RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 412/2013
af 13. maj 2013
om indførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Indledning
(1)
Kommissionen indførte ved forordning (EU) nr. 1072/2012 (2) (»forordningen om midlertidig told«) en midlertidig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(2)
Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 16. februar 2012 (3) på vegne af EU-producenter (»klagerne«), der tegner sig for mere end 30 % af den samlede produktion i Unionen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
(3)
Som anført i betragtning 22 i forordningen om midlertidig told omfattede undersøgelsen af dumping og skade perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
1.2. Efterfølgende procedure
(4)
Efter fremlæggelse af de væsentligste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for beslutningen om at indføre midlertidig antidumpingtold (»fremlæggelse af de foreløbige konklusioner«), indgav adskillige interesserede parter skriftlige indlæg for at tilkendegive deres synspunkter vedrørende de foreløbige konklusioner. Parter, der anmodede herom, fik lejlighed til at blive hørt. To importører og en eksporterende producent anmodede om og blev indrømmet en høring under overværelse af høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel.
(5)
Kommissionen fortsatte med at indhente og efterprøve alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe endelig afgørelse i sagen. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og de foreløbige konklusioner blev, hvor det var relevant, ændret i overensstemmelse hermed.
(6)
Desuden blev der, som forklaret i betragtning 55, gennemført et kontrolbesøg hos en thailandsk producent med det formål at undersøge, om Thailand egner sig som et passende referenceland.
(7)
Efterfølgende blev alle parter underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale indførelsen af en endelig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Kina og den endelige opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Alle parter fik en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse af oplysninger. Handelskammeret CCCLA (»The Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-craft«) og en gruppe importører anmodede om høringer med deltagelse af høringskonsulenten for Generaldirektoratet for Handel.
(8)
De interesserede parters bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
1.3. Stikprøveudtagning
(9)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger gjorde en række interesserede parter indsigelse mod stikprøven af de eksporterende producenter fra Kina med henvisning til, at stikprøven ikke er repræsentativ, da den kun er baseret på den største eksporterede mængde og dermed ikke tog hensyn til andre faktorer, som karakteriserede mangfoldigheden og fragmenteringen af den keramiske industri i Kina.
(10)
Det følger af artikel 17, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (»grundforordningen«), at udvælgelsen af de virksomheder, der skal indgå i stikprøven, kan begrænses til den største repræsentative mængde eksport, der med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed. Med hensyn til fragmenteringen af industrien var det opfattelsen, at en udvælgelse baseret på eksportmængderne ville sikre en repræsentativ mængde, der kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I den forbindelse bør det dog bemærkes, at de udvalgte virksomheder befinder sig i tre forskellige regioner i Kina og har en betydelig produktion af den pågældende vare af forskellige former for keramisk materiale, dvs. porcelæn og stentøj samt en produktion af mange forskellige varetyper. Denne påstand kan derfor ikke godtages.
(11)
Én eksporterende producent hævdede, at anvendelsen af forskellige metoder til stikprøveudtagning for EU-erhvervsgrenen og importørerne sammenlignet med stikprøveudtagningen af eksporterende producenter udgør forskelsbehandling, og at der burde have været anvendt de samme kriterier. Anvendelsen af forskellige metoder udgør forskelsbehandling af de eksporterende producenter og overtræder princippet om lige behandling.
(12)
Udtagningen af en stikprøve af eksporterende producenter skal kun anvendes til at undersøge, om der findes dumping af den pågældende vare fra Kina. I den forbindelse er det vigtigt at omfatte en maksimal importmængde af den pågældende vare i undersøgelsesperioden. På den anden side blev stikprøven af EU-producenter udvalgt for at fastsætte, om EU-erhvervsgrenen havde lidt væsentlig skade ud fra flere forskellige indikatorer. For så vidt angår importører, er de indsamlede oplysninger anvendt i vurderingen af Unionens interesse. Deraf følger, at for importører og EU-producenter er det vigtigt at indsamle oplysninger fra en række virksomheder, der f.eks. er aktive inden for forskellige varesegmenter. Da den bagvedliggende begrundelse for udvælgelsen af virksomheder, der skal indgå i stikprøverne, er forskellig fra EU-producenterne og importørerne på den ene side og de eksporterende producenter på den anden side, er de ikke i samme situation. Derfor kræver hverken princippet om ikke-diskriminering eller princippet om lige behandling, at der anvendes en identisk metode til udvælgelsen af de respektive stikprøver. Heraf følger, at denne påstand er helt udokumenteret og derfor må afvises.
(13)
Endvidere opretholdt en eksporterende producent sin anmodning som omhandlet i betragtning 8 i forordningen om midlertidig told om, at den pågældende burde være blevet medtaget i stikprøven. Virksomheden har imidlertid ikke fremsat nye argumenter, der kunne berettige til, at den medtages i stikprøven. Derfor bekræftes konklusionerne i betragtning 9 i forordningen om midlertidig told under hensyntagen til konklusionerne i betragtning 10.
(14)
Den samme eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven, hævdede, at den ikke havde fået tilstrækkelig tid til at indsende sine bemærkninger til den endelige fremlæggelse af oplysninger, og at fremlæggelsen desuden var mangelfuld, da der ikke blev fremlagt oplysninger om f.eks. reguleringer, salgspriser, justeringer osv. Retten til forsvar var således ikke respekteret.
(15)
I henhold til grundforordningens artikel 20, stk. 5, bør en interesseret part få en tidsperiode på mindst 10 dage til at indsende bemærkninger om den endelige fremlæggelse af oplysninger. Den pågældende eksporterende producent fik besked om den endelige fremlæggelse af oplysninger pr. e-mail den 25. februar 2013 og fik indtil den 8. marts 2013, dvs. 11 dage, til at indsende bemærkninger. Dokumentet om fremlæggelsen blev i øvrigt også fremsendt pr. anbefalet brev den efterfølgende dag. Det følger heraf, at den berørte part fik tilstrækkelig tid til at indsende bemærkninger, og derfor afvises denne påstand. I den forbindelse skal det også bemærkes, at partens bemærkninger blev afgivet inden for den fastsatte frist, og at der ikke blev anmodet om en forlængelse af fristen. Endvidere fremlagde Kommissionen alle væsentlige kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at indføre endelige foranstaltninger under hensyntagen til forpligtelsen om at beskytte fortrolige oplysninger. Nærmere bestemt er det i henhold til retten til forsvar ikke nødvendigt, at virksomhedsspecifikke salgstal eller reguleringer i forbindelse med virksomhederne i stikprøven, som er anvendt til fastsættelsen af individuelle dumpingmargener, skal meddeles en part, for hvilken der ikke er beregnet en individuel margen.
(16)
Heraf følger, at påstanden var ubegrundet med hensyn til, at retten til forsvar ikke var overholdt, og den må derfor afvises.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Indledning
(17)
Som anført i betragtning 24 og betragtning 56-57 i forordningen om midlertidig told er den pågældende vare som foreløbigt defineret bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, ekskl. keramiske knive, med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«), i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90.
2.2. Påstande
(18)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner anfægtede ingen af parterne, at keramiske (køkken) knive var grundlæggende forskellige fra andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale i kraft af fysiske egenskaber, produktionsprocesser og endelige anvendelsesformål. Alle parternes bemærkninger er blevet analyseret, og kravet om at udelukke keramiske knive fra varedækningen i forbindelse med denne undersøgelse godkendes endeligt.
(19)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede flere parter, at visse keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale bør udelukkes fra varedækningen.
(20)
I denne påstand hævdes det, at sådanne møller og andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale ikke kunne betragtes som én og samme vare som følge af deres særlige egenskaber. I disse møller er der anvendt et keramisk materiale hovedsageligt aluminiumoxid til formalingspladen, som ikke anvendes ved traditionelt bordservice som kopper og tallerkener, der brændes ved højere temperatur. De kan kun i begrænset omfang erstattes med hovedkategorierne af den undersøgte vare. Det vil også gælde for den keramiske kværn uden beholder, som normalt er henhørende under ovennævnte koder.
