasi Brasiliasta tapahtuneen tuonnin jättämän markkinaosuuden. Sen vuoksi Yhdysvalloista tapahtunutta tuontia ei niiden mukaan voida pitää syynä unionin tuotannonalan kärsimään merkittävään vahinkoon.
(136)
Kuten edellä todettiin, tuonti Brasiliasta väheni merkittävästi tarkastelujaksolla. Kyseisen tuonnin markkinaosuus laski 30,3 prosentista 4,5 prosenttiin samalla kun kulutus kasvoi merkittävästi. Ottaen huomioon brasilialaisten viejien unionin markkinoilla soveltamat hinnat, ei voida sulkea pois sitä, että brasilialaisen bioetanolin tulo EU:n markkinoille edisti jossain määrin unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa. Komissio kuitenkin katsoo, että kyseisen tuonnin määrä tutkimusajanjaksolla oli niin vähäinen, ettei sitä voida pitää keskeisenä syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tuonti Brasiliasta väheni noin 200 000 tonnilla, kun taas polkumyynnillä tapahtunut tuonti Yhdysvalloista kasvoi yli 330 000 tonnia. Sen vuoksi katsotaan, että brasilialaisen bioetanolin läsnäolo unionin markkinoilla erityisesti tutkimusajanjaksolla ei kyennyt poistamaan syy-yhteyttä Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle kyseisellä ajanjaksolla aiheutuneen vahingon välillä.
5.3.2 Unionin tuotannonalan vientisaavutukset
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Viennin myyntimäärä (tonnia)
26 263
41 023
53 085
59 633
Lähde:
valitus sekä otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(137)
Tutkimuksessa ilmeni, että unionin tuotannonala vei pieniä määriä bioetanolia tutkimusajanjaksolla hinnoin, jotka ylittivät suurelta osin unionin markkinoilla käytetyt hinnat. Sen vuoksi katsottiin, että vientitulos ei ole sellainen tekijä, joka olisi poistanut syy-yhteyden unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja asianomaisesta maasta polkumyyntihinnoin tapahtuneen tuonnin välillä.
5.3.3 Talouskriisin vaikutukset
(138)
Talouskriisin ei havaittu vaikuttaneen kielteisesti unionin tuotannonalaan. Bioetanolin kulutus unionissa kasvoi eniten vuonna 2009, jota pidetään yleisesti talouskriisin pahimpana vuonna. Samalla ajanjaksolla kasvoivat myös unionin tuottajien tuotanto ja myynti.
(139)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että talouskriisi ei poistanut syy-yhteyttä asianomaisesta maasta tapahtuneen matalahintaisen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä.
5.3.4 Muut tekijät
(140)
Osapuolet ovat lisäksi maininneet muita seikkoja, jotka olisivat saattaneet rikkoa syy-yhteyden, kuten raaka-aineiden hintojen vaihtelu, kysynnän odotettua huonompi kehitys, unionin sääntelykehys, jonka väitettiin olleen epäedullinen unionin tuottajien kannalta, sekä eräät unionin tuottajien väitetyt sisäiset ongelmat.
(141)
Raaka-aineiden hintojen vaihtelun osalta todettiin, että maissin ja vehnän hinnat olivat epävakaat tarkastelujaksolla. Tutkimuksen mukaan useimmat tuottajat kuitenkin suojautuvat tältä riskiltä erityisellä hinnanmuodostusmekanismilla toimittajiensa kanssa tai rahoitusmarkkinoiden kautta. Vaikka raaka-aineiden hinnat vaihtelivat erityisesti vuodesta 2008 vuoteen 2010, jolloin maissin hinta oli pienempi kuin vehnän hinta, raaka-aineiden hinnat pysyivät tutkimusajanjakson toisella puoliskolla suunnilleen samoina. Tämä osoittaa, että mahdollinen hintaero on erittäin pieni eikä se ole pysyvä.
