KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 27. marts 2014
om statsstøtte SA.34572 (13/C) (ex 13/NN) iværksat af Grækenland til Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(meddelt under nummer C(2014) 1818)
(Kun den engelske udgave er autentisk)
(EØS-relevant tekst)
(2014/539/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,
under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),
efter at have opfordret interesserede parter til at indsende deres bemærkninger i henhold til ovenstående bestemmelser (1), og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
(1)
Som led i sit økonomiske tilpasningsprogram har Grækenland gennemført et privatiseringsprogram. (2) Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (»Larco«) er blevet udpeget som statsejet virksomhed, der skal privatiseres.
(2)
I marts 2012 underrettede den græske privatiseringsfond (Hellenic Republic Asset Development Fund - »HRADF«) (3) Kommissionen om forslaget til privatisering af Larco. For at afgøre, om eventuelle spørgsmål om statsstøtte kunne opstå i forbindelse med privatiseringsprojektet, åbnede Kommissionen en sag af egen drift og indledte en foreløbig vurdering i april 2012.
(3)
I forbindelse med drøftelserne fremgik det af de græske myndigheders svar på et spørgeskema den 16. marts 2012, at Larco allerede havde modtaget statsstøtte. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved e-mail af 18. april 2012, 24. april 2012, 5. juli 2012, 22. august 2012 og 7. december 2012 og ved brev af 4. maj 2012 og 14. januar 2013, som de græske myndigheder besvarede den 20. april 2012, 26. april 2012, 3. oktober 2012, 13. november 2012, 15. november 2012, 7. december 2012, 24. december 2012 og 18. januar 2013. Møder mellem Kommissionens tjenestegrene og repræsentanter for de græske myndigheder fandt sted den 30. april 2012 og den 11. september 2012 i Athen og den 25. januar 2013 i Bruxelles.
(4)
Ved brev af 6. marts 2013 (»afgørelsen af 6. marts 2013«) informerede Kommissionen Grækenland om, at den havde besluttet at indlede proceduren i henhold til artikel 108, stk. 2, i traktaten, for så vidt angår visse støtteforanstaltninger som beskrevet i afsnit 2.2 nedenfor (»den formelle undersøgelsesprocedure«).
(5)
Afgørelsen af 6. marts 2013 er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (4). Kommissionen opfordrede de græske myndigheder og andre interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtteforanstaltningerne.
(6)
Kommissionen modtog bemærkninger fra de græske myndigheder den 30. april 2013. Den modtog ingen bemærkninger fra interesserede parter.
(7)
Ved e-mail af 21. januar 2014 meddelte de græske myndigheder Kommissionen, at de accepterede, at afgørelsen blev vedtaget på engelsk.
2. BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE
2.1. Støttemodtageren
(8)
Larco specialiserer sig i udvinding og forarbejdning af lateritmalm, udvinding af brunkul og fremstilling af ferronikkel og biprodukter. Virksomhedens aktiviteter omfatter efterforskning, udvikling, minedrift, smeltning og omsætning af Larcos produkter verden over. Larco er en af verdens største ferronikkelproducenter. I 2012 havde virksomheden 960 ansatte og kunne dermed kategoriseres som en stor virksomhed. (5)
(9)
På tidspunktet for den formelle undersøgelsesprocedure var 55,2 % af Larcos aktier ejet af den græske stat gennem HRADF, 33,4 % af National Bank of Greece S.A. (»NBG«, en privat finansiel institution) og 11,4 % af Public Power Corporation S.A. (»PPC«, den etablerede elproducent i Grækenland, hvori staten er majoritetsaktionær). on
(10)
Larco driver et smelteværk i Larymna i det centrale Grækenland. Larco har desuden udvindingsrettigheder forskellige steder i Grækenland i fire klynger: Agios Ioannis-minerne (i nærheden af Larymna), Evia-minerne, Kastoria-minerne og Servia-brunkulsminen.
(11)
Larco blev stiftet i 1989 som en ny virksomhed efter afviklingen af Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er stadig under afvikling, men dens aktiver blev overdraget til Larco sammen med de tilknyttede passiver i 1989. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er derfor kreditor for Larco.
2.2. Beskrivelse af foranstaltningerne
2.2.1. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(12)
I april 1998 blev der indgået en låneaftale mellem Larco og dens største kreditorer, dvs. Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna, PPC og den græske stat. Ifølge aftalen fra 1998 pålægges Larcos gæld til de pågældende kreditorer en rente på 6 % pro anno (»p.a.«). Gælden til den græske stat er imidlertid forblevet stabil eller steget en smule i det mindste siden 2004, (6) hvorimod gælden til PPC og Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna er afviklet eller faldet. (7)
(13)
Det ser således ud til, at staten har forvaltet sit lån til Larco på en anden måde end de andre to kreditorer.
2.2.2. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(14)
Den 22. december 2008 stillede staten garanti for et lån på 30 mio. EUR fra ATE Bank til Larco. Garantien dækkede 100 % af det pågældende lån i op til tre år og havde en garantipræmie på 1 % p.a.
2.2.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(15)
I lyset af den negative egenkapital stillede Larcos bestyrelse i 2009 forslag om en aktiekapitalforhøjelse på 134 mio. EUR, som de tre aktionærer godkendte. Kun den græske stat udøvede dog sine rettigheder fuldt ud, mens NBG udøvede sine rettigheder delvist, og PPC overhovedet ikke deltog i aktiekapitalforhøjelsen. Ingen nye aktionærer bidrog til aktiekapitalforhøjelsen.
(16)
Den reelle aktiekapitalforhøjelse beløb sig kun til 65,5 mio. EUR, hvor staten bidrog med ca. 45 mio. EUR (69 % af den samlede kapitaltilførsel) og NBG med 20,5 mio. EUR (31 %). Trods Larcos dårlige finansielle situation ser det ikke ud til, at kapitalforhøjelsen var baseret på en omstruktureringsplan med henblik på at genoprette virksomhedens levedygtighed, og NBG lader til at have afskrevet virksomhedens regnskabsmæssige værdi, »fordi koncernen ikke forventer at få udbetalt den regnskabsmæssige værdi af investeringen, eftersom virksomheden har betydelige finansielle vanskeligheder« (8) (se betragtning 45 i afgørelsen af 6. marts 2013).
2.2.4. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(17)
Den 10. maj 2010 stillede staten en garanti for NBG-bankens dækning af en garantierklæring for en Larco-gældspost på omkring 10,8 mio. EUR. Garantien dækkede 100 % af risikoen i forbindelse med den dækkede garantierklæring i en ubegrænset periode og havde en garantipræmie på 2 % p.a.
2.2.5. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en skattebøde i 2010
(18)
I 2010 reviderede de græske skattemyndigheder Larcos årsregnskab og afviste den regnskabsmæssige behandling af visse tab som følge af anvendelsen af hedging-kontrakter med hensyn til prisen på nikkel. Som følge af den ukorrekte registrering af tabene blev Larco pålagt en skattebøde på 190 mio. EUR. (9)
(19)
Larco indbragte efterfølgende den pålagte skattebøde for de græske domstole. I henhold til græsk lovgivning (10) skal en enhed, der er blevet pålagt en skattebøde, forudbetale 25 % af beløbet for at kunne indbringe bøden for domstolene (i dette tilfælde ville 25 % beløbe sig til 47 mio. EUR).
(20)
I Larcos tilfælde besluttede en græsk forvaltningsdomstol imidlertid at fritage virksomheden for forpligtelsen til forudbetaling af 25 % af skattebøden og erstattede den med en forpligtelse til at indgive garantierklæringer for blot 1,5 mio. EUR.
2.2.6. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(21)
Den 30. december 2011 stillede staten to garantier for to lån på henholdsvis 30 mio. EUR og 20 mio. EUR fra ATE Bank. Et af lånene (på 20 mio. EUR) var forfaldent på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet. Garantierne dækkede 100 % af risikoen og havde en præmie på 1 % p.a.
2.3. Begrundelse for indledning af den formelle undersøgelsesprocedure
(22)
I afgørelsen af 6. marts 2013 (betragtning 18-25) kom Kommissionen til den foreløbige konklusion, at Larco siden 2007 har kunnet betragtes som en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering (11). På denne baggrund kom Kommissionen til den foreløbige konklusion, at alle seks foranstaltninger udgjorde statsstøtte, og udtrykte tvivl om, hvorvidt de kunne betragtes som forenelige med det indre marked.
(23)
Hvis de pågældende foranstaltninger kunne betragtes som statsstøtte, ville de være iværksat i strid med anmeldelsesforpligtelsen og standstill-forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3.
3. BEMÆRKNINGER FRA GRÆKENLAND
3.1. Kriseramt virksomhed
(24)
I sine bemærkninger som led i den formelle undersøgelsesprocedure hævdede de græske myndigheder, at Larco ikke var en kriseramt virksomhed i 2008 og 2009, eftersom de registrerede tab skyldtes de faldende globale priser på ferronikkel de pågældende år. De græske myndigheder fremførte, at Larco kun har været en kriseramt virksomhed siden 2010.
3.2. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(25)
De græske myndigheder hævdede, at statens lån til Larco ikke udgjorde statsmidler, eftersom det oprindeligt var et privat lån ydet af Organisation for Entreprise Restructuring S.A. (»OER«). Da OER blev afviklet blev alle dens fordringer, i henhold til lov nr. 2741/1999, overført til staten.
(26)
Derudover forklarede de, at låneaftalen fra 1998 indeholdt specifikke regler for behandling og inddrivelse af udestående gæld, som ville gælde ved udgangen af hvert regnskabsår som følger:
a.
Hvis Larco havde overskud i løbet af regnskabsåret, ville de påløbne renter (6 % p.a.) blive udbetalt til kreditorerne først, inden tilbagebetalingen af hovedstolen.
b.
Efter en eventuel tilbagebetaling af renter ville Larco beholde et vist beløb af overskuddet til investeringer.
c.
Efter anvendelse af a) og b) ville et eventuelt resterende overskud i Larcos regnskab blive tildelt proportionalt til Larcos kreditorer.
(27)
Hvis Larco ikke fik overskud efter 1999, havde kreditorerne ret til at søge tilbagebetaling af deres gæld på forskellig vis, f.eks. vurdering af det skyldige beløb, kapitalisering af gælden osv. Kreditorerne var dog ikke berettigede til tvangsinddrivelse af udestående gæld, f.eks. til at beslaglægge virksomhedens aktiver eller begære virksomheden konkurs.
(28)
Frem til 2003 modtog kreditorerne de påløbne renter ifølge aftalen. I perioden 2004-2007 havde Larco ikke overskud og tilbagebetalte derfor ikke påløbne renter. I 2007 indgik PPC en aftale om råstoffer med Larco, som blev godkendt af alle kreditorer, ifølge hvilken Larco leverede brunkul til PPC, hvilket nedbragte gælden tilsvarende. Gælden til PPC var afviklet fuldt ud i 2011.
(29)
Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymnas kurator har fortsat inddrivelsen af gælden ad rettens vej, og det ser ud til, at visse beløb allerede er tilbagebetalt. I 2011 havde Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna inddrevet 5 mio. EUR af sin udestående gæld i henhold til aftalen fra 1998. Eftersom Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna også har gæld til den græske stat, inddrev sidstnævnte hele beløbet på 5 mio. EUR.
(30)
For så vidt angår Larcos direkte gæld til den græske stat, har staten løbende sendt fakturaer på det årlige gældsbeløb, inklusive de påløbne renter, til Larco.
(31)
Ifølge de græske myndigheder kunne gælden som følge af aftalen fra 1998 således ikke betragtes som statsmidler, og Larco havde under alle omstændigheder ikke fået nogen selektiv fordel.
3.3. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(32)
De græske myndigheder påberåbte sig garantimeddelelsen (12), navnlig afsnit 3.2, som indeholder betingelserne for, at Kommissionen kan udelukke statsstøtte i forbindelse med en individuel garanti. Ifølge de græske myndigheder:
a.
var Larco ikke en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor garantien blev stillet
b.
kunne garantiens størrelse måles korrekt på det tidspunkt, hvor garantien blev ydet
c.
blev garantien stillet for et gældsbevis (obligationslån) og kunne derfor overstige 80 % af det udestående lån
d.
var den præmie på 1 %, der blev betalt for garantien, en markedspris, som afspejlede Larcos finansielle situation.
(33)
Ifølge de græske myndigheder udgjorde statsgarantien fra 2008 således ikke statsstøtte.
(34)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 2 blev iværksat ved ministerbeslutning YA 2/93378/0025 af 22. december 2008 og dækkede det nøjagtige beløb på 30 000 000 EUR.
3.4. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(35)
Ifølge de græske myndigheder skulle statens deltagelse i kapitalforhøjelsen beskytte virksomhedens værdi i lyset af dens kommende privatisering og med henblik på gennemførelse af en omstruktureringsplan. I sin afgørelse tog staten højde for Larcos potentielle vækst, værdien af virksomhedens aktiver og den generelle situation på ferronikkelmarkedet samt omstruktureringsforanstaltninger og omkostningsbesparende foranstaltninger.