(21)
Det fremgik af undersøgelsen, at det keramiske element i disse kværne normalt udgør en lille del af møllen. Undersøgelsen har desuden vist, at møller med en keramisk formalingsplade, herunder deres keramiske kværne, ikke havde samme grundlæggende fysiske egenskaber og grundlæggende anvendelsesformål som bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. Form, styrke og udformning i forbindelse med de keramiske kværne er forskellige fra bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
(22)
Nogle parter gjorde gældende, at de pågældende møller bør udelukkes fra varedækningen ud fra det grundlag, at de har de samme fysiske egenskaber, industridesign og endelige anvendelsesformål som møller med kværne af metal, og at de, hvis de indgår i bestemte sæt af møller, normalt tariferes under position 8210. De hævdede også, at de keramiske dele i disse tilfælde generelt udgør indtil 2 % af varens værdi. Ikke desto mindre kunne der i undersøgelsen ikke tages højde for disse argumenter i betragtning af de talrige klassifikationsmuligheder for møller og sæt af møller med hensyn til at fastslå, om keramiske møller bør udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen.
(23)
En række parter underbyggede deres påstand om, at de pågældende møller bør udelukkes fra varedækningen ud fra det grundlag, at det ville være nødvendigt at anvende keramiske formalingsplader frem for metal i visse kværne, nemlig saltkværne, da salt fører til korrosion af metalkværnene. Imidlertid fremgik det af undersøgelsen at saltkværne ikke nødvendigvis anvender en keramisk kværn.
(24)
Ud fra overvejelserne i betragtningerne ovenfor blev det konkluderet i undersøgelsen, at møller til krydderier og peber med keramisk kværn er grundlæggende forskellige fra andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale som følge af forskelle i grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål i forbindelse med det keramiske materiale, der anvendes til de kværnende dele. Påstanden om, at de, inklusive deres selvstændige keramiske kværne og dele dertil, bør udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse, godkendes derfor.
(25)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede nogle parter, at keramiske knivslibere bør udelukkes fra varedækningen som følge af forskelle i produktionsprocesser, endelige anvendelsesformål og den omstændighed, at disse dele ikke er beregnet på at opbevare fødevarer som følge af deres specifikke design og fysiske egenskaber. Undersøgelsen bekræftede disse punkter. Påstanden om at udelukke dem fra varedækningen i denne undersøgelse godkendes derfor.
(26)
I samme forbindelse blev det også undersøgt, om keramiske skrællere burde udelukkes fra varedækningen. Undersøgelsen viste faktisk, at keramiske skrællere er grundlæggende forskellige fra andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale som følge af forskelle i design og fysiske egenskaber (form og styrke) i forbindelse med det keramiske materiale, der anvendes til kværnen, produktionsprocesser og de endelige anvendelsesformål. Keramiske skrællere bør derfor også udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse.
(27)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede en part desuden, at pizzasten af cordiritkeramik bør udelukkes fra varedækningen som følge af deres forskelle i fysiske egenskaber (form og styrke), industridesign og anvendelsesformål. Cordiritkeramik er en form for magnesiumaluminiumsilikat med særlige egenskaber, dvs. en fremragende temperatursvingningsmodstand. Undersøgelsen viste, at pizzasten fremstillet af cordiritkeramik har samme fysiske egenskaber (form og hårdhed), industridesign og anvendelsesformål som mursten til fyr eller ovne. Følgelig er de forskellige fra andet bordservice og andre køkkenartikler af keramisk materiale. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremhævede klagerne ligheden mellem pizzasten af cordiritkeramik sammenlignet med andre varer, der var omfattet af proceduren. De kunne imidlertid ikke påvise, at pizzasten af cordiritkeramik havde de samme grundlæggende fysiske egenskaber og endelige anvendelsesformål. Påstanden om at udelukke dem fra varedækningen i denne undersøgelse godkendes derfor.
(28)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger hævdede en nederlandsk sammenslutning, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der skal anvendes som reklameprodukter, bør udelukkes fra varedækningen, da de ikke sælges med henblik på anvendelse som bordservice og køkkenartikler, at de er et vigtigt økonomisk incitament for detailsektoren, at de er højt værdsatte af forbrugerne, og at kun producenter i Kina kan tilbyde de mængder, der er nødvendige inden for en kort periode. Kravet om at udelukke bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der skal anvendes som reklameprodukter, fra varedækningen, kan imidlertid ikke efterkommes, da deres fysiske egenskaber, produktionsprocesser og endelige anvendelsesformål er de samme som for andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
(29)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger og igen efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede en tysk importør og grossist og en kinesisk samarbejdsvillig eksporterende producent, at stentøjsprodukter med en særlig belægning, der er beregnet til termotryk, hvor denne belægning kan fjernes ved mekanisk »gnidning«, bør udelukkes fra varedækningen, da de er halvfabrikata, på hvilke der udføres fotobearbejdning i Unionen via særlige kanaler, da de opfattes anderledes af forbrugerne, da belægningen til termotryk overstiger værdien af den keramiske vare uden belægning, og da der ikke findes EU-producenter for denne varetype. Det fremgik af undersøgelsen, at varen tilsyneladende er identisk med andet bordservice uden termotryk, og at det således er vanskeligt eller umuligt at kende forskel. Det fremgik desuden af undersøgelsen, at disse varer normalt har samme endelige anvendelsesformål som andet bordservice af keramik. Den viste også, at flere EU-producenter rent faktisk fremstiller disse varer, og at varer fremstillet i Unionen og importerede varer konkurrerer direkte. Ud fra ovenstående afvises kravet om at udelukke stentøj med særlig belægning af den art, der er beregnet til termotryk.
(30)
Efter offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger og igen efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede den importør, som krævede udelukkelsen af underglaseret figurativt håndmalet bordservice fra varedækningen, at Kommissionens foreløbige analyse i den forbindelse var mangelfuld, da den ikke tog hensyn til eksistensen af markedssegmenter, kvalitetsforskellene mellem de forskellige former for bordservice, den luksusprægede og mere skrøbelige art, som kendetegner underglaseret figurativt håndmalet bordservice, og den begrænsede udskiftelighed som følge af den dermed forbundne forbrugeropfattelse. Det påstås også, at underglaseret figurativt håndmalet bordservice også kan anvendes til dekoration.
(31)
Med hensyn til påstandene om forskelle i kvalitet mellem de forskellige former for bordservice og den luksusprægede og mere skrøbelige art, som underglaseret figurativt håndmalet bordservice udgør, er disse karakteristika ikke specifikke for underglaseret figurativt håndmalet bordservice. Desuden fremkom der ikke noget nyt argument med hensyn til den begrænsede udskiftelighed som følge af den dermed forbundne forbrugeropfattelse, der kan ændre konklusionen i betragtning 45 i forordningen om midlertidig told om det forhold, at den gennemsnitlige forbruger ikke skelner mellem underglaseret figurativt håndmalet bordservice og andre former for keramisk bordservice. Endelig havde Kommissionen analyseret eksistensen af markedssegmenter i betragtning 157-158 i forordningen om midlertidig told. Disse argumenter kunne derfor ikke ændre ved konklusionerne i betragtning 45 i forordningen om midlertidig told.
(32)
Påstanden i betragtning 50 i forordningen om midlertidig told blev yderligere uddybet efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Disse påstande blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Importøren med produktion i Kina hævdede, at køkkenartikler/bordservice, som er helt glaseret og/eller belagt med emalje på 100 % af varernes overflade med undtagelse af bunden eller en del heraf, og hvor 100 % af den glaserede/emaljerede overflade er farvet med en ikke-hvid farve, bør udelukkes fra varedækningen. Påstanden blev behørigt analyseret, og det fremgik af undersøgelsen, at de fysiske egenskaber, produktionsprocesserne og de endelige anvendelsesformål for disse varer er de samme som for andre glaserede og/eller emaljerede varer inden for keramisk bordservice og køkkenartikler. Derfor afvises påstanden definitivt.