(142)
Eräät osapuolet ovat väittäneet, että uusiutuvaa energiaa koskeva direktiivi on pantu täytäntöön jäsenvaltioissa liian hitaasti ja että kulutus ei ole lisääntynyt direktiivissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Vaikka alkuperäisiä tavoitteita ei täysin saavutettu tarkastelujaksolla, kulutuksen merkittävä kasvu (29,2 %) on myönteinen tekijä, joka on otettava huomioon analyysissa. Joka tapauksessa väitetty direktiivin hidas täytäntöönpano ei riitä selittämään unionin markkinoille polkumyynnillä tapahtunutta suurimittaista tuontia hinnoilla, jotka alittivat unionin tuotannonalan hinnat, mistä aiheutui vahinkoa unionin tuotannonalalle. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(143)
Osapuolet ovat myös esittäneet, että unionin tuotannonala ei voinut yksin vastata unionin kysyntään sääntelyn epävarmuuden takia ja että hyväksymisjärjestelmä on hyvin hidas ja siten estää hyväksynnän saaneita unionin tuottajia hyötymästä järjestelmästä. Eräät osapuolet esittivät lopuksi, että useiden unionin tuottajien sisäiset ongelmat tarkastelujaksolla selittävät niille mahdollisesti aiheutuneen vahingon. Näille väitteille ei kuitenkaan löytynyt perusteita eikä tutkimus vahvistanut väitteiden todenperäisyyttä. On kuitenkin todettava, että tutkimuksen mukaan unionin tuotannon väitetty alhainen taso perustui lähinnä alhaisiin myyntihintoihin unionin markkinoilla. Nämä puolestaan johtuivat suurelta osin siitä, että tuonti Yhdysvalloista polkumyynnillä unionin tuottajien hinnat alittavilla hinnoilla lisääntyi äkillisesti erityisesti tutkimusajanjaksolla. Vaikutti siltä, että EU:n tuottajilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin lopettaa tuotanto, sillä hinnat olivat niin alhaiset, etteivät tuottajat kyenneet kattamaan edes raaka-aineiden kustannuksia erityisesti tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi edellä esitetyt perusteettomat väitteet eivät poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon välillä.
(144)
Komissio katsoo, että edellä mainitut seikat eivät voi poistaa syy-yhteyttä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välillä.
(145)
Osapuolet mainitsevat lopuksi, että tutkimusajanjaksolla ilmoitettiin merkittävä määrä tuontia CN-koodilla 3824, ja kyseisestä tuonnista maksettiin alhaista tullimaksua. Kyseistä tullimaksua korotettiin tutkimusajanjakson lopussa. Osapuolten mukaan vahingon aiheutti alhainen tullimaksu eikä polkumyynti. Tältä osin on riittävää todeta, että tullimaksut voivat muuttua milloin tahansa ja että tällä väitteellä ei voida sen vuoksi kyseenalaistaa vahingon olemassaoloa tutkimusajanjaksolla.
5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(146)
Edellä esitetty analyysi osoitti, että asianomaisesta maasta tulevan matalahintaisen tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Lisäksi todettiin, että kyseisen tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat unionin markkinoilla.
(147)
Asianomaisesta maasta tapahtuneen matalahintaisen tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu esiintyi samanaikaisesti unionin kulutuksen yleisen ja jatkuvan kasvun sekä unionin tuotannonalan negatiivisten tulosten kanssa tarkastelujaksolla. Asianomaisen maan viejät onnistuivat lisäämään markkinaosuuttaan soveltamalla järjestelmällisesti unionin tuotannonalan hintoja halvempia hintoja. Samanaikaisesti unionin tuotannonala ei kyennyt toimimaan kannattavasti toiminnan lisääntymisestä huolimatta.
(148)
Tarkasteltaessa muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät näytä olleen sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä.
(149)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, pääteltiin, että Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. UNIONIN ETU
6.1 Alustavat huomautukset
(150)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien ja käyttäjien edut.
6.2 Unionin tuotannonalan etu
(151)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Ellei kyseisen tuonnin kauppaa vääristäviä vaikutuksia korjata eräillä toimenpiteillä, on erittäin todennäköistä, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen.
(152)
Polkumyyntitullin käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tehokkaat kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia. Lisäksi voidaan olettaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden lisätä myynnin määrää ja siten saada takaisin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin takia menetetty markkinaosuus. Tällä puolestaan voisi olla muita myönteisiä vaikutuksia unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen ja kannattavuuteen.
(153)
Sen vuoksi katsottiin, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto Yhdysvalloista peräisin olevan, tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa ei olisi vastoin unionin tuotannonalan etua.
6.3 Tuojien etu
(154)
Kaksi yritystä vastasi kyselylomakkeeseen, joka oli tarkoitettu tuontia harjoittaville etuyhteydettömille yrityksille unionissa. Tarkastuskäyntejä tehtiin kyseisten yritysten toimitiloihin. Bioetanoliliiketoiminta muodostaa vain pienen osan kummankin yrityksen kokonaisliikevaihdosta (alle 5 %). Lisäksi kumpikin niistä ilmoitti, että ne voisivat siirtää mahdolliset hinnankorotukset asiakkailleen eli käyttäjille.
(155)
Saatavilla olleiden tietojen perusteella katsottiin, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tuojiin.
6.4 Käyttäjien etu
(156)
Neljä yritystä vastasi kyselylomakkeeseen, joka oli tarkoitettu unionin käyttäjille. Tarkastuskäyntejä tehtiin yhden yrityksen toimitiloihin.