(36)
NBG bidrog med 31 % af kapitalforhøjelsen. I modsætning til staten besluttede NBG kun at udøve sine rettigheder delvist. Ifølge de græske myndigheder var NBG's mål at bevare en vis kontrol over virksomheden, og dens handlinger skulle således ikke betragtes som manglende tillid til Larcos fremtid. NBG reducerede sin aktiepost i Larco til det nødvendige minimum for at have vetoret i forbindelse med visse vigtige beslutninger i bestyrelsen i henhold til græsk lovgivning.
(37)
Den tredje aktionær, PPC, besluttede udtrykkeligt ikke at deltage i kapitalforhøjelsen og accepterede, at dens aktiepost ville blive udvandet. Ifølge de græske myndigheder deltog PPC ikke, fordi den havde til hensigt at give staten mulighed for at få en større aktiemajoritet i lyset af privatiseringen af virksomheden.
(38)
Det kan således konkluderes, at staten ifølge de græske myndigheder handlede som en markedsøkonomisk investor, og at kapitalforhøjelsen i 2009 derfor ikke udgjorde statsstøtte.
(39)
For så vidt angår tildelingsdatoen, fremsendte de græske myndigheder ikke afgørende dokumentation. Ifølge referatet fra generalforsamlingen bidrog den græske stat til kapitalforhøjelsen med 15 000 000 EUR den 15. april 2009, jf. dokument nr. Οικ2/27694/0025 fra finansministeriet, ud af statens samlede bidrag til aktiekapitalforhøjelsen, som beløb sig til 44 999 999,40 EUR. Larcos årsregnskab fra 2009 viser, at der blev truffet afgørelse om kapitalforhøjelsen den 14. maj 2009, men præciserer ikke, hvornår den reelle tilførsel af ny kapital fandt sted.
3.5. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(40)
De græske myndigheder forklarede, at Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna i forbindelse med aftalen fra 1998 havde søgt tilbagebetaling af Larcos gæld ved de græske domstole, og at der havde været en række domme og omstødelser, bl.a. vedrørende en gæld på omkring 10,5 mio. EUR. (13)
(41)
I forbindelse med en appelsag indbragt af Larco og som følge af faren for uoprettelige tab suspenderede den græske højesteret betalingen af gælden på omkring 10,5 mio. EUR, indtil den relevante domstol havde afsagt sin endelige dom. Suspensionen blev accepteret på betingelse af, at Larco afgav en garantierklæring til Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna for det suspenderede beløb. NBG afgav garantierklæringen for et beløb i omegnen af 10,8 mio. EUR (10,5 mio. EUR for den oprindeligt omtvistede gæld + 0,3 mio. EUR for retlige gebyrer og omkostninger) til Larco. Garantierklæringen blev dækket af en statsgaranti for hele beløbet med en præmie på 2 % p.a. for en ubegrænset periode.
(42)
De græske myndigheder forklarede, at den pågældende støtte blev ydet af staten som aktionær med intention om at opfylde betingelserne for suspensionen og beskytte sin investering mod gæld, der erklæres forfalden. Ellers ville suspensionen ikke have fundet anvendelse, og Hellenic Mining and Metallurgical S.A. of Larymna ville have haft ret til at fortsætte inddrivelsen af gælden, eventuelt ved beslaglæggelse af Larcos aktiver. Larco kunne i givet fald være blevet insolvent. Ifølge de græske myndigheder ville NBG ikke have afgivet garantierklæringen uden statsgarantien.
(43)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 4 blev iværksat ved ministerbeslutning YA 2/923/0025 af 10. maj 2010 og dækkede det nøjagtige beløb på 10 510 824,95 EUR og 310 000 EUR til retlige gebyrer og omkostninger, dvs. i alt 10 820 824,95 EUR.
3.6. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en skattebøde i 2010
(44)
De græske myndigheder forklarede, at den pågældende foranstaltning er en ekstra skat snarere end en skattebøde. Den ekstra skat blev pålagt, fordi skattemyndighederne ikke var enige i, at tabene som følge af anvendelsen af hedging-kontrakter skulle trækkes fra Larcos nettoindtægter, som Larco påstod. De græske myndigheder forklarede endvidere, at domstolen anmodede Larco om at afgive garantierklæringer for en samlet værdi af 4,7 mio. EUR.
(45)
De græske myndigheder forelagde dokumentation for, at Larco havde tilladelse til at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer på grundlag af en generel bestemmelse i lovgivningen. Dommen, der tillod Larco at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer, anvendte, i overensstemmelse med national lovgivning, (14) en afvejning, hvor der blev taget højde for fordelene for kreditoren (staten) og debitorens (Larco) levedygtighed, og domstolen traf i overensstemmelse hermed afgørelse om midlertidig suspension af forpligtelsen til forudbetaling af 47 mio. EUR (dvs. 25 % af den ekstra skat) og erstatning heraf med garantierklæringer for 4,7 mio. EUR i alt. Suspensionen skulle gælde, indtil der var afsagt endelig dom i den sag, som Larco havde indbragt imod staten for pålæggelsen af den ekstra skat.
(46)
De græske myndigheder hævdede desuden, at domme afsagt af nationale domstole ikke kan tilskrives staten.
(47)
De græske myndigheder forklarede endvidere, at staten, trods den midlertidige suspension, i praksis havde underkendt den finansielle virkning af suspensionen ved at modregne den ekstra skat, som Larco var pålagt, i beløb, som staten skyldte Larco, herunder indkomstskat eller moms. Grækenland har med den seneste lovgivning tilladt denne praksis med henblik på at fremskynde skatteopkrævningen.
(48)
Det så således ud til, at staten reelt allerede havde opkrævet mindst 16,1 mio. EUR af det skyldige beløb i forbindelse med forudbetalingen af Larcos ekstra skat.
3.7. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(49)
De græske myndigheder forklarede, at ingen af de to lån, som garantierne var stillet for, var forfaldne. Lånet på 20 mio. EUR blev ydet af ATE-banken som refinansiering af et tidligere lån på 20 mio. EUR, som var forfaldent.
(50)
Ifølge de græske myndigheder udgjorde de to statsgarantier ikke statsmidler, fordi staten skyldte Larco 60 mio. EUR i moms. Hvis garantierne blev indfriet, kunne beløbene således udligne statens udestående gæld.
(51)
Myndighederne hævdede endvidere, at hvis foranstaltningen ikke kunne betragtes som støtte, skulle den betragtes som forenelig med det indre marked, eftersom den var i overensstemmelse med de midlertidige rammebestemmelser (15) og den relevante midlertidige græske ordning for lånegarantier (»den midlertidige garantiordning«). (16) Myndighederne mente navnlig, at de øvrige betingelser i ordningen - bortset fra den kendsgerning, at Larco var en kriseramt virksomhed, da foranstaltningen blev iværksat - var opfyldt:
a.
Larco var en stor virksomhed.
b.
Lånet på 30 mio. EUR var et investeringslån, mens lånet på 20 mio. EUR var et lån til refinansiering af et tidligere lån, der var ydet til investeringsformål.
c.
Garantierne blev stillet inden udgangen af 2011.
d.
Det samlede beløb for de to garanterede lån oversteg Larcos årlige lønsum med blot 3 mio. EUR.
e.
Garantierne dækkede 100 % af lånet, men en sådan foranstaltning var Larcos eneste mulighed for at få adgang til finansiering som følge af den særlige situation i den græske økonomi.
f.
Garantierne omfattede en præmie på 1 % p.a., hvilket burde betragtes som en markedspræmie.
(52)
Endelig hævdede de græske myndigheder, at hvis Kommissionen konkluderede, at foranstaltningen kunne betragtes som støtte, og betingelserne i den midlertidige garantiordning ikke var opfyldt, skulle foranstaltningerne betragtes som redningsstøtte. En sådan støtte burde betragtes som anmeldt, eftersom Kommissionen blev underrettet om foranstaltningen i besvarelsen af 16. marts 2012 på spørgeskemaet i forbindelse med Kommissionens foreløbige undersøgelse af egen drift.
(53)
Ifølge de græske myndigheder opfyldte støtten betingelserne i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, fordi:
a.
Der var tale om likviditetsstøtte i form af lånegarantier.
b.
Den var begrundet i alvorlige sociale vanskeligheder og havde ikke alvorlige negative spillover-effekter i andre medlemsstater.
c.
De græske myndigheder var i gang med at udarbejde en omstruktureringsplan i samarbejde med Kommissionen.
d.
Den begrænsede sig til det beløb, der var nødvendigt for at holde virksomheden kørende i en begrænset periode.
e.
Den opfyldte princippet om engangsstøtte, eftersom Larco ikke tidligere havde modtaget rednings- eller omstruktureringsstøtte.
f.
Larco forelagde staten en forretningsplan, som begrundede behovet for støtte for et beløb af 30 mio. EUR til investeringer.
(54)
De græske myndigheder præciserede, at foranstaltning 6 blev iværksat ved i) ministerbeslutning YA 2/95156/0025 af 30. december 2011 og dækkede det nøjagtige beløb på 30 000 000 EUR og ii) ministerbeslutning YA 2/95161/0025 af 30. december 2011 for det nøjagtige beløb på 20 000 000 EUR.
4. VURDERING
(55)
Denne afgørelse behandler indledningsvis spørgsmålet om, hvorvidt Larco er en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering. Dernæst behandler afgørelsen spørgsmålet om, hvorvidt de pågældende foranstaltninger udgør statsstøtte til Larco i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten, og endelig hvorvidt denne støtte er forenelig med det indre marked.
4.1. Larcos problemer
(56)
I afgørelsen af 6. marts 2013, særlig betragtning 18-25, konkluderede Kommissionen foreløbigt, at Larco var en kriseramt virksomhed på det tidspunkt, hvor de seks foranstaltninger blev truffet. Larcos økonomiske nøgletal i perioden 2007-2011 fremgår af tabellen:
Larcos økonomiske nøgletal for perioden 2007-2006/2012 (mio. EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Omsætning
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Resultat før renter og skat
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Aktiekapital
163,8
163,8
109
109
109
109
Egenkapital
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Samlet gæld
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Forhold mellem gæld og egenkapital
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Det præciseres i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, at et selskab med begrænset ansvar betragtes som kriseramt, når »over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste 12 måneder«. Det afspejler antagelsen om, at en virksomhed, der oplever et massivt tab af sin tegnede kapital, vil være ude af stand til at dæmme op for tab, der næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt (som nævnt i punkt 9 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering).
(58)
I henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering kan en virksomhed anses for kriseramt, »hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud, faldende omsætning, voksende lagerbeholdninger, overskudskapacitet, faldende cash flow, stigende gældsætning, stigende finansieringsudgifter og faldende eller opbrugt nettoformue«. I denne henseende gælder det ifølge Retten, at »en negativ egenkapital […] kan betragtes som en vigtig indikator for, at en virksomhed befinder sig i en økonomisk vanskelig situation«. (18)
(59)
Ifølge Larcos årsregnskaber for perioden 2007-H1 2012 faldt virksomhedens tegnede kapital ikke til under halvdelen. I samme periode blev virksomhedens egenkapital dog negativ. I tidligere sager har Kommissionen vurderet, at når en virksomhed har negativ egenkapital, indebærer det, at hele den pågældende virksomheds tegnede kapital er forsvundet, og at det på forhånd antages, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er opfyldt. (19)
(60)
For Larcos vedkommende mener Kommissionen, at virksomhedens tegnede kapital kun ser ud til ikke at være faldet til under halvdelen, fordi virksomheden ikke traf passende foranstaltninger, jf. almindelige bestemmelser i den græske lovgivning. (20) Sådanne passende foranstaltninger sigter mod at vende en virksomheds egenkapital fra negativ til positiv og samtidig øge egenkapitalen til et tilstrækkeligt niveau. Passende foranstaltninger kan være enten kapitalisering af tab eller en kapitalforhøjelse eller begge.
(61)
I denne henseende vurderer Kommissionen, at en kapitalisering af tab ville have gjort, at hele virksomhedens tegnede kapital forsvandt, eftersom de akkumulerede tab var højere end den tegnede kapital. Derfor mener Kommissionen, at kriterierne i punkt 10, litra a), i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering har været opfyldt i sagen siden 2008.
(62)
Derudover oplevede Larco - for så vidt angår kriterierne i punkt 11 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering - et betydeligt fald i omsætningen fra 2007 til 2009 og betydelige tab i 2008 og 2009 for et samlet beløb af 221 mio. EUR (henholdsvis 116 mio. EUR og 105 mio. EUR). I 2010 og 2011 steg virksomhedens omsætning og indtjening, men ikke tilstrækkeligt til at sikre Larcos finansielle genopretning. I samme periode forblev virksomhedens egenkapital negativ, og dens gæld voksede fortsat. Derudover begyndte Larcos aktiviteter igen at give tab i H1 2012.
(63)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argument om, at Larco ikke var kriseramt i 2008 og 2009, fordi tabene skyldtes de faldende priser på ferronikkel.