(33)
CCCLA insisterede på, at fint benporcelæn burde udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen, da det er en skrøbelig luksuspræget vare med en lav mekanisk styrke, og handelskammeret bestred også, at det er modstandsdygtigt over for at blive skåret. Det skal dog bemærkes, at CCCLA selv tidligere havde gjort gældende, at fint benporcelæn havde en stor mekanisk styrke, og at det var modstandsdygtigt over for at blive skåret. Disse modsigende erklæringer underminerede klart CCCLA's påstande. Under alle omstændigheder ændrer de fremsatte argumenter ikke ved de konklusioner, der er gengivet i sammenfattet form i betragtning 28 i forordningen om midlertidig told. Kravet om, at fint benporcelæn skulle udelukkes fra varedækningen afvises således definitivt.
(34)
Den samme part gentog, at jernporcelæn bør udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen. Den hævdede, at erklæringen om, at varen ikke havde omstridte egenskaber, var usand, at jernporcelæn var meget robust på grund af et aluminiumindhold i leret på mere end 24 %, og den udtrykte tvivl om, at der i Unionen ville være produktionskapacitet til denne vare. Imidlertid er de forskellige indlæg om jernporcelæn modsigende, f.eks. med hensyn til råmaterialeandelen og indholdet af aluminiumspulver. Endvidere blev det ikke anfægtet, at jernporcelæn også blev fremstillet i Unionen, og at producenterne i Kina fremstillede jernporcelæn, som var i direkte konkurrence med jernporcelæn fremstillet i Unionen såvel som med andre varer, der er omfattet af undersøgelsen. Påstanden om, at jernporcelæn bør udelukkes, afvises således definitivt.
(35)
Alle former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale kan anses for at være forskellige former af samme vare. Derfor anses påstanden, som blev fremsat efter den foreløbige og den endelige fremlæggelse af oplysninger, om at undersøgelsen omfatter en lang række af de samme varer, og at det følgelig vil være nødvendigt at udføre særskilte analyser af repræsentativitet, dumping, skade, årsagssammenhæng og EU-interesse for hvert enkelt varesegment, for at være ubegrundet. En part, der hævdede, at varedækningen var for bred, fremkom med en sammenligning af varer med forskellige dekorationsgrader, men partens erklæringer om endeligt anvendelsesformål (til haven og til børn i ét tilfælde, til dekoration i et andet tilfælde) er omstridte, da der ikke findes en klar sondring, og erklæringen kan snarere ses som en bekræftelse af argumentet i betragtning 55 i forordningen om midlertidig told. Det bør også bemærkes, at en importør med produktion i Kina gjorde gældende, at over 99 % af varerne inden for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der blev solgt i Unionen, hovedsageligt eller udelukkende var hvide. Nogle parter anfægtede betragtning 58 i forordningen om midlertidig told med henvisning til, at inden for undersøgelsens ramme udførte institutionerne ingen test af, om visse varer var egnet til fri handel i Unionen. Dette forhold kunne derfor imidlertid ikke ændre ved konklusionen i betragtning 63 i forordningen om midlertidig told.
2.3. Konklusion
(36)
På baggrund af ovenstående fastlægges varedækningen endeligt som bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, med undtagelse af keramiske knive, keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale, keramiske skrællere, keramiske knivslibere, pizzasten af cordiritkeramik af den art, der anvendes til fremstilling af pizza eller brød, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90, med oprindelse i Kina.
(37)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til den pågældende vare og samme vare, bekræftes alle andre afgørelser i betragtning 24 til 63 i forordningen om midlertidig told hermed.
3. DUMPING
3.1. Markedsøkonomisk behandling
(38)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en eksporterende producent, en EU-producent og en importør, at fastsættelsen af markedsøkonomisk behandling skete for sent, dvs. efter den tre måneders periode, der er omhandlet i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), og at undersøgelsen derfor bør afsluttes uden indførelse af antidumpingforanstaltninger. Denne påstand i forbindelse med fastsættelsen af markedsøkonomisk behandling var allerede blevet fremsat på det foreløbige stadie og var blevet afvist af Kommissionen i betragtning 72 og 73 i forordningen om midlertidig told. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger fremsatte yderligere fem eksporterende producenter en lignende påstand. De underbyggede deres påstand med EU-Domstolens dom i sagerne Brosmann og Aokan Shoes (4).
(39)
Først skal der mindes om, at sagerne Brosmann og Aokang Shoes ikke er relevante for vurderingen af lovformeligheden af en analyse af markedsøkonomisk behandling i denne undersøgelse, da disse sager i modsætning til denne undersøgelse vedrører situationer, hvor der slet ikke blev udført vurderinger af markedsøkonomisk behandling.
(40)
Desuden er sagerne Brosmann og Aokan Shoes ikke relevante for vurderingen af lovformeligheden i forbindelse med denne undersøgelse, da grundforordningen i mellemtiden var blevet ændret (5). Grundforordningens artikel 2, stk. 7, som ændret fastsætter, at Kommissionen kun foretager fastsættelser af markedsøkonomisk behandling for de virksomheder, der indgik i stikprøven, jf. grundforordningens artikel 17, og at en sådan fastsættelse normalt sker senest syv måneder efter, men under alle omstændigheder ikke senere end otte måneder efter, undersøgelsens iværksættelse; det gælder for alle nye og igangværende undersøgelse fra den 15. december 2012, inklusive denne undersøgelse.
(41)
Under alle omstændigheder skal fortolkningen af retspraksis opretholdes med hensyn til, at der ikke automatisk var en overtrædelse af retten til en fastsættelse af markedsøkonomisk behandling til trods for det forhold, at fristen på tre måneder ikke var overholdt. Derfor opretholdes konklusionen i betragtning 73 i forordningen om midlertidig told..
(42)
Som følge af det store antal anmodninger om markedsøkonomisk behandling og det daværende behov for at udføre en lang række kontrolbesøg for at undersøge disse anmodninger, fandt fastsættelsen af markedsøkonomisk behandling ikke sted inden for syv måneder. Fastsættelserne fandt derimod sted inden for otte måneder efter indledningen som krævet i grundforordningen, som ændret ved forordning (EU) nr. 1168/2012. Påstanden om, at enhver ret i den forbindelse blev fjernet med tilbagevirkende kraft, er ikke berettiget som forklaret ovenfor.
(43)
På baggrund af ovennævnte afvises påstanden om, at antidumpingundersøgelsen som følge af en manglende fastsættelse af markedsøkonomisk behandling burde afsluttes inden for tre måneder uden indførelse af antidumpingforanstaltninger.
(44)
Desuden hævdede en eksporterende producent, der ikke indgik i stikprøven, og som ikke kunne godtgøre, at den pågældende havde ét klart sæt grundlæggende regnskaber, der revideres uafhængigt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder, og hvis anmodning om markedsøkonomisk behandling således var blevet afvist, at de påståede eventuelle regnskabsmæssige fejl, som var årsag til afvisningen af anmodningen, ikke var væsentlige, og at beslutningen om at afvise markedsøkonomisk behandling derfor var uforholdsmæssig og overtrådte proportionalitetsprincippet. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger opretholdt denne eksporterende producent sin påstand, men fremsatte ikke nye argumenter.
(45)
Argumenterne om, hvorvidt regnskaberne var et alvorligt problem, er hovedsageligt identiske med de argumenter, der blev fremsat i undersøgelsen om markedsøkonomisk behandling, og som blev afvist af Kommissionen inden fastsættelsen af den markedsøkonomiske behandling. Ikke desto mindre bør det erindres, for så vidt angår påstanden om, at afvisningen af markedsøkonomisk behandling er en overtrædelse af proportionalitetsprincippet, at kriterierne for markedsøkonomisk behandling i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er kumulative, og, medmindre de opfyldes, kan der ikke bevilges markedsøkonomisk behandling i henhold til lovgivningen. Desuden var Kommissionens eneste mulighed at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling, da bevisbyrden påligger den virksomhed, der anmoder om markedsøkonomisk behandling, og virksomheden kunne ikke godtgøre, at den havde ét klart sæt regnskaber. Derfor kan beslutningen om at afvise anmodningen om markedsøkonomisk behandling ikke betragtes som en overtrædelse af proportionalitetsprincippet. Under alle omstændigheder begrænses en fastsættelse af markedsøkonomisk behandling til de parter, der indgår i stikprøven, når Kommissionen har begrænset sin undersøgelse ved brug af stikprøveudtagning, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra d), som ændret ved forordning (EU) nr. 1168/2012 (6).