(157)
Bioetanoliliiketoiminta muodostaa vain pienen osan kyseisen yrityksen liikevaihdosta (alle 5 %). Yritys on laatinut vaikutustenarvioinnin, joka koskee E5:n sekoitusta. Arvioinnissa todettiin, että jos tarkasteltavana olevalle tuotteelle määrätään tullia 100 euroa kuutiometriä kohti, kuluttajahintaa on kasvatettava 0,005 euroa litralta.
(158)
Kolmen muun käyttäjän kyselylomakkeeseen antamien vastausten perusteella on selvää, että vaikutus olisi rajallinen. Yhden yrityksen asianomaisesta maasta ostamat määrät ovat aika pienet, ja polkumyyntitullin käyttöönotto vaikuttaisi sen kannattavuuteen vain vähän.
(159)
Kaksi muuta yhteistyöhön suostunutta käyttäjää ovat etuyhteydessä. Ne ilmoittivat, että ne voivat siirtää polkumyyntitullit asiakkaidensa maksettavaksi. Lisäksi ne totesivat selvästi, että niillä on riittävästi valinnanvaraa tuotteiden hankkimiseksi ja että ne eivät ole riippuvaisia Yhdysvalloista peräisin olevasta tuonnista.
(160)
Osapuolet ovat esittäneet, että unionissa ei ole riittävästi kapasiteettia koko kysynnän täyttämiseksi ja että unioni tarvitsee tuontia täyttääkseen bioetanolin tarpeensa. Kapasiteettia koskevien tarkistettujen lukujen mukaan unionissa oli käyttämätöntä kapasiteettia erityisesti, kun otetaan huomioon alhaiset myyntihinnat. Unionin tuottajat voisivat siis lisätä tuotantoaan vastatakseen kasvavaan kysyntään erityisesti, jos markkinoilta poistetaan kaupan vääristymät. Lisäksi on odotettavissa, että unionin alueelle rakennetaan uusia laitoksia, jotka aloittavat toimintansa lähitulevaisuudessa, joten väitetty riittämättömän tuotannon riski pienenee.
(161)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuontiin kohdistetuilla polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä ei olisi merkittävää haittavaikutusta unionin käyttäjiin.
6.5 Unionin etua koskevat päätelmät
(162)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa.
7. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
7.1 Vahingon korjaava taso
(163)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
(164)
Näiden toimenpiteiden suuruutta määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä niin, ettei ylitetä todettuja polkumyyntimarginaaleja.
(165)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voi kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada tällaisella tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta.
(166)
Ottaen huomioon erityisesti johdanto-osan 102 ja 103 kappaleessa esitetyt huomautukset, komissio katsoo tässä asiassa, että unionin tuotannonalan tavoitetuoton olisi perustuttava tuottoon, joka saatiin silloin kun tuonti Yhdysvalloista oli vähäistä, eli jonkin otokseen valitun sellaisen unionin tuottajan keskimääräiseen tuottomarginaaliin ennen veroja vuonna 2008 ja 2009, joka ei ollut tuolloin käynnistysvaiheessa. Näin ollen katsotaan, että 6,8 prosentin osuutta liikevaihdosta edustava marginaali on kohtuullinen ja sitä voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuotannonalan voitiin odottaa saavuttavan tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa tutkimusajanjaksolla ilman vahingollista polkumyyntiä.
(167)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin oikaisemalla otokseen valittujen unionin tuottajien myyntihinnat tutkimusajanjakson tosiasiallisella voitolla/tappiolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali.
(168)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä yhdysvaltalaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin keskimääräisestä CIF-kokonaisarvosta.
7.2 Tullien laji ja taso
(169)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitoimenpiteet olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Kaikki tullit olisi näin ollen määrättävä todettujen polkumyyntimarginaalien suuruisiksi.
(170)
Ehdotetut lopulliset polkumyyntitullit ovat seuraavat:
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopullinen tulli (%)
Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali (%)
9,5
31,1
9,5
(171)
Ottaen huomioon, että polkumyyntitullia sovelletaan myös enemmän kuin 10 painoprosenttia bioetanolia sisältäviin sekoituksiin suhteessa niiden bioetanolisisältöön, pidetään aiheellisena määrittää tullit kiinteinä määrinä puhtaan bioetanolisisällön perusteella, jotta jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat panna toimenpiteet tehokkaasti täytäntöön.
(172)
Tässä asetuksessa vahvistettava polkumyyntitulli määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisen tutkimuksen aikaista tilannetta. Tätä kaikkia yrityksiä koskevaa maanlaajuista tullia sovelletaan Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin.