(64)
For det første ændrer den kendsgerning, at faldende priser på ferronikkel førte til tab og bidrog til Larcos vanskeligheder, ikke i sig selv på den konklusion, at Larco udviste de typiske kendetegn for kriseramte virksomheder. En sund virksomhed ville skulle tilpasse sine omkostninger til sådanne prisændringer for at undgå tab.
(65)
For det andet havde virksomheden i 2008 og 2009 negativ egenkapital og stigende gæld (en stigning på 63 % i perioden 2007-2008). Til trods for at prisen på ferronikkel og omsætningen steg betydeligt efter 2010, tyder Larcos efterfølgende finansielle resultater på, at virksomhedens vanskeligheder fortsatte. Det kan således ikke konkluderes, at tabene i 2008 og 2009 udelukkende skyldtes lave priser på ferronikkel.
(66)
På baggrund af ovennævnte konkluderes det, at Larco var en kriseramt virksomhed i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering på det tidspunkt, hvor de seks foranstaltninger blev truffet.
4.2. Forekomst af statsstøtte
(67)
Det er fastsat i traktatens artikel 107, stk. 1, at statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
(68)
Ifølge Kommissionens faste praksis og som bekræftet i retspraksis er det kriterium, der anvendes til at vurdere, om en transaktion mellem en offentlig instans og en virksomhed udgør statsstøtte, princippet om en markedsøkonomisk investor eller kreditor. (21) Det følger af dette princip, at når staten handler på et marked som kommerciel operatør, skal den gøre det på samme måde som en privat operatør. Hvis staten ikke handler som sådan, kan der være tale om statsstøtte. Med andre ord er udgangspunktet for at vurdere, om en transaktion indebærer statsstøtte, hvorvidt en privat operatør i en tilsvarende situation ville have handlet på samme måde. I forbindelse med anvendelsen af dette princip kan ikke-økonomiske overvejelser ikke anvendes som begrundelse for at yde støtte.
4.2.1. Foranstaltning 1: Manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet
(69)
På baggrund af de tilgængelige oplysninger er Kommissionen ikke enig i de græske myndigheders argument om, at lånet fra OER var et privat lån. I henhold til græsk lov nr. 1386/1983 (artikel 1) (22) om oprettelse af OER »vil OER handle i samfundets interesse og under statens tilsyn«. I henhold til artikel 3 i samme lov var staten eneaktionær i OER. Derudover havde staten mulighed for direkte at udpege formanden og to ud af otte bestyrelsesmedlemmer og indirekte yderligere fire bestyrelsesmedlemmer. Det følger af ovenstående, at OER's midler er statsmidler, og ethvert lån fra OER kan dermed tilsyneladende tilskrives staten.
(70)
Ifølge den dokumentation, som de græske myndigheder har fremlagt, var Larcos gæld til OER (som efterfølgende blev overført til staten) løbende blevet indberettet og faktureret i overensstemmelse med låneaftalen fra 1998. En del af gælden blev inddrevet, da virksomhedens rentabilitet tillod det. Larco foretog investeringer i den periode, hvilket reducerede tilbagebetalingerne, men investeringerne var godkendt af samtlige kreditorer. I henhold til aftalen var kreditorerne ikke berettigede til tvangsinddrivelse af udestående gæld.
(71)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at foranstaltning 1 var i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk kreditor, eftersom staten som kreditor handlede på en måde, der kunne sammenlignes med en privat kreditor, og brugte de midler, den havde til rådighed, og som lå inden for kontraktens rammer, til at inddrive sin gæld.
4.2.2. Foranstaltning 2: Statsgarantien fra 2008
(72)
Statsgarantier bringer statens midler i fare, da deres indfrielse sker over statens budget. Endvidere indebærer en garanti, for hvilken der ikke betales en passende modydelse, et tab af finansielle midler for staten. Kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler og om, at støtten skal kunne tilskrives staten, er således opfyldt for denne foranstaltning, hvilket ikke anfægtes af de græske myndigheder.
(73)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argument om, at betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen er opfyldt. Kommissionen har fastslået, at Larco var en kriseramt virksomhed i 2008. Derudover kan en årlig garantipræmie på 1 % - i betragtning af Larcos betydelige finansielle vanskeligheder og navnlig den høje gældsrate - ikke anses for at afspejle risikoen for misligholdelse af de garanterede lån.
(74)
Kommissionen mener ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at statsgarantien fra 2008 giver støttemodtageren en selektiv fordel.
(75)
Larco er aktiv i en sektor, hvori der er samhandel mellem medlemsstaterne, og eksporterer selv det meste af sin produktion til andre medlemsstater. Derudover foregår der nikkeludvinding, smeltning og raffinering i seks medlemsstater ud over Grækenland, nemlig Østrig, Finland, Frankrig (Ny Kaledonien), Spanien, Sverige og Det Forenede Kongerige (23). Nikkel forhandles i næsten alle medlemsstaterne (24).
(76)
De pågældende foranstaltninger gør det muligt for Larco at fortsætte produktionen, således at virksomheden i modsætning til andre konkurrenter med finansielle vanskeligheder ikke skal håndtere de konsekvenser, de finansielle vanskeligheder normalt ville have. Det fordrejer konkurrencen, fordi andre virksomheder, som er aktive på de samme markeder, skal drives uden statsstøtte.
(77)
Følgelig udgør foranstaltning 2 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen mener, at støtten svarer til det garanterede lånebeløb, fordi det er tvivlsomt, at Larco, i lyset af virksomhedens økonomiske vanskeligheder, ville have opnået finansiering på markedet uanset vilkårene. Med andre ord mener Kommissionen, at Larco modtog en fordel, der svarer til det garanterede lånebeløb, fordi den uden statsgarantien ikke ville have kunnet opnå den pågældende finansiering på markedet.
(78)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.3. Foranstaltning 3: Kapitalforhøjelsen i 2009
(79)
Statens deltagelse i Larcos aktiekapitalforhøjelse i 2009 omfatter statsmidler og kan tilskrives staten. Dette kriterium er således opfyldt, hvilket ikke bestrides af de græske myndigheder.
(80)
Kommissionen har ikke modtaget overbevisende dokumentation fra de græske myndigheder, som underbygger deres argument om, at staten handlede som en fornuftig markedsøkonomisk investor. Ifølge referater fra generalforsamlinger, som er indsendt som dokumentation, blev aktionærerne ikke forelagt nogen omstruktureringsplan forud for kapitalforhøjelsen, til trods for at Larco var en kriseramt virksomhed. Derudover var kapitalforhøjelsens endelige beløb utilstrækkeligt til at dække Larcos negative egenkapital og kunne således ikke betragtes som en foranstaltning, der beskytter virksomhedens værdi og støtter dens omstrukturering.
(81)
For så vidt angår NBG's deltagelse, minder Kommissionen om Rettens præcisering, at »samtidigheden […] ikke i sig selv - selv i tilfælde af betydelige private investeringer - [vil] være tilstrækkelig til at nå til den konklusion, at der ikke foreligger statsstøtte som omhandlet i artikel 87, stk. 1, EF, uden at tage hensyn til de andre relevante faktiske eller retlige elementer« (25).
(82)
NBG's delvise deltagelse kan ikke bruges som dokumentation for samtidig deltagelse af statslige og private aktionærer, fordi NBG ikke blot var eksponeret for Larco som aktionær, men også som kreditor. Dens beslutning om delvist at deltage i kapitalforhøjelsen skulle således beskytte ikke blot værdien af bankens investering, men også dens position som kreditor.
(83)
Staten havde desuden allerede stillet statsgarantien fra 2008 over for Larco. Som fastlagt i den relevante retspraksis kan statens deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2009 således ikke betragtes isoleret, men skal ses i sammenhæng med de andre støtteforanstaltninger. (26)
(84)
Endelig underbygger referater fra generalforsamlinger ikke de græske myndigheders argument om, at PPC havde til hensigt at give staten mulighed for at få en større aktiemajoritet. I stedet erklærede PPC blot, at den ikke ville deltage i aktiekapitalforhøjelsen.
(85)
Kommissionen mener ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk investor ville have deltaget i Larcos aktiekapitalforhøjelse under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at statens deltagelse i kapitalforhøjelsen i 2009 gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(86)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenforovenover, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(87)
Følgelig udgør foranstaltning 3 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Eftersom det ikke bestrides, at staten udøvede sine rettigheder til aktiekapitalforhøjelsen fuldt ud [uklart], beløber foranstaltning 3 sig til 44 999 999,40 EUR.
(88)
For så vidt angår tildelingsdatoen, følger det af referatet for generalforsamlingen den 14. maj 2009, at den græske stat bidrog til kapitalforhøjelsen med 15 000 000 EUR den 15. april 2009 (27) ud af statens samlede bidrag til kapitalforhøjelsen [uklart], som beløb sig til 44 999 999,40 EUR. Kommissionen råder ikke over oplysninger om den dato, hvorpå det resterende beløb af statens bidrag til virksomhedens aktiekapitalforhøjelse blev tildelt.
4.2.4. Foranstaltning 4: Statsgarantien fra 2010
(89)
Af samme årsager som for foranstaltning 2 er kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler og om, at støtten skal kunne tilskrives staten, opfyldt for foranstaltning 4, hvilket ikke anfægtes af de græske myndigheder.
(90)
Kommissionen erkender, at det kan være almindelig forretningspraksis for aktionærer at stille garantier under omstændigheder, der ligner omstændighederne i denne sag. Eftersom NBG også var aktionær i Larco, mener Kommissionen dog, at det ville være normalt, at aktionærer deler eksponeringen for den pågældende garanti forholdsmæssigt. I stedet påtog staten sig hele risikoen, idet den stillede garanti for gæld, mens Larco var i vanskeligheder og allerede havde stigende gældsætning.
(91)
For så vidt angår foranstaltning 2 er betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen heller ikke opfyldt for denne foranstaltning, eftersom en præmie på 2 % ikke kan anses for at afspejle risikoen for Larcos misligholdelse.
(92)
Kommissionen mener derfor, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ikke ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at den gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(93)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenforovenover, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(94)
Følgelig udgør foranstaltning 4 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Kommissionen vurderer, at støttebeløbet svarer til det garanterede beløb, fordi det er indlysende, at ingen fornuftig markedsaktør uanset vilkårene ville have kunnet stille garanti for dette beløb over for Larco i betragtning af virksomhedens økonomiske vanskeligheder. Med andre ord mener Kommissionen, at Larco modtog en fordel, der svarer til det garanterede beløb, fordi den uden statsgarantien ikke ville have kunnet opnå en garanti på markedet.
(95)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.5. Foranstaltning 5: Garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en ekstra skat i 2010
(96)
Kommissionen hæfter sig ved de græske myndigheders oplysninger vedrørende de faktuelle omstændigheder i forbindelse med foranstaltning 5.
(97)
I lyset af den dokumentation, som de græske myndigheder har fremlagt, er Kommissionen enig i, at domstolen gav Larco ret til at erstatte forudbetalingen af den ekstra skat med garantierklæringer på grundlag af objektive kriterier, som kunne have fundet anvendelse på en hvilken som helst virksomhed i en tilsvarende situation. Det konkluderes således, at foranstaltning 5 ikke indebar en selektiv fordel for Larco.
4.2.6. Foranstaltning 6: Statsgarantierne fra 2011
(98)
Kommissionen hæfter sig ved de græske myndigheders oplysninger vedrørende de faktuelle omstændigheder i forbindelse med foranstaltning 6.
(99)
Kommissionen er ikke enig med de græske myndigheder om, at foranstaltning 6 ikke indebærer statsmidler. For det første bringer statsgarantier - som forklaret i forbindelse med foranstaltning 2 - statens midler i fare, da deres indfrielse sker over statens budget. Endvidere indebærer en garanti, for hvilken der ikke betales en passende modydelse i form af en markedspræmie, et tab af finansielle midler for staten. Derudover ser argumentet om den udestående gæld på 60 mio. EUR i moms ud til at være i strid med bemærkningerne vedrørende foranstaltning 5, hvor de græske myndigheder hævdede, at de i overensstemmelse med lovgivningen og bevidst ikke tilbagebetalte skyldig moms med henblik på at udligne suspensionen af forudbetalingen af den ekstra skat.
(100)
Kommissionen mener således, at kriteriet om, at der skal være tale om statsmidler, og at støtten skal kunne tilskrives staten, er opfyldt for den pågældende foranstaltning.
(101)
Som i forbindelse med foranstaltning 2 og 4 er betingelserne i afsnit 3.2 i garantimeddelelsen heller ikke opfyldt for denne foranstaltning.
(102)
Kommissionen mener derfor ikke, at en fornuftig markedsøkonomisk kreditor ville have stillet garanti for Larco under disse vilkår. Fordi foranstaltningen blev iværksat selektivt over for Larco, konkluderer Kommissionen, at den gav støttemodtageren en selektiv fordel.
(103)
Af de årsager, der er anført i betragtning 75-76 ovenfor, kan foranstaltningen påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordreje konkurrencen.