3.2. Individuel behandling
(46)
Der mindes om, at selv om 16 eksporterende producenter anmodede om individuel behandling, var den kun anmodningerne fra de stikprøveudvalgte virksomheder, som blev undersøgt i henhold til grundforordningens artikel 9, stk. 6, og som efterfølgende blev godkendt. Af de resterende elleve eksporterende producenter anmodede syv om en individuel undersøgelse.
(47)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 5, og artikel 9, stk. 6, anvendes den individuelle told på importen fra enhver eksportør eller producent, som bevilges individuel undersøgelse, som anført i grundforordningens artikel 17, stk. 3. I overensstemmelse hermed kunne de fire virksomheder, som anmodede om individuel behandling frem for individuel undersøgelse, ikke bevilges en individuel told.
(48)
En eksporterende producent hævdede, at den havde forelagt alle de nødvendige oplysninger inden for de anførte frister og burde derfor have fået sin anmodning om individuel behandling undersøgt og fået bevilget en individuel margen i henhold til EU-Domstolens dom i Brosmann-sagen (7).
(49)
Denne påstand kan ikke godkendes. Da den pågældende virksomhed ikke var omfattet af stikprøven, kunne dens anmodning om individuel behandling kun evalueres i forbindelse med en individuel undersøgelse, hvis en sådan ville blive udført i henhold til grundforordningens artikel 17, stk. 3.
(50)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger til individuel behandling, bekræftes betragtning 79-81 i forordningen om midlertidig told hermed.
3.3. Individuel undersøgelse
(51)
Syv eksporterende producenter, som omfattede ti juridiske enheder, havde indgivet anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3. Som forklaret i betragtning 82 og 83 i forordningen om midlertidig told, var der ikke truffet afgørelser om disse anmodninger under undersøgelsen af de midlertidige foranstaltninger.
(52)
Den 21. december 2012 blev de eksporterende producenter underrettet om, at deres anmodninger om individuel undersøgelse ikke kunne godkendes, da de ville blive urimeligt byrdefulde og ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen.
(53)
En eksporterende producent hævdede, at en individuel undersøgelse jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3, er en vedtægtsmæssig ret, og at Kommissionens afslag om at foretage en individuel undersøgelse er uberettiget, da hverken antallet af virksomheder eller den nødvendige undersøgelse ville være urimelig byrdefuld i lyset af Kommissionens ressourcer eller ville forhindre en rettidig afslutning af undersøgelsen. Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev denne påstand gentaget, men der blev ikke fremsat yderligere argumenter.
(54)
Beslutningen om, hvorvidt individuelle undersøgelser godkendes, træffes fra sag til sag under hensyntagen til antallet af anmodninger, der indsendes, og den tid, der er til rådighed til evaluering af disse anmodninger. I dette tilfælde bør det erindres, at Kommissionen var retligt forpligtet til at udføre undersøgelser af markedsøkonomisk behandling hos 16 juridiske enheder i Kina, inklusive virksomheder, der ikke indgik i stikprøven. I betragtning af de tidsmæssige begrænsninger, der var pålagt gennem de retlige proceduremæssige frister, kunne der derfor ikke udføres individuelle undersøgelser inden de foreløbige konklusioner. På baggrund af den begrænsede tid, der var til rådighed, og under hensyntagen til antallet af indsendte anmodninger og de begrænsede ressourcer, som Kommissionens tjenestegrene med ansvar for antidumpingundersøgelser rådede over, blev det konkluderet, at det ville være urimeligt byrdefuldt at udføre individuelle undersøgelser i denne sag.
3.4. Normal værdi
3.4.1. Valg af referenceland
(55)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger blev valget af et passende referenceland yderligere undersøgt. I den forbindelse blev der udført et kontrolbesøg i lokalerne hos den thailandske eksporterende producent, der havde indsendt en spørgeskemabesvarelse, som anført i betragtning 87 i forordningen om midlertidig told. Efter at have undersøgt og efterprøvet de modtagne oplysninger fra den samarbejdsvillige producent i Thailand blev det dog konkluderet, at den thailandske producent ikke kunne forelægge data i tilstrækkeligt detaljeret form om de varetyper, som var blevet solgt på hjemmemarkedet. Det var derfor opfattelsen, at Brasilien burde anses for at være det bedst egnede referenceland.
(56)
Ikke desto mindre underbyggede oplysningerne fra Thailand nogle af de konklusioner, der blev truffet i Brasilien, især prisforskellens omfang mellem mærkevarer og ikke mærkevarer (jf. betragtning 91).
(57)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gav en industrisammenslutning sig til kende og anfægtede valget af Brasilien som et egnet referenceland. Den fremførte hovedsageligt, at den eneste grund til at vælge Brasilien tilsyneladende var, at der ikke var andre egnede lande. Denne påstand kan ikke godtages. Det fremgår klart af betragtning 84-88 i forordningen om midlertidige told, at Brasilien blev anset for at være et egnet referenceland på baggrund af den faktiske situation på hjemmemarkedet. Det forhold, at Kommissionen efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger fortsatte med at undersøge andre potentielle referencelande, fører ikke til den konklusion, at Brasilien ikke var et egnet valg.
(58)
I lyset af ovennævnte og da der mangler yderligere indholdsmæssige bemærkninger om valget af Brasilien som egnet referenceland, bekræftes betragtningerne 84-88 i forordningen om midlertidig told.
3.4.2. Fastsættelse af den normale værdi
(59)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række interesserede parter, at fastsættelsen af den normale værdi var fejlagtig, da den tilsyneladende ikke blev fastsat for salget af samme varer i Brasilien og derfor førte til forvredne og uretfærdige resultater, især for varer af stentøj og andre varetyper, der ikke var blevet fremstillet og solgt i referencelandet. Nogle eksporterende producenter fremførte også, at metoden til fastsættelse af den beregnede normale værdi, som omhandlet i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told, ikke var blevet korrekt fremlagt.
(60)
Det fremgår af de bemærkninger, der blev modtaget efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger, at den metode, der blev anvendt til at fastlægge den normale værdi, ikke var helt åbenlys for nogle af de interesserede parter. For at imødekomme disse bemærkninger forklares det yderligere, at metoden til fastsættelse af den normale værdi var følgende.
(61)
Eftersom alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling blev afvist, blev den normale værdi for alle kinesiske eksporterende producenter i stikprøven fastsat på grundlag af oplysninger fra producenten i referencelandet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
(62)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om salget af samme vare til uafhængige kunder i Brasilien var repræsentativt. Det konstateredes, at den brasilianske samarbejdsvillige producents hjemmemarkedssalg af samme vare var repræsentativt sammenlignet med den pågældende vare, der blev eksporteret til Unionen af de eksporterende producenter i stikprøven. I denne forbindelse mindes der om, at jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4, forstås der i denne forordning ved »samme vare« en vare, som er identisk med, dvs. i enhver henseende mage til den omhandlede vare, eller, hvis en sådan vare ikke findes, en anden vare, der - om end den ikke i enhver henseende er mage til - har karakteristika, som ligger tæt op ad den pågældende vares karakteristika.
(63)
Kommissionen undersøgte dernæst, om dette salg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Det blev gjort ved at fastsætte andelen af det rentable salg til uafhængige kunder. Salgstransaktionerne blev anset for at være fortjenstgivende, når enhedsprisen svarede til eller lå over produktionsomkostningerne. Den samarbejdsvillige brasilianske producents produktionsomkostninger blev derfor fastlagt.