(173)
Vaikka toimenpiteiden kesto oli alun perin tarkoitus rajata kolmeen vuoteen tarkasteltavana olevan tuotteen dynaamisen markkinakehityksen perusteella, asiaa arvioitiin uudelleen asianomaisten osapuolten esittämien huomautusten jälkeen. Valituksen tekijät väittivät erityisesti, että tässä vaiheessa olisi liian aikaista olettaa markkinoiden muuttuvan radikaalisti, sillä siirtyminen uuden sukupolven bioetanoliin saattaa hyvin todennäköisesti viedä huomattavasti aikaa eikä sitä pitäisi ottaa huomioon tässä ehdotuksessa. Lisäksi olisi liian varhaista olettaa, millainen vaikutus eräillä käsiteltävänä olevilla sääntelyehdotuksilla olisi kaikkiin markkinatoimijoihin. Komissio katsoi näitä väitteitä tarkasteltuaan, ettei ole asianmukaista poiketa perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta toimenpiteiden tavanomaisesta voimassaoloajasta. Tämä ei vaikuta asianomaisten osapuolten mahdollisuuteen pyytää tarkistamista, jos tämä on olosuhteiden nojalla perusteltua 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
8. KIRJAAMINEN
(174)
Komissio on vastaanottanut valituksen tekijän pyynnön Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnin kirjaamisesta. Perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaan komissio voi neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan määrätä tulliviranomaiset toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet tuonnin kirjaamiseksi siten, että tätä tuontia vastaan voidaan myöhemmin soveltaa toimenpiteitä kirjaamispäivästä alkaen. Tuonnin kirjaaminen voidaan tehdä pakolliseksi unionin tuotannonalan asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä. Valituksen tekijä katsoi, että koska kirjaaminen tehtiin pakolliseksi rinnakkaisessa, Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuontia koskevassa tukien vastaisessa menettelyssä (14), edellytykset täyttyivät automaattisesti.
(175)
On kuitenkin tarpeen korostaa, että kirjaaminen perustuu rinnakkaisessa tukien vastaisessa menettelyssä aivan toisenlaisiin olosuhteisiin. Kuten asetuksen (EU) N:o 771/2012 johdanto-osan 10 kappaleessa todetaan, vaikka tasoitustoimenpiteiden alaista tukea ja sen unionin tuotannonalalle aiheuttamaa merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät katsottiin tutkimusajanjakson osalta hyväksytyiksi, komissio päätti olla soveltamatta väliaikaisia tasoitustulleja, koska alustavasti katsottiin, että tutkimusajanjaksolla voimassa ollut merkittävin tukijärjestelmä oli päättynyt eikä siitä enää koitunut hyötyä ajanjaksona, johon väliaikaiset toimenpiteet olisivat kohdistuneet. Oli kuitenkin näyttöä siitä, että Yhdysvallat saattaisi ottaa merkittävimmän tasoitustoimenpiteiden alaiseksi todetun tukijärjestelmänsä uudelleen käyttöön lähikuukausina ja toteuttaa sitä takautuvasti. Siinä tapauksessa komissio olisi katsonut olevansa oikeutettu ottamaan käyttöön (ja myöhemmin kantamaan) väliaikaiset tasoitustullit nykyisessä tutkimuksessa. Euroopan unionin oikeuksien säilyttämiseksi näissä erityisolosuhteissa komissio on siksi päättänyt ohjeistaa tulliviranomaisia kirjaamaan tuonnin. Nämä erityisolosuhteet eivät koske tätä polkumyynnin vastaista menettelyä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan polttoaineena käytettävän bioetanolin, jota kutsutaan ”etanolipolttoaineeksi”, eli (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotetun denaturoidun tai denaturoimattoman etyylialkoholin, lukuun ottamatta tuotteita, joiden vesipitoisuus on yli 0,3 prosenttia (m/m), mitattuna standardin EN 15376 mukaisesti, sekä sellaisissa bensiinisekoituksissa esiintyvän, (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotetun etyylialkoholin, joiden etyylialkoholipitoisuus on yli 10 prosenttia (v/v), ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 ja ex 3824 90 97 (Taric-koodit 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 ja 3824909767), tuonnissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun tuotteeseen sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin määrä on 62,3 euroa nettotonnilta. Polkumyyntitulli riippuu (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotetun puhtaan etyylialkoholin kokonaispitoisuudesta painon mukaan laskettuna (bioetanolipitoisuus).
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin ei sovelleta lopullista polkumyyntitullia, jos niitä käytetään muihin tarkoituksiin kuin polttoaineena. Vapauttamisessa on sovellettava asiaa koskevissa Euroopan unionin säännöksissä vahvistettuja edellytyksiä, jotka koskevat kyseisten tavaroiden käytön tullivalvontaa (ks. komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 291-300 artikla).
4. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi asetuksen (ETY) N:o 2454/93 145 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2013.