(104)
Følgelig udgør foranstaltning 6 statsstøtte i den betydning, der anvendes i traktatens artikel 107, stk. 1. Som i forbindelse med foranstaltning 2 mener Kommissionen, at støtten svarer til de garanterede lånebeløb, fordi det er tvivlsomt, at Larco, i lyset af virksomhedens økonomiske vanskeligheder, ville have opnået finansiering på markedet uanset vilkårene.
(105)
Kommissionen har ikke modtaget oplysninger om, at garantien skulle være blevet indfriet.
4.2.7. Konklusion om forekomsten af statsstøtte
(106)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 1 og 5 ikke udgør statsstøtte, mens foranstaltning 2, 3, 4 og 6 udgør statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
(107)
Statsstøtten i foranstaltning 2 beløber sig således til 30 000 000 EUR, som blev tildelt den 22. december 2008. Statsstøtten i foranstaltning 3 beløber sig til 44 999 999,40 EUR, men tildelingsdatoen(-datoerne) skal præciseres af de græske myndigheder. Statsstøtten i foranstaltning 4 beløber sig til 10 820 824,95 EUR, tildelt den 10. maj 2010, og den samlede statsstøtte i foranstaltning 6 beløber sig til 50 000 000 EUR (30 000 000 EUR + 30 000 000 EUR) tildelt den 30. december 2011.
4.3. Ulovlig støtte
(108)
Foranstaltning 2, 3, 4 og 6 betragtes som statsstøtte og blev ydet i strid med anmeldelsesforpligtelsen og standstill-forpligtelsen i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3. Støtteforanstaltningerne udgør derfor ulovlig statsstøtte.
4.4. Støttens forenelighed
(109)
Da nogle af foranstaltningerne udgør statsstøtte i henhold til artikel 107, stk. 1, i traktaten, skal deres forenelighed med det indre marked vurderes på baggrund af undtagelserne i denne artikels stk. 2 og 3.
(110)
Ifølge Domstolens retspraksis er det medlemsstatens ansvar at anføre mulige grunde til foreneligheden med det indre marked og vise, at betingelserne for en sådan forenelighed er opfyldt. (28)
4.4.1. Foreneligheden med det indre marked - foranstaltning 2, 4 og 6
(111)
For så vidt angår foranstaltning 2 og 4 påberåbte de græske myndigheder sig ikke eventuelle grunde til forenelighed, fordi de hævdede, at foranstaltningerne ikke udgjorde statsstøtte.
(112)
Eftersom foranstaltningerne udgør statsstøtte, bør de vurderes med hensyn til deres forenelighed i henhold til artikel 107, stk. 3, litra c), i traktaten og navnlig i henhold til rammebestemmelserne for redning og omstrukturering, fordi Larco har været en kriseramt virksomhed mindst siden 2008. I henhold til punkt 20 i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering »kan en kriseramt virksomhed ikke betragtes som et velegnet instrument til at fremme andre politiske mål, før der er skabt sikkerhed for dens levedygtighed. Derfor mener Kommissionen, at støtte til kriseramte virksomheder kun kan bidrage til at fremme udviklingen af bestemte erhvervsgrene uden at ændre samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, hvis betingelserne i disse rammebestemmelser er opfyldt«.
(113)
De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering (afsnit 3.1.) er imidlertid ikke opfyldt i denne sag. Garantierne var ikke ophævet efter seks måneder, og de græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan, der ville genoprette virksomhedens levedygtighed, og der blev ikke gennemført nogen foranstaltninger vedrørende kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig er der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren. Myndighederne indsendte ikke nogen plan for afvikling.
(114)
For så vidt angår foranstaltning 6, hævdede de græske myndigheder, at den var i overensstemmelse med de midlertidige rammebestemmelser og den midlertidige garantiordning, og at den under alle omstændigheder kunne betragtes som redningsstøtte.
(115)
Kommissionen er ikke enig i de græske myndigheders argumenter. Kommissionen mener ikke, at betingelserne i de midlertidige rammebestemmelser og den midlertidige garantiordning var opfyldt, eftersom Larco var en kriseramt virksomhed. De to garantiers samlede beløb oversteg Larcos årlige lønsum, garantien dækkede over mere end 90 % af lånet, og 1 % p.a. kunne ikke betragtes som en markedspræmie, der afspejler risikoen for misligholdelse af de garanterede lån.
(116)
For så vidt angår argumentet om, at foranstaltningen udgjorde redningsstøtte, havde de græske myndigheder aldrig - selv om Kommissionen havde haft drøftelser med dem om Larco siden 2011 - nævnt, at garantierne fra 2011 skulle betragtes som redningsstøtte, eller anmeldt en sådan redningsstøtte. I deres svar af 16. marts 2012 på spørgeskemaet erklærede de græske myndigheder udtrykkeligt, at virksomheden ikke havde modtaget rednings- og/eller omstruktureringsstøtte i de seneste ti år.
(117)
De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er under alle omstændigheder heller ikke opfyldt i denne sag. Garantierne fra 2011 var ikke afsluttet efter seks måneder, og de græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan eller plan for afvikling af virksomheden. Forretningsplanen, som begrundede behovet for 30 mio. EUR til investeringer, kan ikke danne udgangspunkt for en omstruktureringsplan, der er i overensstemmelse med rammebestemmelserne for redning og omstrukturering. Det skyldes, at planen ikke skulle genoprette virksomhedens levedygtighed, og at der ikke blev overvejet eller gennemført nogen foranstaltninger om kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig var der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren. Myndighederne indsendte heller ikke nogen plan for afvikling.
(118)
Kommissionen har ikke identificeret nogen andre mulige grunde til foreneligheden med det indre marked af foranstaltning 2, 4 og 6.
(119)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 2, 4 og 6 er uforenelige med det indre marked.
4.4.2. Foreneligheden med det indre marked - foranstaltning 3
(120)
De græske myndigheder identificerede ikke nogen mulige grunde til foranstaltning 3's forenelighed med det indre marked, idet de hævdede, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte.
(121)
Fordi foranstaltningen udgør statsstøtte, skal den også vurderes med hensyn til dens overensstemmelse med rammebestemmelserne for redning og omstrukturering af de årsager, der er fastsat i betragtning 112 ovenfor. De relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering er imidlertid heller ikke opfyldt i denne sag. De græske myndigheder anmeldte ikke nogen omstruktureringsplan, der ville genoprette virksomhedens levedygtighed, og der blev ikke gennemført nogen foranstaltninger vedrørende kompenserende modydelser for at afbøde konkurrencefordrejningerne. Endelig er der ikke dokumentation for, at støtten blev begrænset til det nødvendige minimum, navnlig via et betydeligt eget bidrag fra støttemodtageren.
(122)
Kommissionen har ikke identificeret nogen andre mulige grunde til denne foranstaltnings forenelighed med det indre marked.
(123)
Kommissionen mener på den baggrund, at foranstaltning 3 er uforenelig med det indre marked.
4.5. Tilbagesøgning
(124)
I henhold til traktaten og Domstolens faste retspraksis er Kommissionen, når den har fundet støtte uforenelig med det indre marked, kompetent til at beslutte, at den pågældende medlemsstat skal ophæve eller ændre den (29). Ifølge Domstolens faste retspraksis har en medlemsstats forpligtelse til at ophæve den støtte, som Kommissionen anser for at være uforenelig med det indre marked, til formål at genetablere den tidligere situation. (30) I den sammenhæng har Domstolen fastslået, at dette mål er nået, når modtageren har tilbagebetalt de beløb, der er tildelt som ulovlig støtte, hvorved den fordel fortabes, som selskabet har haft i forhold til sine konkurrenter på markedet, og den situation, der herskede på markedet, før støtten blev ydet, genskabes. (31)
(125)
I tråd med retspraksis bestemmer artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (32), at »i negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren […]«.
(126)
Eftersom ingen af de pågældende foranstaltninger - i strid med traktatens artikel 108 - blev anmeldt til Kommissionen og dermed skal betragtes som ulovlig og uforenelig støtte, skal støtten tilbagesøges for at genoprette den situation, der herskede på markedet, før støtten blev ydet. Tilbagesøgning skal finde sted fra det tidspunkt, hvor støttemodtageren opnåede fordelen, dvs. da støtten blev stillet til rådighed for støttemodtageren, og der bør betales renter af de tilbagesøgte beløb, indtil beløbene er tilbagebetalt.
5. KONKLUSION
(127)
Foranstaltning 1 og 5 udgør ikke statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1.
(128)
Grækenland gennemførte foranstaltning 2, 3, 4 og 6 ulovligt i strid med traktatens artikel 108, stk. 3.
(129)
Navnlig foranstaltning 2, 4 og 6 (statsgarantier fra 2008, 2010 og 2011) til fordel for Larco udgjorde statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, stk. 1, og var uforenelige med det indre marked, fordi de relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering ikke var opfyldt, og der ikke var identificeret andre grunde til forenelighed.
(130)
Foranstaltning 3 (statens deltagelse i Larcos kapitalforhøjelse i 2009) udgjorde også uforenelig statsstøtte og var uforenelig med traktaten, fordi de relevante betingelser i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering ikke var opfyldt, og der ikke var identificeret andre grunde til forenelighed.
(131)
Kommissionen bemærker, at Grækenland har accepteret, at nærværende afgørelse vedtages på engelsk -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den manglende inddrivelse af gæld til finansministeriet og garantierklæringer i stedet for forudbetaling af en ekstra skat i 2010, som Grækenland gennemførte til fordel for Larco, udgør ikke statsstøtte som defineret i traktatens artikel 107, stk. 1.
Artikel 2
Statsstøtten for et beløb af 135 820 824,35 EUR i form af statsgarantier til Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. i 2008, 2010 og 2011 og statens deltagelse i virksomhedens kapitalforhøjelse i 2009, som blev gennemført ulovligt af Grækenland i strid med traktatens artikel 108, stk. 3, er uforenelig med det indre marked.
Artikel 3
1. Grækenland skal tilbagesøge den i artikel 2 omhandlede uforenelige støtte fra støttemodtageren.
2. De beløb, der skal inddrives, tilskrives rente fra den dato, hvor de blev stillet til rådighed for modtagerne, indtil de er tilbagebetalt.
3. Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (33), som ændret.
4. For så vidt angår foranstaltning 3 skal Grækenland oplyse den eller de nøjagtige datoer, hvor landet deltog i aktiekapitalforhøjelsen i 2009.
5. Grækenland skal indstille alle udestående betalinger af den i artikel 2 omhandlede støtte med virkning fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse.
Artikel 4
1. Tilbagesøgningen af den i artikel 2 omhandlede støtte iværksættes øjeblikkeligt og effektivt.
2. Grækenland skal sikre, at denne afgørelse efterkommes senest fire måneder efter meddelelsen deraf.
Artikel 5
1. Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse sender Grækenland følgende oplysninger:
a)
det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal inddrives fra støttemodtageren
b)
en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse
c)
dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.
2. Grækenland underretter løbende Kommissionen om resultaterne af gennemførelsen af de nationale foranstaltninger, der er vedtaget i henhold til denne afgørelse, indtil tilbagebetalingen af den i artikel 2 nævnte støtte er afsluttet. Grækenland indsender på Kommissionens anmodning straks oplysninger om, hvilke foranstaltninger der allerede er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Grækenland giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtagerne allerede har tilbagebetalt.
Artikel 6
Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.
Udfærdiget i Bruxelles, den 27. marts 2014.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 27 päivänä maaliskuuta 2014,
valtiontuesta SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), jonka Kreikka on myöntänyt Larco General Mining & Metallurgical Company SA -yhtiölle
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 1818)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/539/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Kreikka on toimeenpannut talouden sopeutusohjelmansa yhteydessä yksityistämisohjelman (2). Larco General Mining & Metallurgical Company SA, jäljempänä ’Larco’, on määritelty yksityistettäväksi valtion yritykseksi.
(2)
Maaliskuussa 2012 Kreikan yksityistämisrahasto (Hellenic Republic Asset Development Fund, jäljempänä ’HRADF’) (3) ilmoitti komissiolle ehdotuksesta yksityistää Larco. Komissio käynnisti huhtikuussa 2012 oma-aloitteisesti alustavan arvioinnin selvittääkseen, voiko yksityistämishankkeen yhteydessä ilmetä valtiontukeen liittyviä kysymyksiä.
(3)
Keskustelujen yhteydessä ja Kreikan viranomaisten kyselylomakkeeseen 16 päivänä maaliskuuta 2012 antamasta vastauksesta kävi ilmi, että Larco oli jo hyötynyt valtion toteuttamista toimenpiteistä. Komissio pyysi lisätietoa sähköpostitse 18 päivänä huhtikuuta 2012, 24 päivänä huhtikuuta 2012, 5 päivänä heinäkuuta 2012, 22 päivänä elokuuta 2012 ja 7 päivänä joulukuuta 2012 sekä kirjeitse 4 päivänä toukokuuta 2012 ja 14 päivänä tammikuuta 2013, ja Kreikan viranomaiset vastasivat pyyntöihin 20 päivänä huhtikuuta 2012, 26 päivänä huhtikuuta 2012, 3 päivänä lokakuuta 2012, 13 päivänä marraskuuta 2012, 15 päivänä marraskuuta 2012, 7 päivänä joulukuuta 2012, 24 päivänä joulukuuta 2012 ja 18 päivänä tammikuuta 2013. Komission yksiköt ja Kreikan viranomaisten edustajat tapasivat Ateenassa 30 päivänä huhtikuuta 2012 ja 11 päivänä syyskuuta 2012 sekä Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2013.