(64)
Denne undersøgelse viste, at for alle varetyper lå mere end 80 % af salget på hjemmemarkedet over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på alle typer var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne.
(65)
I overensstemmelse hermed blev den normale værdi beregnet som det vejede gennemsnit af den faktiske hjemmemarkedspris for alt salg, uanset om dette salg var rentabelt. Heraf følger, at der ikke er blevet beregnet en normal værdi for ikke rentabelt salg i modsætning til det i betragtning 94 i forordningen om midlertidig told anførte.
3.4.3. Eksportpris
(66)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger vedrørende eksportpriser, bekræftes betragtning 95 i forordningen om midlertidig told.
3.4.4. Sammenligning
(67)
Efter den foreløbige fremlæggelse af oplysninger hævdede en række interesserede parter, at den metode, der var blevet anvendt til sammenligningen af den normale værdi og eksportprisen, generelt var fejlagtig, da den ikke sammenligner samme varer, og at det grundlag, på hvilket der blev foretaget justeringer, ikke var tilstrækkeligt forklaret. Nærmere bestemt hævdede en eksporterende producent, at for stentøjsvarer, som ikke var blevet fremstillet og solgt af producenten i referencelandet, burde Kommissionen have sammenlignet eksportprisen med hjemmemarkedsprisen for fajancevarer behørigt justeret frem for at beregne en normal værdi. Desuden indvendte en række eksporterende producenter, at for flere andre varetyper, som blev fremstillet og solgt af de eksporterende producenter, har en sammenligning mellem eksportprisen og en gennemsnitlig pris pr. kg for en generisk varetype solgt i Brasilien, som kun var baseret på den anvendte type keramisk materiale, uvægerligt ført til en sammenligning af varer, som ikke er de samme, og dermed til et fejlagtigt resultat. Desuden hævdede en eksporterende producent, at justeringen med hensyn til mærker, jf. artikel 2, stk. 10, litra k), var undervurderet, mens en anden eksporterende producent hævdede, at omfanget af denne justering ikke var baseret på pålidelige eller dokumenterede oplysninger og derfor ikke er berettiget. Den samme eksporterende producent fremførte også, at eksportpriserne burde justeres for forskelle i mængder solgt i forskellige handelsled. Endelig hævdede en række interesserede parter, at den metode, der var blevet anvendt til justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, ikke er velbegrundet, og at det er uklart, hvilke oplysninger der blev anvendt som grundlag for disse justeringer.
(68)
På baggrund af de indkomne bemærkninger er den metode, der er blevet anvendt til prissammenligningen og justeringerne i forbindelse med prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, blevet revideret. Nærmere bestemt blev sammenligningen foretaget for varer, der på det foreløbige stadie var blevet sammenlignet ud fra den gennemsnitlige pris pr. kg for en generisk vare, der udelukkende var baseret på det anvendte keramiske materiale, med den vare, der lignede mest (jf. betragtning 77), hvilket gjorde det muligt at foretage en mere nøjagtig og retfærdig prissammenligning.
(69)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. Dumpingmargenerne blev fastlagt ved at sammenligne den individuelle eksportpris ab fabrik hos eksportørerne i stikprøven med referenceproducentens salgspriser for samme varer på hjemmemarkedet. Imidlertid vedrørte nogle eksporttransaktioner atypiske varetyper, som servietringe, knivstole eller skånere til sætte en tekande på, hvor det ikke var muligt at sikre en retfærdig sammenligning. Under hensyntagen til disse transaktioners ubetydelighed, idet de i alt tegnede sig for mindre end 0,5 % af eksportmængden, blev de derfor udelukket.
(70)
For at sikre en retfærdig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 10, justeret for forskelle, som påvirkede prisen og prissammenligneligheden. Der blev foretaget passende justeringer for forskelle i fysiske egenskaber, handelsled og andre faktorer, der påvirker prisernes sammenlignelighed, navnlig mærkevarer (»branding«).
(71)
For det første blev det undersøgt, om en justering for forskelle i fysiske egenskaber, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra a), var berettiget.
(72)
I tilfælde, hvor den normale værdi blev fastlagt ud fra den vare, der lignede mest (jf. betragtning 68), blev der foretaget en justering for at tage højde for forskellene i de fysiske egenskaber for at sikre en retfærdig prissammenlignelighed mellem samme varer.
(73)
Med hensyn til stentøjsvarer blev eksportprisen sammenlignet med den hjemlige salgspris for den vare, der lignede mest, som blev fremstillet og solgt i referencelandet, dvs. salgsprisen for varer, der var fremstillet af fajance i stedet for stentøj, men som var identiske i alle andre sammenhænge, hvorved denne pris blev opjusteret med 5 % for at afspejle prisforskellen mellem stentøj og fajance.
(74)
En eksporterende producent gjorde gældende, at både produktionsomkostningerne og detailprisen for fajance er højere end for stentøj. I overensstemmelse hermed burde eksportprisen for stentøj have været tilpasset i nedadgående retning frem for i opadgående retning. Den eksporterende producent støttede sig hovedsageligt til sine egne skøn over produktionsomkostningerne i forbindelse med henholdsvis fajance og stentøj og til et uddrag fra en prisliste, der angiver detailpriser på fajance og stentøj.
(75)
Disse oplysninger, som blev formidlet meget sent i proceduren og først efter den endelige fremlæggelse af oplysninger, står i stærk modsætning til de oplysninger, der er blevet tilsendt Kommissionen under undersøgelsen af andre interesserede parter, dvs. klageren, EU-erhvervsgrenen og producenten i referencelandet. Alle disse parter anførte, at stentøj er af højere kvalitet, dvs. det er mere holdbart, end fajance, og at det er dyrere at fremstille, da stentøj grundlæggende er ler brændt ved høj temperatur, og fajance er ler brændt ved lav temperatur. Derfor kan stentøj generelt sælges til højere priser. Denne oplysning støttes endvidere af offentligt tilgængelige markedsoplysninger.
(76)
Det skal endvidere bemærkes, at den pågældende eksporterende producent ikke selv fremstiller fajance og således kun har givet et skøn over produktionsomkostningerne ved fajance. Dertil kommer, at det ikke entydigt fremgår af den forelagte prisliste, at fajance generelt er dyrere end stentøj. Den forelagte dokumentation er således ikke af en sådan art, at den viser, at den justering, der er sket for at få en retfærdig prissammenligning af den normale værdi og eksportprisen i forbindelse med stentøj, er fejlagtig, og påstanden afvises derfor.
(77)
For så vidt angår andre varetyper, hvor sammenligningen på det foreløbige stadie var baseret på gennemsnitsprisen pr. kg og alene på det keramiske materiale, har Kommissionen yderligere analyseret de berørte varetyper og sammenlignet eksportprisen med den varetype, der lignede mest, og som blev solgt i referencelandet. I tilfælde, hvor der kun var en mindre forskel i de fysiske egenskaber, f.eks. glasering eller dekoration, og alle andre grundlæggende karakteristika for varetypen var identiske, blev salgsprisen for den varetype, der lignede mest, justeret med den faktiske prisforskel, der var blevet konstateret for forskellen i de fysiske egenskaber. For andre varetyper, hvor mere end en type fysiske egenskaber afveg, blev eksportprisen sammenlignet med den gennemsnitlige salgspris for den vare, der lignede mest. For disse varetyper havde den vare, der lignede mest, en række eller alle af de følgende fysiske egenskaber til fælles; keramisk materiale, varetype, grundform, dekoration og glasering.
(78)
To stikprøveudtagne eksporterende producenter hævdede, at i lighed med de justeringer, der finder sted i sager, hvor kun én mindre fysisk egenskab var anderledes, burde der også foretages en justering, når mere end én fysisk egenskab var forskellig hos den vare, der lignede mest.