(4)
Komissio ilmoitti Kreikalle 6 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä kirjeessä, jäljempänä ’6 päivänä maaliskuuta 2013 tehty päätös’, että se oli päättänyt käynnistää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn jäljempänä 2.2 kohdassa kuvailtujen tukitoimenpiteiden osalta, jäljempänä ’muodollinen tutkintamenettely’.
(5)
6 päivänä maaliskuuta 2013 tehty päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti Kreikan viranomaisia ja asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tukitoimenpiteistä.
(6)
Komissio sai Kreikan viranomaisten huomautukset 30 päivänä huhtikuuta 2013. Se ei saanut huomautuksia asianomaisilta osapuolilta.
(7)
Kreikan viranomaiset ilmoittivat komissiolle sähköpostitse 21 päivänä tammikuuta 2014, että ne hyväksyvät sen, että päätös annetaan englanninkielisenä.
2. TUKITOIMENPITEIDEN KUVAUS
2.1 Tuensaaja
(8)
Larco on erikoistunut lateriittimalmin louhintaan ja jalostamiseen, ruskohiilen louhintaan sekä ferronikkelin ja sivutuotteiden tuotantoon. Sen muita toimintoja ovat tutkimus, kehittäminen, kaivostoiminta, sulatus ja omien tuotteiden myynti maailmanlaajuisesti. Larco on maailman suurimpia ferronikkelin tuottajia. Vuonna 2012 sillä oli 960 työntekijää, ja sitä voidaan siten pitää suurena yrityksenä (5).
(9)
Muodollisen tutkintamenettelyn ajankohtana Larcon osakkeiden omistus jakaantui siten, että Kreikan valtio omisti HRADF:n välityksellä 55,2 prosenttia, National Bank of Greece SA (jäljempänä ’NBG’, yksityinen rahoituslaitos) 33,4 prosenttia ja Public Power Corporation SA (jäljempänä ’PPC’, Kreikan vakiintunut sähköntuotantoyhtiö, jossa valtio on enemmistöosakkaana) 11,4 prosenttia. on
(10)
Larcolla on sulattamo Larymnassa, Keski-Kreikassa. Larcolla on myös oikeus suorittaa kaivostoimintaa neljässä eri kohteessa Kreikassa: Agios Ioannisin (Larymnan lähellä), Evian ja Kastorian kaivoksilla sekä Servian ruskohiilikaivoksella.
(11)
Larco perustettiin vuonna 1989 uudeksi yhtiöksi Larymnan Hellenic Mining and Metallurgical SA -yhtiön, jäljempänä ’vanha Larco’, purkamisen jälkeen. Vanha Larco on edelleen selvitystilassa, mutta sen varat ja vastaavat vastuut siirrettiin Larcolle vuonna 1989. Vanha Larco on siten Larcon velkoja.
2.2 Toimenpiteiden kuvaus
2.2.1 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(12)
Vuoden 1998 huhtikuussa Larco ja sen suurimmat velkojat eli vanha Larco, PPC ja Kreikan valtio tekivät luottojärjestelysopimuksen. Vuonna 1998 tehdyn sopimuksen mukaan Larcon velat edellä mainituille velkojille oli määrä hoitaa 6 prosentin vuosikorolla. Kreikan valtiolle oleva velka on kuitenkin pysynyt muuttumattomana tai kasvanut hieman etenkin vuodesta 2004 (6), kun taas PPC:lle ja vanhalle Larcolle oleva velka on maksettu takaisin tai sitä on lyhennetty (7).
(13)
Tästä ilmenee, että valtio kohteli luottoaan Larcolle eri tavalla kuin kaksi muuta velkojaa.
2.2.2 Toimenpide 2: Valtion vuonna 2008 myöntämä takaus
(14)
Valtio takasi 22 päivänä joulukuuta 2008 ATE-pankin Larcolle myöntämän 30 miljoonan euron lainan. Takaus kattoi 100 prosenttia lainasta enintään kolmen vuoden ajan, ja takauspreemio oli 1 prosenttia vuodessa.
2.2.3 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(15)
Vuonna 2009 Larcon johtokunta ehdotti yhtiön negatiivisen oman pääoman vuoksi 134 miljoonan euron osakepääoman lisäystä, ja yhtiön kolme osakasta hyväksyivät tämän. Ainoastaan Kreikan valtio käytti oikeutensa lisäykseen täysimääräisesti, samalla kun NBG käytti oikeutensa vain osittain, eikä PPC osallistunut lainkaan osakepääoman lisäykseen. Osakepääoman lisäykseen ei osallistunut uusia osakkaita.
(16)
Osakepääoman tosiasiallinen lisäys oli vain 65,5 miljoonaa euroa, ja valtio osallistui lisäykseen noin 45 miljoonalla eurolla (69 prosenttia koko pääomanlisäyksestä) ja NBG 20,5 miljoonalla eurolla (31 prosentin osuudella). Larcon huonosta taloudellisesta tilanteesta huolimatta näyttää siltä, ettei pääomanlisäys perustunut rakenneuudistussuunnitelmaan, jolla olisi palautettu yhtiön elinkelpoisuus, ja NBG vaikuttaa kirjanneen tappioksi yrityksen kirjanpitoarvon, ”sillä konserni ei ennakoi saavansa takaisin sijoituksen kirjanpitoarvoa yhtiön merkittävien taloudellisten vaikeuksien vuoksi” (8) (ks. 6 päivänä maaliskuuta 2013 tehdyn päätöksen johdanto-osan 45 kappale).
2.2.4 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(17)
Valtio myönsi 10 päivänä toukokuuta 2010 takauksen NBG:n takaussitoumukseen Larcon noin 10,8 miljoonan euron lainalle. Takaus kattoi 100 prosenttia takaussitoumuksesta, sen kestoa ei rajattu ja takauspreemio oli 2 prosenttia vuodessa.
2.2.5 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan verosakon sijasta vuonna 2010
(18)
Vuonna 2010 Kreikan veroviranomaiset tarkastivat Larcon tilinpäätöksen ja hylkäsivät nikkelin hintaa koskevista suojaussopimuksista aiheutuneiden tiettyjen tappioiden käsittelyn kirjanpidossa. Tappioiden virheellisestä kirjaamisesta määrättiin verosakkoa 190 miljoonaa euroa (9).
(19)
Larco riitautti myöhemmin verosakon määräämisen Kreikan tuomioistuimissa. Kreikan lainsäädännön (10) mukaan yhteisön, jolle verosakko on määrätty, on maksettava ennakolta 25 prosenttia kyseisestä määrästä, jotta määrättyyn sakkoon voi hakea muutosta tuomioistuimessa (tässä tapauksessa 25 prosenttia olisi 47 miljoonaa euroa).
(20)
Larcon tapauksessa Kreikan hallintotuomioistuin päätti kuitenkin vapauttaa yhtiön velvoitteesta maksaa ennakolta 25 prosenttia verosakosta ja asetti sen sijaan yhtiölle velvoitteen esittää vain 1,5 miljoonan euron takaussitoumukset.
2.2.6 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(21)
Valtio myönsi 30 päivänä joulukuuta 2011 kaksi takausta ATE-pankilta otetuille kahdelle, 30 miljoonan euron ja 20 miljoonan euron lainalle. Toinen (20 miljoonan euron) laina oli erääntynyt, kun takaus myönnettiin. Takaukset kattoivat lainat sataprosenttisesti, ja takauspreemio oli 1 prosenttia vuodessa.
2.3 Perusteet muodollisen tutkintamenettelyn käynnistämiselle
(22)
Komissio päätteli alustavasti 6 päivänä maaliskuuta 2013 tekemässään päätöksessä (johdanto-osan 18-25 kappale), että Larcoa voidaan pitää pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa (11) tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä vuodesta 2007 lähtien. Komissio päätteli siten alustavasti, että kaikki kuusi toimenpidettä olivat valtiontukea, ja se ilmoitti epäilevänsä niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille.
(23)
Jos yksilöidyt toimenpiteet ovat valtiontukea, ne on myönnetty perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden ja täytäntöönpanokiellon vastaisesti.
3. KREIKAN HUOMAUTUKSET
3.1 Vaikeuksissa oleva yritys
(24)
Kreikan viranomaiset väittivät muodollisessa tutkintamenettelyssä esittämissään huomautuksissa, ettei Larco ollut vaikeuksissa oleva yritys vuosina 2008 ja 2009, sillä kirjatut tappiot johtuivat ferronikkelin maailmanmarkkinahinnan alenemisesta kyseisinä vuosina. Kreikan viranomaisten mukaan Larco on ollut vaikeuksissa oleva yritys vasta vuodesta 2010 lähtien.
3.2 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(25)
Kreikan viranomaiset väittivät, ettei valtion Larcolle myöntämää lainaa rahoitettu valtion varoista, sillä kyse oli alun perin Organisation for Entreprise Restructuring SA -yhtiön, jäljempänä ’OER’, myöntämästä yksityisestä lainasta. Kun OER purettiin, kaikki sen saatavat siirrettiin valtiolle lain 2741/1999 mukaisesti.
(26)
Lisäksi Kreikan viranomaiset ilmoittivat, että vuoden 1998 luottojärjestelysopimus sisälsi maksamatta olevan velan hoitoa ja perimistä koskevia erityissääntöjä, joita sovelletaan kunkin varainhoitovuoden lopussa seuraavasti:
a)
jos Larco saa voittoa tilikauden aikana, kertynyt korko (6 prosenttia vuodessa) maksetaan ensin velkojille ennen velan pääoman takaisinmaksua;
b)
koron mahdollisen takaisinmaksun jälkeen Larco pitää itsellään tietyn määrän voitoista investointeja varten;
c)
jos a ja b kohdan soveltamisen jälkeen Larcon tilit jäävät voitollisiksi, voitot jaetaan suhteellisesti Larcon velkojien kesken.
(27)
Jos Larco ei tekisi voittoa vuoden 1999 jälkeen, velkojilla oli oikeus vaatia velkansa takaisinmaksua eri keinoin, kuten katsomalla maksun erääntyneeksi tai pääomittamalla lainan. Velkojat eivät kuitenkaan olleet oikeutettuja jäljellä olevan velan pakkotäytäntöönpanoon, kuten yhtiön varojen takavarikointiin tai konkurssimenettelyn aloittamiseen yhtiötä vastaan.
(28)
Velkojat saivat kertyneet korot sovitusti vuoteen 2003 asti. Vuosina 2004-2007 Larco ei tehnyt voittoa, ja siksi kertyneitä korkoja ei maksettu. Vuonna 2007 PPC teki Larcon kanssa raaka-aineiden toimitusta koskevan sopimuksen, jonka kaikki velkojat hyväksyivät ja jonka nojalla Larco toimitti PPC:lle ruskohiiltä. Tämä vähensi velkaa vastaavasti. Velka PPC:lle saatiin maksettua kokonaan vuonna 2011.
(29)
Vanhan Larcon pesänhoitaja on perinyt velkaa oikeusteitse, ja osa velasta on nähtävästi jo maksettu takaisin. Vuoteen 2011 mennessä vanha Larco oli perinyt saataviaan 5 miljoonaa euroa vuonna 1998 tehdyn sopimuksen nojalla. Koska myös vanhalla Larcolla on velkoja Kreikan valtiolle, valtio peri siltä kyseisen 5 miljoonan euron summan täysimääräisenä.
(30)
Mitä tulee Larcon suoraan velkaan Kreikan valtiolle, valtio on lähettänyt Larcolle säännöllisesti laskut, jotka koskevat velan vuotuista määrää, kertynyt vuotuinen korko mukaan luettuna.
(31)
Kreikan viranomaiset väittivät siten, ettei vuonna 1998 tehtyyn sopimukseen perustuvassa velassa ollut kyse valtion varoista eikä Larco missään tapauksessa ole saanut valikoivaa etua.
3.3 Toimenpide 2: Valtion vuonna myöntämä 2008 takaus
(32)
Kreikan viranomaiset vetosivat takaustiedonantoon (12) ja erityisesti sen 3.2 kohtaan, jossa esitetään edellytykset, joiden perusteella komissio voi katsoa, ettei yksittäinen takaus ole valtiontukea. Kreikan viranomaiset totesivat seuraavaa:
a)
Larco ei ollut vaikeuksissa oleva yritys takauksen myöntämisajankohtana;
b)
takauksen laajuus voitiin mitata asianmukaisesti myöntämishetkellä;
c)
takaus myönnettiin velkapaperille (joukkovelkakirjalle), ja siksi se sai ylittää 80 prosenttia lainasaamisesta;
d)
takauksesta maksettu 1 prosentin preemio oli markkinaperusteinen hinta, joka vastasi Larcon taloudellista asemaa.