(79)
Der mindes om, at i tilfælde, hvor kun én mindre fysisk egenskab var anderledes, blev salgsprisen for den vare, der lignede mest, tilpasset for at tage høje for den faktiske prisforskel, der var blevet konstateret for den pågældende forskel, mens sammenligningen i tilfælde, hvor mere end én fysisk egenskab var anderledes, til gengæld fandt sted ud fra de vejede salgspriser for den vare med identiske fysiske egenskaber. Derfor var det i sidstnævnte tilfælde ikke påkrævet med en prisjustering for en fysisk forskel mellem de samme varer, da de havde de samme grundlæggende fysiske egenskaber til fælles. Denne påstand kan derfor ikke godkendes.
(80)
En af de eksporterende producenter, der er nævnt ovenfor, krævede også yderligere justeringer for forskelle i fysiske egenskaber med hensyn til den pågældende vares vægt og hvidhed. Producenten hævdede, at vedkommende anvendte råmateriale af lav standard, og at omkostningen og prisen på dennes varer derfor er lavere end for samme vare produceret i referencelandet. Producentens eksportpris bør derfor justeres med et rimeligt beløb. I den forbindelse mindes der for det første om, at virksomheden ikke havde fået markedsøkonomisk status, og at dens produktionsomkostninger således ikke var blevet kontrolleret. Derudover var påstanden om, at dens varer var ca. 5 % tungere end standardvarerne, ikke ledsaget af nogen verificerbar og underbyggende dokumentation og blev derfor anset for ubegrundet. Med hensyn til hvidhed var den eksporterende producent ikke i stand til at forklare, hvorfor der burde bevilges en justering i den forbindelse, idet producenten i sit indlæg indrømmede, at dens varer var af normal hvidhed. Derfor afvises disse påstande.
(81)
En anden eksporterende producent hævdede, at Kommissionen havde undladt at sammenligne noget af dens eksportsalg med den normale værdi for den egnede vare, der lignede mest. Denne eksport vedrørte salg af dekorerede varer via en ikke forretningsmæssigt forbunden forhandler, som angiveligt havde sørget for dekorationen (overføringsbilleder) uden beregning. Følgelig omfattede eksportprisen ikke omkostningen ved dekorationen og burde derfor have været sammenlignet med den normale værdi, der var fastsat for udekorerede varer, eller alternativt med en gennemsnitlig normal værdi for dekorerede og udekorerede varer.
(82)
Der mindes om, at produktionsomkostningen ikke er en relevant faktor for prissammenligneligheden, som kun er baseret på en sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen for samme varer. Det fremgår også klart af oplysningerne, at de pågældende eksporterede varer faktisk var dekoreret, selv om den eksporterende producent angiveligt ikke afholdt de fulde omkostninger i forbindelse med den merværdi, der kan tilskrives dekorationen. Det er imidlertid en faktor, der ikke kan berettige til en prisjustering for forskelle i fysiske egenskaber i forhold til samme vare i referencelandet. Under alle omstændigheder kan de oplysninger, der er indsendt til støtte for denne påstand ikke kontrolleres, i betragtning af det sene tidspunkt i proceduren, hvor denne påstand blev fremsat. Følgelig afvises påstanden hermed.
(83)
På baggrund af de mange kombinationsmuligheder i forbindelse med sæt bestående af bordservice af keramik, som blev fremstillet og solgt i henholdsvis Kina og Brasilien, blev det for at opnå en retfærdig prissammenlignelighed anset for nødvendigt at samle forskellige sæt ud fra antal og type af de varer, der var kombineret i et sæt. Den gennemsnitlige hjemlige salgspris i referencelandet for de forskellige kombinationer, som således blev samlet, blev sammenlignet med eksportprisen for identiske kombinationer, der hørte ind under disse grupper.
(84)
En eksporterende producent hævdede, at som følge af de mange forskellige kombinationsmuligheder af varer, der kan udgøre et sæt, er denne metode med at samle i sæt ikke et grundlag for en retfærdig prissammenligning, da der ikke kan tages højde for egenskaberne i den enkelte vare, der indgår i et sæt. Derfor hævdede denne eksporterende producent, at sæt bør udelukkes fra beregningen af dumpingmargen.
(85)
Der mindes om, at dumpingberegningerne for sæt er baseret på en sammenligning af gennemsnitsprisen pr. kg og ikke på basis af den enkelte vare. Det er derfor ikke nødvendigt at fastlægge den nøjagtige kombination af forskellige varer i hvert sæt for at få en retfærdig prissammenligning i forbindelse med sæt. Den anvendte metode med at samle i sæt tager hensyn til de grundlæggende egenskaber i forskellige kombinationer, for så vidt som disse sæt er karakteriseret som f.eks. kaffe- og/eller testel, spisestel eller andre sæt og også til antallet af varer, der er kombineret. I betragtning heraf er det opfattelsen, at der er foretaget en retfærdig sammenligning med hensyn til disse sæt jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Det følger heraf, at denne påstand ikke kan godkendes.
(86)
Som anført i betragtning 99 i forordningen om midlertidig told fastslog undersøgelsen desuden, at kinesiske eksporterende producenter generelt inddeler deres varer i op til fem forskellige klasser fra A til E med betydelige prisforskelle. Størstedelen af eksporten til Unionen består dog af klasse A-, B- eller C-varer eller en kombination heraf. Denne klasseinddeling er dog hverken universel eller baseret på generelle industristandarder, men er i stedet virksomhedsspecifik og muliggør prisdifferentiering. Referencelandsproducenten sælger kun varer svarende til klasse A på hjemmemarkedet i Brasilien, og det blev følgelig vurderet, at prisernes sammenlignelighed blev berørt. I overensstemmelse hermed blev eksportprisen opjusteret til niveauet for kinesisk klasse A-varer for at være sammenlignelig med den vare, der sælges af referencelandsproducenten på det brasilianske marked. Omfanget af denne justering blev fastsat individuelt for hver enkelt af de stikprøveudtagne virksomheder, hvor det var relevant, og baseret på den faktiske og kontrollerede prisforskel mellem de forskellige klasser.
(87)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gav en eksporterende producent sig til kende og hævdede, at dele af dens eksportsalg, som blev solgt via en ikke forretningsmæssigt forbunden forhandler, bestod af en kombination af A- og B-varer og burde derfor også justeres til prisniveauet for A-varer. Producenten hævdede at prisforskellen beløb sig til 25 % og fremlagde kopier af fakturaer og prisnoteringer som underbyggende dokumenta-tion.
(88)
Disse oplysninger blev imidlertid hverken fremlagt under undersøgelsen, ej heller under kontrolbesøget, eller efter fremlæggelsen af Kommissionens foreløbige resultater. Tværtimod har denne producent under hele undersøgelsen angivet kun at eksportere A-varer. Der blev ikke fremlagt en fuldstændig prisliste til trods for opfordringer hertil i spørgeskemaet med henblik på at sætte tal på den påståede prisforskel mellem de forskellige varetyper; der blev kun fremlagt et begrænset antal prisnoteringer. I betragtning heraf og i betragtning af det meget sene tidspunkt i procedurerne, hvor oplysninger blev fremlagt, er troværdigheden i den forbindelse tvivlsom og kan under ingen omstændigheder kontrolleres. I overensstemmelse hermed afvises påstanden.
(89)
For det andet blev det som beskrevet i betragtning 98 i forordningen om midlertidig told undersøgt, om en justering for forskelle i handelsled, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), var berettiget. Det blev konstateret, at eksportprisen gør sig gældende på et andet handelsled i forhold til den normale værdi, da den kinesiske eksport primært sker på grossistniveau, mens salget i referencelandet også sker på detailniveau. Undersøgelsen fastslog yderligere, at de forskellige distributionskæder på begge markeder påvirkede prisniveauet og dermed den retfærdige sammenligning af eksportprisen og den normale værdi. For at sikre en retfærdig sammenligning mellem eksportprisen og den normale værdi, blev sidstnævnte derfor fastsat ud fra den enkelte varetype og justeret for det enkelte handelsled ved at anvende de prisforskelle, der blev konstateret mellem de forskellige handelsled i referencelandet. Der mindes om, at der skete en yderligere justering, der hvor det var relevant, for handelsled i forordningen om midlertidig told ud fra de prisforskelle, der blev konstateret for de solgte mængder i hvert handelsled (betragtning 98 i forordningen om midlertidig told). Denne yderligere justering blev anset for berettiget, da undersøgelsen i forbindelse med de midlertidige foranstaltninger havde tydet på, at størstedelen af det kinesiske eksportsalg fandt sted i store mængder, mens størstedelen af hjemmemarkedssalget fandt sted i mindre mængder, hvilket resulterede i prisforskelle i samme handelsled. Imidlertid fremgik det af en yderligere undersøgelse og en mere detaljeret analyse af hjemmemarkedssalget i referencelandet, at i modsætning til de foreløbige konklusioner svarer forholdet mellem små og store mængder, der sælges af referenceproducenten, til forholdet i forbindelse med de kinesiske eksporterende producenter. I overensstemmelse hermed anses denne justering ikke længere for at være passende eller berettiget.
(90)
For det tredje fastslog undersøgelsen som anført i betragtning 100 i forordningen om midlertidig told, at den brasilianske producent kun sælger mærkevarer på det brasilianske marked, mens de kinesiske eksporterende producenter ikke sælger mærkevarer, men i stedet varer under eget mærke (»private label«) eller generisk bordservice og generiske køkkenartikler af keramisk materiale. Mærkevarer opfattes normalt af kunderne som varer kendetegnet ved deres design og en vis prestige og kvalitet, og de kan derfor opnå højere markedspriser, mens generiske varer og/eller private mærker normalt sælges til betydeligt lavere priser, selv om de har samme fysiske og tekniske egenskaber. Mens merværdien ved en mærkevare generelt ikke kan kvantificeres præcist, da den varierer fra mærke til mærke og afhænger af mange forskellige faktorer, som f.eks. kundeopfattelse, varemærkegenkendelse og andre ikke kvantificerbare faktorer, har den brasilianske producent i dette særlige tilfælde bekræftet, at vedkommendes mærkevarer kan sælges til betydeligt højere priser på det brasilianske marked end andre varer uden mærke. Desuden bekræftede en rapport om det brasilianske marked for bordservice og køkkenartikler, at brasilianske kunder er utroligt mærkevareorienterede, og at den brasilianske referencelandsproducent er en velkendt producent, der har været etableret længe. I betragtning heraf blev der fortaget en negativ justering på 40 % af salgsprisen på hjemmemarkedet i forhold til den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k).
(91)
Med hensyn til ovennævnte justering mindes der om, at to eksporterende producenter har stillet spørgsmål både til det grundlag, på hvilket justeringen skete, og til justeringens omfang (jf. betragtning 67). Det er dog ubestridt, at en mærkevare har en højere salgspris end en identisk vare uden mærke, og at prissammenligneligheden således er påvirket. Desuden har faktiske og kontrollerede prisoplysninger fra en samarbejdsvillig producent i Thailand ud over de oplysninger, som producenten i referencelandet har givet, såvel som oplysningerne fra en EU-producent, der blev modtaget efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner, bekræftet, at omfanget af justeringen er passende. Især markedssituationen i Thailand blev anset for at være sammenlignelig med markedssituationen i Brasilien, da der også i Thailand findes nogle få velkendte mærker, der har eksisteret længe. Disse påstande kan derfor ikke godkendes.
(92)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger opretholdt ingen eksporterende producenter deres indsigelse over for denne justering, hvorimod sammenslutningen af klagerne hævdede, at justeringen for mærkevarer er for høj, især med hensyn til varer, der ikke er af porcelæn. Til støtte for denne påstand henviste klageren til de prislister og oplysninger, som nogle EU-producenter havde fremlagt.
(93)
De oplysninger, der var indsendt, bekræfter Kommissionens resultater med hensyn til, at merværdien ved et mærke på et givet marked er specifikt for virksomheden/mærket, men oplysningerne er ikke af en sådan art, at der kan rejses tvivl om omfanget af justeringen, som blev fastlagt for mærkevarer solgt af referencelandsproducenten på det hjemlige brasilianske marked, da disse oplysninger kun vedrørte EU-markedet. I betragtning af det store antal EU-producenter, EU-markedets forskelligartethed med de regionale forskelle også med hensyn til mærkevareorientering og den høje andel af kinesisk import, er situationen på EU-markedet helt anderledes end på det brasilianske marked. Derfor og på baggrund af overvejelserne i betragtning 90-91 kan denne påstand ikke godkendes.
(94)
Som omhandlet i betragtning 101 i forordningen om midlertidig told blev der foretaget yderligere justeringer, hvor det var hensigtsmæssigt, for transport-, forsikrings- og håndteringsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger, bankgebyrer og provisioner i alle tilfælde, hvor disse blev anset for at påvirke prissammenligneligheden.
3.5. Dumpingmargener
(95)
I mangel af bemærkninger bekræftes den metode, der var blevet anvendt til beregning af dumpingmargenerne som beskrevet i betragtning 102-105 i forordningen om midlertidig told.
(96)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner blev Kommissionen underrettet om, at nogle handelsvirksomheder, som ikke fremstiller den pågældende vare, fejlagtigt var blevet nævnt i bilag I til forordningen om midlertidig told og dermed var underlagt den dumpingtold, der var blevet fastsat for de samarbejdsvillige eksporterende producenter. Kommissionen underrettede disse virksomheder om, at det var hensigten at fjerne dem fra bilag I og gav dem mulighed for at fremkomme med bemærkninger. Efter at have undersøgt de modtagne bemærkninger er en række handelsvirksomheder blevet fjernet fra bilag I. Der, hvor det er relevant, er de blevet erstattet med den forretningsmæssigt forbundne samarbejdsvillige eksporterende producent.
(97)
Under hensyntagen til justeringerne af den normale værdi og af eksportprisen som anført i betragtning 67-94 og da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger, er de endelige dumpingmargener, udtrykt som en procentdel af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, som følger:
Virksomhed
Told (i %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd Shandong Silver Phoenix Co., Ltd Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
22,9
Samarbejdsvillige eksporterende producenter uden for stikprøven
17,9
Alle andre virksomheder
36,1
4. SKADE
4.1. Den betragtede periode
(98)
Efter fremlæggelsen af de endelige oplysninger gentog en række interesserede parter, at den betragtede periode burde være begyndt i 2009 i stedet for 2008, da den økonomiske krise begyndte i 2008, og tendensen mellem 2009 og 2011 var tydelig. Med hensyn til denne påstand skal det bemærkes, at 2009 ikke er et mere hensigtsmæssigt begyndelsesår i den betragtede periode, da virkningerne af den økonomiske krise fuldt ud blev følt i det år, hvilket medførte et kraftigt fald i forbruget sammenlignet med 2008. Påstanden afvises derfor definitivt.
4.2. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(99)
I et fælles indlæg satte en række importører spørgsmål ved beregningsmetoden for det givne EU-produktionstal i betragtning 108 i forordningen om midlertidig told. En række interesserede parter gentog disse bemærkninger efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. De var især af den opfattelse, at repræsentativitetskravet ikke var opfyldt af klagerne, da de tilgængelige statistikker fra PRODCOM tydede på et meget højere EU-produktions-niveau af samme vare end de 240 200 ton, som er anført i omhandlede betragtning, hvilket ville betyde, at klagerne tegnede sig for under 25 % af EU-produktionen af samme vare. Disse parter havde beregnet en EU-produktion på 313 187 ton i UP, og de kom frem til dette tal ved at anvende alle PRODCOM-data for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale (af porcelæn) og ved at foretage en justering i nedadgående retning på 20 % for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale (som ikke er porcelæn) i lighed med den metode, der var blevet anvendt af klageren og i undersøgelsen om fastsættelse af importmængder.