(33)
Kreikan viranomaiset väittivät siten, että vuonna 2008 myönnetty valtion takaus ei ollut valtiontukea.
(34)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 2 perustui 22 päivänä joulukuuta 2008 tehtyyn ministeriön päätökseen YA 2/93378/0025 ja että se kattoi täsmälleen 30 000 000 euroa.
3.4 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(35)
Kreikan viranomaiset väittivät, että valtion osallistumisella pääomanlisäykseen pyrittiin suojelemaan yhtiön arvoa sen tulevan yksityistämisen ja rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä. Valtio otti päätöksessään huomioon Larcon mahdollisen kasvun, sen varojen arvon ja ferronikkelimarkkinoiden yleisen tilanteen sekä rakenneuudistus- ja kustannusleikkaustoimenpiteet.
(36)
NBG:n osuus pääomanlisäyksestä oli 31 prosenttia. Toisin kuin valtio, NBG päätti käyttää oikeuttaan osallistua pääomanlisäykseen vain osittain. Kreikan viranomaiset väittivät, että NBG:n tavoitteena oli säilyttää jonkinlainen määräysvalta yrityksessä, eikä sen toimia pitäisi siten käsittää siten, ettei se luottanut Larcon tulevaisuuteen. NBG pienensi osuuttaan Larcosta Kreikan lainsäädännössä sallittuun vähimmäismäärään säilyttääkseen veto-oikeuden johtokunnan tiettyihin tärkeisiin päätöksiin.
(37)
Kolmas osakkeenomistaja, PPC, päätti nimenomaisesti olla osallistumatta pääomanlisäykseen ja hyväksyi sen, että sen omistusosuus pienenee. Kreikan viranomaisten mukaan PPC ei osallistunut pääomanlisäykseen, koska se halusi varmistaa, että valtio saa suuremman enemmistöosuuden yrityksen yksityistämisen vuoksi.
(38)
Lopuksi Kreikan viranomaiset väittivät, että valtio toimi markkinataloussijoittajan tavoin, ja siksi vuoden 2009 pääomanlisäys ei ollut valtiontukea.
(39)
Kreikan viranomaiset eivät antaneet tarkempia tietoja myöntämispäivästä. Yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Kreikan valtio myönsi 15 päivänä huhtikuuta 2009 valtiovarainministeriön asiakirjan Οικ2/27694/0025 nojalla 15 000 000 euroa pääoman lisäämiseksi, kun valtion kokonaisosuus osakepääoman lisäyksestä oli 44 999 999,40 euroa. Larcon vuoden 2009 tilinpäätös osoittaa, että pääomanlisäyksestä päätettiin 14 päivänä toukokuuta 2009, mutta siinä ei selvennetä, milloin pääomanlisäys tosiasiallisesti toteutettiin.
3.5 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(40)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että vanha Larco oli vaatinut Kreikan tuomioistuimissa Larcon velan takaisinmaksamista vuonna 1998 tehdyn sopimuksen nojalla ja että tuomioistuimet ovat antaneet asiassa useita tuomioita ja mitätöintipäätöksiä, jotka koskevat muun muassa noin 10,5 miljoonan euron velkaa (13).
(41)
Larcon esittämän muutoksenhaun yhteydessä ja peruuttamattoman vahingon vaaran vuoksi Kreikan korkein oikeus keskeytti noin 10,5 miljoonan euron velan maksamisen toimivaltaisen tuomioistuimen lopulliseen päätökseen asti. Maksun keskeyttämisen ehdoksi asetettiin se, että Larco antaa vanhalle Larcolle takaussitoumuksen keskeytetyn määrän osalta. NBG antoi Larcolle noin 10,8 miljoonan euron takaussitoumuksen (alun perin riitautetun velan osuus oli 10,5 miljoonaa euroa ja oikeudenkäyntikulujen osuus 0,3 miljoonaa euroa). Valtio oli puolestaan myöntänyt takaussitoumukselle rajoittamattomaksi ajaksi koko määrän kattavan takauksen, jonka preemio oli 2 prosenttia vuodessa.
(42)
Kreikan viranomaiset selittivät, että valtio myönsi takauksen osakkeenomistajana ja toimenpiteen tarkoituksena oli täyttää keskeyttämisen edellytykset ja suojella valtion investointeja siltä, että velat julistetaan erääntyneiksi. Muutoin velan maksamista ei olisi keskeytetty ja vanhalla Larcolla olisi ollut oikeus vaatia velan takaisinmaksua mahdollisesti takavarikoimalla Larcon varat. Larcosta olisi tällöin saattanut tulla maksukyvytön. Kreikan viranomaisten mukaan NBG ei olisi myöntänyt takaussitoumusta ilman valtion takausta.
(43)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 4 toteutettiin 10 päivänä toukokuuta 2010 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/923/0025 nojalla ja että se kattoi täsmälleen 10 510 824,95 euroa ja 310 000 euroa oikeudenkäyntikuluja eli yhteensä 10 820 824,95 euroa.
3.6 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan verosakon sijasta vuonna 2010
(44)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että kyseinen toimenpide koskee lisäveroa eikä niinkään verosakkoa. Lisävero määrättiin, koska veroviranomaiset eivät hyväksyneet sitä, että suojaussopimuksista aiheutuneet tappiot vähennetään Larcon nettotuloista, kuten Larco esitti. Kreikan viranomaiset selvensivät myös, että tuomioistuin pyysi Larcoa antamaan yhteensä 4,7 miljoonan euron takaussitoumukset.
(45)
Kreikan viranomaiset esittivät todisteita siitä, että Larcolla oli lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla yleisen säännöksen nojalla. Tuomioistuimen tuomiossa, jossa Larcolle annettiin lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla kansallisen lainsäädännön mukaisesti (14), sovellettiin tasapainotestiä, jossa otettiin huomioon velkojan (valtion) edut ja velallisen (Larcon) elinkelpoisuus ja jonka perusteella tuomioistuin päätti keskeyttää väliaikaisesti velvoitteen maksaa ennakolta 47 miljoonaa euroa (eli 25 prosenttia lisäverosta) ja korvata sen yhteensä 4,7 miljoonan euron takaussitoumuksilla. Keskeytystä oli määrä soveltaa, kunnes tuomioistuin antaisi lopullisen tuomionsa kanteesta, jonka Larco nosti valtiota vastaan lisäveron määräämisen vuoksi.
(46)
Lisäksi Kreikan viranomaiset väittivät, ettei kansallisten tuomioistuinten päätöksiä voida pitää valtion toimenpiteinä.
(47)
Kreikan viranomaiset selittivät myös, että väliaikaisesta keskeytyksestä huolimatta valtio oli käytännössä mitätöinyt keskeytyksen taloudellisen vaikutuksen kuittaamalla Larcon lisäveron sellaisia maksuja vastaan, jotka valtion oli määrä maksaa Larcolle, kuten tulovero- tai alv-palautukset. Tämä sallitaan hiljattain annetussa lainsäädännössä verojen perinnän nopeuttamiseksi Kreikassa.
(48)
Valtio näyttää siten perineen tosiasiassa jo vähintään 16,1 miljoonaa euroa Larcon maksettavana ollutta lisäveron ennakkomaksua.
3.7 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(49)
Kreikan viranomaiset selvensivät, ettei kumpikaan valtion takaamasta kahdesta lainasta ollut erääntynyt. ATE-pankki myönsi 20 miljoonan euron lainan vanhan ja erääntyneen 20 miljoonan euron lainan uudelleenrahoittamiseksi.
(50)
Kreikan viranomaiset väittivät, ettei valtion kahteen takaukseen liittynyt valtion varojen käyttöä, sillä valtion oli määrä maksaa Larcolle 60 miljoonaa euroa alv-palautuksina. Jos takauksiin turvaudutaan, summat voitaisiin kuitata valtion jäljellä olevasta velasta.
(51)
Viranomaiset väittivät myös, että jos toimenpide katsotaan valtiontueksi, sitä olisi pidettävä sisämarkkinoille soveltuvana, sillä se oli tilapäisten puitteiden (15) ja Kreikan tilapäisen lainatakausjärjestelmän, jäljempänä ’tilapäinen takausjärjestelmä’, mukainen (16). Viranomaiset katsoivat etenkin, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys toimenpiteen myöntämisajankohtana, minkä lisäksi myös järjestelmän muut edellytykset täyttyivät.
a)
Larco oli iso yritys;
b)
30 miljoonan euron laina oli investointilaina, kun taas 20 miljoonan euron lainalla rahoitettiin uudelleen vanha laina, joka myönnettiin investointeja varten;
c)
takaukset myönnettiin ennen vuoden 2011 loppua;
d)
kahden taatun lainan kokonaismäärä ylitti Larcon vuotuiset palkkamenot vain 3 miljoonalla eurolla;
e)
takaukset kattoivat lainan kokonaan, mutta ne olivat Larcon ainoa keino saada rahoitusta Kreikan talouden eritystilanteen vuoksi;
f)
takauksiin sisältyi 1 prosentin vuotuinen palkkio, jota olisi pidettävä markkinahintaisena palkkiona.
(52)
Lopuksi Kreikan viranomaiset katsoivat, että jos komissio katsoo toimenpiteen olevan valtiontukea ja tilapäisen takausjärjestelmän edellytysten jäävän täyttymättä, toimenpiteitä on pidettävä pelastamistukena. Tällainen tuki olisi katsottava ilmoitetuksi, sillä komissiolle ilmoitettiin toimenpiteestä kyselyyn 16 päivänä maaliskuuta 2012 annetussa vastauksessa, kun se tutki asiaa alustavasti omasta aloitteesta.
(53)
Kreikan viranomaisten mukaan tuki oli pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa esitettyjen vaatimusten mukainen, sillä:
a)
se oli maksuvalmiustukea, joka myönnettiin lainatakauksina;
b)
se oli perusteltua vakavien sosiaalisten syiden vuoksi eikä sillä ollut huomattavia kielteisiä heijastusvaikutuksia muihin jäsenvaltioihin;
c)
Kreikan viranomaiset laativat rakenneuudistussuunnitelman yhteistyössä komission kanssa;
d)
tuki rajoittui määrään, joka tarvittiin yrityksen toimintakyvyn säilyttämiseksi tietyn ajan;
e)
tuki täytti tuen ainutkertaisuutta koskevan edellytyksen, sillä Larco ei ole aiemmin saanut pelastamis- tai rakenneuudistustukea;
f)
Larco esitti valtiolle liiketoimintasuunnitelman, jossa esitettiin perustelut 30 miljoonan euron investointien rahoittamiseksi.
(54)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 6 myönnettiin i) 30 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/95156/0025 nojalla, joka kattoi tarkalleen 30 000 000 euroa, sekä ii) 30 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/95161/0025 nojalla, joka kattoi tarkalleen 20 000 000 euroa.
4. ARVIOINTI
(55)
Tässä päätöksessä tarkastellaan aluksi sitä, onko Larco pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Tämän jälkeen päätöksessä arvioidaan, ovatko tarkasteltavat toimenpiteet perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja lopuksi arvioidaan, voisiko tällainen tuki soveltua sisämarkkinoille.
4.1 Larcon vaikeudet
(56)
Komissio totesi alustavasti 6 päivänä maaliskuuta 2013 tehdyssä päätöksessä ja etenkin sen johdanto-osan 18-25 kappaleessa, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys asianomaisten kuuden toimenpiteen hyväksymisajankohtana. Larcon tärkeimmät vuosien 2007-2011 tilinpäätöstiedot esitetään taulukossa:
Larcon tärkeimmät tilinpäätöstiedot vuoden 2007 ja kesäkuun 2012 väliseltä ajalta (miljoonaa euroa)
2007
2008
2009
2010
2011
2012 1. puolisko (17)
Liikevaihto
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Tulos ennen veroja
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Merkitty pääoma
163,8
163,8
109
109
109
109
Oma pääoma
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Kokonaisvelka
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Velka/oma pääoma
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdassa todetaan, että yhtiö, jonka osakkaiden vastuu on rajattu, katsotaan vaikeuksissa olevaksi yritykseksi, jos se ”on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja yli neljännes pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana”. Tämä ilmentää sitä näkemystä, että yritys, joka menettää suuren osan merkitystä pääomastaan, ei pysty pysäyttämään tappiollista kehitystä, joka johtaa lähes varmasti yrityksen toiminnan loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä (kuten todetaan pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 9 kohdassa).
(58)
Lisäksi pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 11 kohdan mukaan yrityksen voidaan katsoa olevan vaikeuksissa, ”jos vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaiset merkit, kuten kasvavat tappiot, liikevaihdon supistuminen, varastojen kasvu, ylikapasiteetti, tulorahoituksen pienentyminen, lisääntyvä velkaantuminen, korkokustannusten nousu ja nettoarvon heikentyminen tai sen katoaminen, ovat nähtävissä”. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut tältä osin, että ”negatiivista omaa pääomaa - - voidaan - - pitää vahvana osoituksena yrityksen taloudellisesti vaikeasta tilanteesta” (18).
(59)
Larcon vuoden 2007 ja vuoden 2012 ensimmäisen vuosipuoliskon välistä ajanjaksoa koskevien tilinpäätösten mukaan yrityksen merkitty pääoma ei vähentynyt yli puolella. Samana ajanjaksona yrityksen oma pääoma muuttui kuitenkin negatiiviseksi. Komissio on katsonut aiemmissa tapauksissa, että jos yrityksellä on negatiivista pääomaa, yritys on menettänyt koko merkityn pääomansa ja tällöin voidaan lähtökohtaisesti olettaa, että pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdan edellytykset täyttyvät (19).
(60)
Komissio katsoo, että Larcon tapauksessa ainoastaan näyttää siltä, ettei Larco ole menettänyt yli puolta merkitystä pääomastaan, sillä yritys ei toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä, joita Kreikan lainsäädännössä yleensä edellytetään (20). Tällaisilla asianmukaisilla toimenpiteillä pyritään muuttamaan yrityksen oma pääoma negatiivisesta positiiviseksi ja samalla lisäämään sitä riittävälle tasolle. Tällaisia asianmukaisia toimenpiteitä voivat olla joko tappioiden pääomittaminen tai pääoman lisäys tai molemmat.
(61)
Komissio katsoo tältä osin, että tappioiden pääomittaminen olisi johtanut yrityksen koko merkityn pääoman menettämiseen, sillä kumulatiiviset tappiot olivat suuremmat kuin merkitty pääoma. Siksi komissio katsoo, että pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdassa esitetyt edellytykset ovat täyttyneet tässä tapauksessa vuodesta 2008 lähtien.
(62)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 11 kohdassa esitettyjen perusteiden osalta on lisäksi todettava, että Larcon liikevaihto pieneni merkittävästi vuosina 2007-2009 ja että se koki merkittävät, yhteensä 221 miljoonan euron tappiot vuosina 2008 (116 miljoonaa euroa) ja 2009 (105 miljoonaa euroa). Vuosina 2010 ja 2011 yrityksen liikevaihto ja liiketoimintatulos kasvoivat, mutta kasvu ei ollut riittävää Larcon taloudellisen elpymisen kannalta. Sen pääoma pysyi samaan aikaan negatiivisena, ja sen velka kasvoi edelleen. Lisäksi Larcon toiminnasta tuli jälleen tappiollista vuoden 2012 ensimmäisellä vuosipuoliskolla.
(63)
Komissio ei yhdy Kreikan viranomaisten väitteeseen, jonka mukaan Larco ei ollut vaikeuksissa oleva yritys vuosina 2008 ja 2009, koska tappiot johtuivat ferronikkelin hinnan alenemisesta.
(64)
Ensinnäkin se, että ferronikkelin hinnan aleneminen johti tappioihin ja lisäsi Larcon vaikeuksia, ei sinänsä muuta sitä havaintoa, että Larco osoitti vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaisia merkkejä. Terveen yrityksen olisi mukautettava kustannuksiaan vastaamaan tällaisia hinnan muutoksia tappioiden välttämiseksi.
(65)
Toiseksi yrityksen oma pääoma oli negatiivinen, ja sen velka kasvoi vuosina 2008 ja 2009 (63 prosenttia vuosina 2007-2008). Vaikka ferronikkelin hinta ja liikevaihto kasvoivat merkittävästi vuoden 2010 jälkeen, Larcon myöhemmät taloudelliset tulokset osoittavat, että sen ongelmat jatkuivat. Ei siten voida päätellä, että vuosien 2008-2009 tappiot johtuivat ainoastaan ferronikkelin alhaisista hinnoista.
(66)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että Larco oli pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys, kun kyseiset kuusi toimenpidettä hyväksyttiin.
4.2 Valtiontuen olemassaolo
(67)
Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(68)
Komission päätöksissään noudattaman käytännön ja vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen arvioimisessa, onko julkisyhteisön ja yrityksen välinen liiketoimi valtiontukea, perusteena on käytettävä markkinataloussijoittajan tai -velkojan periaatetta (21). Kyseisestä periaatteesta seuraa, että kun valtio toimii markkinoilla kaupallisena toimijana, sen on toimittava yksityisen toimijan tavoin. Jollei valtio toimi niin, kyse voi olla valtiontuesta. Toisin sanoen arvioitaessa, sisältyykö liiketoimeen valtiontukea, vertailukohtana on se, olisiko yksityinen toimija toiminut vastaavassa tilanteessa samalla tavoin. Periaatetta sovellettaessa tukitoimien toteuttamisen perusteina ei voida ottaa huomioon muita kuin taloudellisia näkökohtia.
4.2.1 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(69)
Saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei voi yhtyä Kreikan viranomaisten väitteeseen siitä, että OER:ltä saatu laina oli yksityinen laina. OER:n perustamista koskevan Kreikan lain 1386/1983 (1 §:n) (22) mukaan ”OER toimii yhteiskunnallisen edun mukaisesti ja valtion valvonnassa”. Kyseisen lain 3 §:n mukaan valtio oli OER:n ainoa osakkeenomistaja. Lisäksi valtion oli mahdollista nimetä suoraan hallituksen puheenjohtaja ja kaksi kahdeksasta johtokunnan jäsenestä sekä epäsuorasti neljä muuta jäsentä. Tästä seuraa, että OER:n varat ovat valtion varoja, ja OER:ltä saatu laina voidaan katsoa valtion toimenpiteeksi.
(70)
Kreikan viranomaisten toimittamat todisteet osoittavat, että Larcon OER:lle olevasta velasta (joka siirrettiin myöhemmin valtiolle) oli raportoitu ja se oli laskutettu säännöllisesti vuoden 1998 luottojärjestelysopimuksen mukaisesti. Osa velasta perittiin takaisin, kun yrityksen kannattavuus sen salli. Larco teki tuona ajanjaksona investointeja, joiden vuoksi takaisinmaksut vähenivät, mutta kaikki velkojat hyväksyivät kyseiset investoinnit. Sopimuksen mukaan velkojat eivät olleet oikeutettuja jäljellä olevan velan pakkotäytäntöönpanoon.
(71)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että toimenpide 1 oli markkinatalousvelkojaperiaatteen mukainen, koska velkojana oleva valtio toimi yksityisen velkojan tavoin, sillä se käytti kaikki saatavilla olevat ja sovittujen puitteiden mukaiset keinot periäkseen velkansa.
4.2.2 Toimenpide 2: Valtion vuonna 2008 myöntämä takaus
(72)
Valtion takauksilla vaarannettiin valtion varoja, sillä realisoituneet takaukset maksetaan valtion talousarviosta. Lisäksi jos takauksesta ei saada asianmukaista korvausta, valtio menettää varoja. Toimenpide täyttää siten valtion varoja ja osallisuutta koskevan perusteen, mitä Kreikan viranomaiset eivät myöskään kiistä.
(73)
Komissio on eri mieltä Kreikan viranomaisten väitteestä, jonka mukaan takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytykset täyttyvät. Komissio on todennut, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys vuonna 2008. Lisäksi 1 prosentin vuotuisen takauspreemion ei voida katsoa vastaavan taattujen lainojen laiminlyönnin riskiä, kun otetaan huomioon Larcon merkittävät taloudelliset vaikeudet ja etenkin sen suuri velkaantumisaste.
(74)
Komissio katsoo, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle takausta näissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että valtion vuonna 2008 myöntämä takaus antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(75)
Larco toimii alalla, jolla jäsenvaltiot käyvät kauppaa, ja se vie valtaosan tuotannostaan muihin jäsenvaltioihin. Kreikan lisäksi nikkelin louhintaa, sulatusta ja jalostusta harjoitetaan kuudessa muussa jäsenvaltiossa, jotka ovat Espanja, Itävalta, Ranska (Uusi-Kaledonia), Ruotsi, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta (23). Nikkelillä käydään kauppaa lähes kaikissa jäsenvaltioissa (24).
(76)
Kyseisten toimenpiteiden ansiosta Larco voi jatkaa toimintaansa tarvitsematta kantaa seurauksia, jotka tavanomaisesti aiheutuisivat sen heikosta taloudellisesta tuloksesta, toisin kuin muut taloudellisissa vaikeuksissa olevat kilpailijat. Tämä vääristää kilpailua, sillä muiden samoilla markkinoilla toimivien yritysten on toimittava ilman tällaista valtiontukea.
(77)
Siksi on katsottava, että toimenpide 2 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, että tuki vastaa taatun lainan määrää, sillä on epätodennäköistä, että Larco olisi saanut markkinoilta millään ehdoilla rahoitusta taloudellisten vaikeuksiensa. Toisin sanoen komissio katsoo, että Larco sai etua taattua lainaa vastaavan määrän, sillä ilman valtion takausta se ei olisi pystynyt saamaan markkinoilta rahoitusta.
(78)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.3 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(79)
Valtion osallistuminen Larcon vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen on toteutettu valtion varoista, ja kyse on valtion toimenpiteestä. Tämä peruste siis täyttyy, eivätkä Kreikan viranomaiset kiistä sitä.
(80)
Komissio ei ole saanut Kreikan viranomaisilta vakuuttavia todisteita näiden väitteelle, jonka mukaan valtio toimi markkinataloussijoittajan tavoin. Todisteeksi esitetystä yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, ettei osakkeenomistajille toimitettu rakenneuudistussuunnitelmaa ennen pääomanlisäystä, vaikka Larco oli vaikeuksissa oleva yritys. Lisäksi pääomanlisäyksen lopullinen määrä ei riittänyt kattamaan Larcon negatiivista omaa pääomaa eikä sitä siksi voitu pitää toimenpiteenä, jolla suojellaan yrityksen arvoa ja tuetaan sen rakenneuudistusta.
(81)
Mitä tulee NBG:n osallistumiseen, komissio muistuttaa, että tuomioistuin on selventänyt, että ”pelkästään samanaikaisuuden perusteella ei siis voida edes siinä tapauksessa, että kyse on huomattavista yksityisistä investoinneista, päätellä, ettei kyse ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta, ottamatta huomioon muita merkityksellisiä tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja” (25).
(82)
NBG:n osittaista osallistumista ei voida pitää todisteena valtion ja yksityisten osakkeenomistajien osallistumisen samanlaisuudesta, sillä NBG oli sidoksissa Larcoon paitsi osakkeenomistajana myös sen velkojana. Sen päätöksellä osallistua osittain pääomanlisäykseen suojeltiin siten sekä sen investoinnin arvoa että sen asemaa velkojana.
(83)
Lisäksi valtio oli jo myöntänyt Larcolle valtion takauksen vuonna 2008. Kuten asiaa koskevassa oikeuskäytännössä on vahvistettu, valtion osallistumista vuoden 2009 pääomanlisäykseen ei voida tarkastella muista toimista erillään, vaan sitä on tutkittava yhdessä muiden tukitoimien kanssa (26).
(84)
Yhtiökokouksen pöytäkirja ei myöskään tue Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan PPC:n tarkoituksena oli mahdollistaa se, että valtio saa yhtiöstä selvän enemmistöosuuden. PPC ilmoitti sen sijaan yksinkertaisesti, ettei se osallistu osakepääoman lisäykseen.
(85)
Komissio katsoo siten, että varovainen markkinataloussijoittaja ei olisi osallistunut Larcon osakepääoman lisäykseen näissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että valtion osallistuminen pääoman lisäykseen vuonna 2009 antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(86)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(87)
Siksi on pääteltävä, että toimenpide 3 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Koska ei ole kiistetty, että valtio käytti oikeutensa pääomanlisäykseen kokonaisuudessaan [epäselvä], toimenpiteen 3 arvo on 44 999 999,40 euroa.
(88)
Myöntämisajankohdasta on todettava, että 14 päivänä toukokuuta 2009 pidetyn yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Kreikan valtio myönsi 15 päivänä huhtikuuta 2009 pääoman lisäämiseksi 15 000 000 euroa (27), kun valtion kokonaisosuus osakepääoman lisäyksestä [epäselvä] oli 44 999 999,40 euroa. Komissiolla ei ole tietoa siitä, milloin valtio myönsi loppuosuuden yrityksen osakepääoman lisäämiseksi.
4.2.4 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(89)
Samasta syystä kuin toimenpide 2, myös toimenpide 4 täyttää valtion varoja ja valtion osallisuutta koskevan perusteen, eivätkä Kreikan viranomaiset kiistä tätä.
(90)
Komissio toteaa, että takausten myöntäminen nyt käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa saattaa olla osakkeenomistajien tavanomaisen liikekäytännön mukaista. NBG oli kuitenkin myös Larcon osakkeenomistaja, ja komission mukaan on yleistä, että osakkeenomistajat jakavat takauksesta aiheutuvan riskin oikeassa suhteessa. Valtio vastasi riskistä kuitenkin yksin antamalla takauksen velalle, vaikka Larco oli vaikeuksissa ja sillä oli jo kasvava määrä velkaa.
(91)
Myöskään toimenpide 2 ei täytä takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytyksiä, sillä 2 prosentin preemion ei voida katsoa vastaavan Larcon lainan laiminlyönnin riskiä.
(92)
Komissio katsoo näin ollen, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle lainaa kyseisissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että se antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(93)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(94)
Siksi on pääteltävä, että toimenpide 4 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, että tuen määrä vastaa takauksen kattamaa määrää, sillä on selvää, että ehdoista riippumatta yksikään varovainen markkinatoimija ei olisi kyennyt takaamaan Larcon velkaa tämän taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Toisin sanoen komissio katsoo, että Larco sai etua takausta vastaavan määrän, sillä ilman valtion takausta se ei olisi pystynyt saamaan takausta markkinoilta.
(95)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.5 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan lisäveron sijasta vuonna 2010
(96)
Komissio ottaa huomioon Kreikan viranomaisten toimittamat selvennykset, jotka koskevat toimenpiteen 5 taustalla olevia tosiseikkoja.
(97)
Kreikan viranomaisten toimittamien todisteiden perusteella komissio hyväksyy sen, että Larcolla oli tuomioistuimen objektiivisin perustein myöntämä lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla ja että näitä perusteita olisi sovellettu mihin tahansa yritykseen vastaavassa tilanteessa. Siksi on pääteltävä, ettei toimenpide 5 antanut Larcolle valikoivaa etua.
4.2.6 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(98)
Komissio ottaa huomioon Kreikan viranomaisten toimittamat selvennykset, jotka koskevat toimenpiteen 6 taustalla olevia tosiseikkoja.
(99)
Komissio ei yhdy Kreikan viranomaisten näkemykseen siitä, että toimenpiteeseen 6 ei liity valtion varojen käyttöä. Ensinnäkin kuten toimenpiteen 2 yhteydessä on todettu, valtion takauksilla vaarannettiin valtion varoja, sillä realisoituneet takaukset maksetaan valtion talousarviosta. Lisäksi jos takauksesta ei saada asianmukaista markkinaperusteista korvausta, valtio menettää varoja. Väite, joka koskee maksamatta olevaa 60 miljoonan euron alv-velkaa, vaikuttaa olevan ristiriidassa toimenpiteestä 5 esitettyjen huomautusten kanssa, sillä niiden yhteydessä Kreikan viranomaiset väittivät, että ne jättivät säännösten mukaisesti ja tarkoituksellisesti palauttamatta alv:n kuitatakseen lisäveron ennakkomaksun keskeytyksen.
(100)
Komissio katsoo siten, että valtion varoja ja valtion osallisuutta koskeva peruste täyttyy tämän toimenpiteen osalta.
(101)
Samoin kuin toimenpiteet 2 ja 4, myöskään tämä toimenpide ei täytä takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytyksiä.
(102)
Komissio katsoo näin ollen, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle takausta kyseisissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että se antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(103)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(104)
Siksi on katsottava, että toimenpide 6 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, samoin kuin toimenpiteen 2 osalta, että tuen määrä vastaa taattujen lainojen määrää, sillä on epätodennäköistä, että Larco olisi ehdoista riippumatta saanut markkinoilta rahoitusta taloudellisten vaikeuksiensa vuoksi.
(105)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.7 Valtiontuen olemassaoloa koskevat päätelmät
(106)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että toimenpiteet 1 ja 5 eivät ole valtiontukea, kun taas toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(107)
Näin ollen 22 päivänä joulukuuta 2008 hyväksyttyyn toimenpiteeseen 2 liittyvän valtiontuen määrä on 30 000 000 euroa. Toimenpiteeseen 3 liittyvän valtiontuen määrä on 44 999 999,40 euroa, mutta Kreikan viranomaisten on täsmennettävä sen hyväksymispäivää (-päiviä). Toimenpiteeseen 4 sisältyvän, 10 päivänä toukokuuta 2010 myönnetyn valtiontuen määrä on 10 820 824,95 euroa ja toimenpiteeseen 6 sisältyvän, 30 päivänä joulukuuta 2011 myönnetyn valtiontuen kokonaismäärä on 50 000 000 euroa (30 000 000 euroa + 30 000 000 euroa).
4.3 Sääntöjenvastainen tuki
(108)
Toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 ovat valtiontukea, ja ne on toteutettu perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden ja täytäntöönpanokiellon vastaisesti. Kyseiset toimenpiteet ovat siten sääntöjenvastaista valtiontukea.
4.4 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
(109)
Sikäli kuin tietyt toimenpiteet ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen poikkeusten perusteella.
(110)
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on jäsenvaltion tehtävä esittää mahdolliset perusteet sisämarkkinoille soveltuvuudelle ja osoittaa, että tällaisen soveltuvuuden edellytykset täyttyvät (28).
4.4.1 Toimenpiteiden 2, 4 ja 6 soveltuvuus sisämarkkinoille
(111)
Kreikan viranomaiset eivät esittäneet toimenpiteiden 2 ja 4 osalta mitään mahdollisia perusteita sisämarkkinoille soveltuvuudelle, sillä ne väittivät, etteivät toimenpiteet olleet valtiontukea.
(112)
Koska toimenpiteet ovat valtiontukea, niiden soveltuvuutta olisi arvioitava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja etenkin pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella, sillä Larco on ollut vaikeuksissa oleva yritys ainakin vuodesta 2008 lähtien. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 20 kohdan mukaan vaikeuksissa olevaa yritystä ”ei voida pitää sopivana palvelemaan muita poliittisia tavoitteita ennen kuin sen elinkelpoisuus on varmistettu. Sen vuoksi komissio katsoo, että tuki vaikeuksissa oleville yrityksille voi edistää taloudellisen toiminnan kehitystä vaikuttamatta kaupankäyntiin yhteisön edun kanssa ristiriitaisella tavalla ainoastaan, jos näissä suuntaviivoissa vahvistetut edellytykset täyttyvät.”
(113)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset (3.1 kohta) eivät kuitenkaan täyty tässä tapauksessa. Takausten voimassaolo ei päättynyt kuuden kuukauden kuluttua eivätkä Kreikan viranomaiset ilmoittaneet rakenneuudistussuunnitelmasta, jolla olisi palautettu yrityksen elinkelpoisuus. Kilpailun vääristymisen lieventämiseksi ei myöskään toteutettu vastasuoritteita. Lisäksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään varmistamalla etenkin tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus. Viranomaiset eivät toimittaneet selvitystilasuunnitelmaa.
(114)
Kreikan viranomaiset ovat väittäneet, että toimenpide 6 oli tilapäisten yhteisön puitteiden ja tilapäisen takausjärjestelmän mukainen ja että se täyttää joka tapauksessa pelastamistukea koskevat vaatimukset.
(115)
Komissio on eri mieltä asiasta Kreikan viranomaisten kanssa. Se katsoo, että tilapäisten yhteisön puitteiden ja tilapäisen takausjärjestelmän edellytykset eivät täyttyneet, sillä Larco oli vaikeuksissa oleva yritys. Kahden takauksen kokonaismäärä ylitti Larcon vuotuiset palkkamenot, takaus oli yli 90 prosenttia lainasta eikä 1 prosentin vuotuista takauspreemiota voida pitää markkinaperusteisena palkkiona, joka olisi ilmentänyt taatun lainan laiminlyöntiin liittyvää riskiä.
(116)
Väitteestä, jonka mukaan toimenpide oli pelastamistukea, on todettava, että vaikka komissio oli keskustellut Kreikan viranomaisten kanssa Larcosta vuodesta 2011 lähtien, Kreikan viranomaiset eivät koskaan maininneet, että vuoden 2011 takauksia olisi pidettävä pelastamistukena, eivätkä ne koskaan antaneet tällaista ilmoitusta. Kreikan viranomaiset ilmoittivat nimenomaisesti kyselyyn 16 päivänä maaliskuuta 2012 antamassaan vastauksessa, ettei yhtiö ollut hyötynyt pelastamis- ja/tai rakenneuudistustuesta kymmenen viime vuoden aikana.
(117)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät joka tapauksessa täyty myöskään tässä tapauksessa. Vuonna 2011 myönnettyjen takausten voimassaolo ei päättynyt kuuden kuukauden kuluttua eivätkä Kreikan viranomaiset ilmoittaneet rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmasta. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisena rakenneuudistussuunnitelmana ei voida pitää liiketoimintasuunnitelmaa, jossa esitetään perustelut 30 miljoonan euron investointien tarpeelle. Suunnitelman tarkoituksena ei nimittäin ollut yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen, eikä kilpailun vääristymisen lieventämiseksi suunniteltu tai toteutettu vastasuoritteita. Lopuksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään etenkään varmistamalla tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus. Viranomaiset eivät myöskään toimittaneet selvitystilasuunnitelmaa.
(118)
Komissio ei ole pystynyt määrittämään muita mahdollisia perusteita toimenpiteiden 2, 4 ja 6 soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
(119)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, etteivät toimenpiteet 2, 4 ja 6 sovellu sisämarkkinoille.
4.4.2 Toimenpiteen 3 soveltuvuus sisämarkkinoille
(120)
Kreikan viranomaiset eivät esittäneet mahdollisia perusteita toimenpiteen 3 soveltuvuudelle, sillä ne väittivät, ettei toimenpide ollut valtiontukea.
(121)
Koska toimenpide on valtiontukea, myös sen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella edellä johdanto-osan 112 kappaleessa esitetyistä syistä. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty tässäkään tapauksessa. Kreikan viranomaiset eivät ilmoittaneet rakenneuudistussuunnitelmasta, jolla olisi palautettu yrityksen elinkelpoisuus, eikä kilpailun vääristymisen lieventämiseksi toteutettu vastasuoritteita. Lopuksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään etenkään varmistamalla tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus.
(122)
Komissio ei ole pystynyt määrittämään muita mahdollisia perusteita tämän toimenpiteen soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
(123)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, ettei toimenpide 3 sovellu sisämarkkinoille.
4.5 Takaisinperintä
(124)
Perussopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on toimivaltainen päättämään, että asianomaisen jäsenvaltion on poistettava tuki tai muutettava sitä, jos se on todennut tuen soveltumattomaksi sisämarkkinoille (29). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on tarkoitus palauttaa tukea edeltänyt markkinoiden tilanne (30). Unionin tuomioistuin on todennut tässä yhteydessä, että tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin lainvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten samalla markkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (31).
(125)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (32) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään oikeuskäytännön mukaisesti, että ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta [- -]”.
(126)
Koska mitään kyseessä olevista toimenpiteistä ei ollut ilmoitettu komissiolle perussopimuksen 108 artiklassa edellytetyllä tavalla, niitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena ja siksi ne on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa markkinoilla ennen tuen myöntämistä vallinnut tilanne. Takaisinperintä on toteutettava siitä päivästä alkaen, jona etua alkoi kertyä tuensaajalle, eli kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen varsinaiseen takaisinperintäpäivään asti, ja takaisin perittävistä määristä on maksettava korkoa, kunnes tuki on peritty kokonaan takaisin.
5. PÄÄTELMÄ
(127)
Toimenpiteet 1 ja 5 eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(128)
Kreikka on toteuttanut toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(129)
Etenkin toimenpiteet 2, 4 ja 6 (valtion vuosina 2008, 2010 ja 2011 myöntämät takaukset) hyödyttivät Larcoa ja ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja sisämarkkinoille soveltumattomia, sillä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty eikä muita soveltuvuuden perusteita ole yksilöity.
(130)
Myös toimenpide 3 (valtion osallistuminen Larcon pääoman lisäykseen vuonna 2009) oli valtiontukea ja yhteensoveltumaton perussopimuksen kanssa, sillä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty, eikä muita soveltuvuuden perusteita ole yksilöity.
(131)
Komissio toteaa, että Kreikka on hyväksynyt sen, että tämä päätös annetaan englanninkielisenä.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen ja Kreikan Larcolle myöntämät takaussitoumukset lisäveron ennakkomaksun sijaan vuonna 2010 eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
2 artikla
Yhteensä 135 820 824,35 euron valtiontuki, jonka Kreikka myönsi perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti Larco General Mining & Metallurgical Company SA -yhtiölle takaussitoumuksina vuosina 2008, 2010 ja 2011 sekä osallistumalla yrityksen pääomanlisäykseen vuonna 2009, ei sovellu sisämarkkinoille.
3 artikla
1. Kreikan on perittävä tuensaajalta takaisin 2 artiklassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki.
2. Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (33), sellaisena kuin se on muutettuna, V luvun mukaisesti.
4. Kreikan on ilmoitettava toimenpiteen 3 osalta tarkka päivämäärä (tarkat päivämäärät), jolloin se osallistui vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen.
5. Kreikan on peruutettava kaikki 2 artiklassa tarkoitetun tuen jäljellä olevat maksuerät tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien.
4 artikla
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.
2. Kreikan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
5 artikla
1. Kreikan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);
b)
yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 2 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2014.