(100)
I den forbindelse bør det for det første bemærkes, at Kommissionens tjenestegrene som led i den lovpligtige analyse af en antidumpingklage og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 5, stk. 4, udførte en grundig undersøgelse af repræsentativiteten, inden undersøgelsen blev indledt. Kommissionen analyserede oplysningerne i klagen og kontaktede alle kendte EU-producenter og anmodede dem om også at oplyse data om produktion såvel som deres holdning til klagen og om at bistå Kommissionen med at udpege eventuelle andre potentielle producenter. Producentsammenslutningerne fremlagde også oplysninger om produktion.
(101)
Med hensyn til denne påstand bemærkes det endvidere, at datakilden og den metode for EU's produktionstal, der var blevet anvendt for hvert af årene i den betragtede periode, også var forklaret i betragtning 107 i forordningen om midlertidig told, dvs., den var i tråd med det, der havde fundet sted på tidspunktet for klagens indsendelse og baseret på data fra europæiske og nationale sammenslutninger, som var blevet krydstjekket i forhold til data fra individuelle producenter og også andre statistiske kilder (navnlig PRODCOM).
(102)
Som forklaret af klagerne i løbet af undersøgelsen var data, som den europæiske sammenslutning havde leveret for porcelænsvarer, blevet baseret på PRODCOM-data for bordservice og køkkenartikler af porcelæn, da PRODCOM-koden for denne vare svarede til de porcelænsvarer, der var omfattet af denne undersøgelse. For så vidt angår varer, der ikke er af porcelæn, kunne PRODCOM ikke anvendes, da det omfattede mange flere fremstillede varer end varer, der ikke er af porcelæn, og som er omfattet af denne undersøgelse. Derfor havde de nationale sammenslutninger indsamlet relevante oplysninger for disse varer ud fra deres grundige viden om deres respektive markeder, og disse oplysninger var blevet krydstjekket af den europæiske sammenslutning, inden de samlede tal var blevet videregivet til Kommissionen. Disse tal var blevet ajourført under undersøgelsen. Desuden var der i den ikke fortrolige dokumentation en liste over alle kendte producenter, og Kommissionens opmærksomhed var kun blevet henledt på yderligere tre producenter i Rumænien. Forskellen mellem PRODCOM-statistikkerne og tallet 240 200 skyldes, at varedækningen i denne undersøgelse ikke fuldt ud svarer til PRODCOM's statistiske datakoder for varer, der ikke er af porcelæn, dvs. den er meget mere snæver. For så vidt angår Eurostat's importstatistikker, kunne der faktisk tages højde for denne forskel ved at foretage en justering i nedadgående retning på 20 %, men det var ikke hensigtsmæssigt for tallene for EU-produktionen, som var indført i PRODCOM-databasen. Især PRODCOM-tallene fra de to medlemsstater syntes at være voldsomt overdrevne, hvis man anvendte samme metode.
(103)
Derfor er den metode, som blev anvendt af de berørte parter og omhandlet i betragtning 99 mangelfuld. Desuden var der ikke fremlagt dokumentation for, at den produktion, der var indberettet af medlemsstaterne, herunder de to medlemsstater, der er omhandlet ovenfor, og som er inkluderet i den ikke fortrolige dokumentation, var undervurderet. Det bør også bemærkes, at for nogle medlemsstater var de data, som den europæiske sammenslutning havde fremlagt og anvendt i denne undersøgelse, var betydeligt højere, end hvis de justerede PRODCOM-data var blevet anvendt. I lyset af ovenstående er der ingen grund til at tvivle på produktionstallene i denne undersøgelse og resultatet af undersøgelsen af repræsentativiteten.
(104)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 107-108 i forordningen om midlertidig told, hermed.
4.3. EU-forbruget
(105)
I et fælles indlæg gjorde en række importører indsigelse over for tallene om EU-forbruget, som omhandlet i betragtning 110 i forordningen om midlertidig told. Denne påstand var baseret på den fejlagtige anvendelse af de statistiske data fra PRODCOM for EU-produk-tion og -salg, som forklaret i punkt 4.2, og afvises således.
(106)
Ved sammenligning med importstatistikkerne fra Eurostat blev det imidlertid konstateret, at de var blevet ajourført efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, hvilket havde medført nogle mindre ændringer. Af hensyn til fuldstændigheden og på grundlag af disse opdaterede importoplysninger fra Eurostat og indsendte indlæg om EU-erhvervsgrenens salgsmængder på EU-markedet, udviklede EU-forbruget sig derfor, som følger:
Tabel 1
Mængde (tons)
2008
2009
2010
UP
EU-forbruget
826 897
687 587
750 828
727 411
Indeks (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 109, 111 og 112 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.4. Import fra det pågældende land
4.4.1. Mængde, pris og markedsandel for dumpingimporten fra det pågældende land
(108)
I et fælles indlæg gjorde en række importører indsigelse over for tallene i betragtning 113 i forordningen om midlertidig told. Denne påstand var baseret på den fejlagtige anvendelse af de statistiske data fra PRODCOM og afvises således.
(109)
Ud fra de opdaterede importstatistikker fra Eurostat (jf. betragtning 106) udviklede mængde, markedsandel og gennemsnitspriser for importen af den pågældende vare sig, som følger:
Tabel 2
Import fra Kina
2008
2009
2010
UP
Importmængde (ton)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indeks (2008 = 100)
100
84
96
91
Markedsandel (i %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indeks (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
De opdaterede mængder, værdier og tendenser er næsten identiske med de tal, der blev analyseret i forordningen om midlertidig told. Markedsandelen for den kinesiske import steg fra 64,8 % i 2008 til 66,8 % i UP. Importprisen steg med næsten 18 % i den betragtede periode fra 1 274 EUR/ton til 1 498 EUR/ton.
(111)
En part hævdede, at der var en fuldstændig mangel på overensstemmelse mellem priser og mængder for den kinesiske import. I den forbindelse skal det i henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 3, tages i betragtning, om der har været tale om en betydelig stigning i dumpingimporten enten absolut eller i forhold til produktion eller forbrug i Unionen. Hvad angår dumpingimportens virkning på priserne, tages det i betragtning, om dumpingimporten udbydes til en væsentlig lavere pris end prisen på samme vare fremstillet af EU-erhvervsgrenen, eller om virkningen af en sådan import er at trykke priserne på anden måde i betydeligt omfang eller forhindre prisstigninger, som ellers ville være indtruffet, i væsentlig grad. Ingen af disse faktorer er i sig selv nødvendigvis udslagsgivende for afgørelsen.
(112)
På baggrund af ovenstående bør følgende bemærkes. For det første var der på det tidspunkt, hvor EU-forbruget kom sig (2009-2010), en mærkbar prisstigning i den kinesiske import - hvilket tydede på, at der er en sammenhæng. Men frem for alt burde udviklingen af de kinesiske priser i den betragtede periode evalueres i lyset af den meget betydelige prisforskel, der allerede fandtes i 2008, og som er illustreret af de gennemsnitlige kinesiske importpriser (tabel 2) og de gennemsnitlige EU-salgspriser (tabel 9), som anført i forordningen om midlertidig told. Disse store prisforskelle bekræftes af det voldsomme underbud i UP. Prisstigningen forhindrede følgelig ikke den kinesiske import i at øge sin markedsandel i den betragtede periode. Faktisk fortsatte denne import med at udøve et kraftigt pres på EU-erhvervsgrenens priser, som faldt med 12 % i den betragtede periode. Denne bemærkning kan derfor ikke godkendes.
(113)
Med hensyn til udviklingen i importprisen (stigning) og importmængden (fald) fra 2008 til 2011 og igen i 2012, som blev anført af en stikprøveudvalgt gruppe af kinesiske eksporterende producenter, kan den observerede tendens med stigende gennemsnitlige importpriser ikke underminere konklusionen om skadevoldende dumping i UP. For så vidt angår udviklingen i de kinesiske importmængder, og som allerede fremhævet i betragtning 114 i forordningen om midlertidig told og igen i betragtning 109 ovenfor, viser indikatoren for markedsandel en stigning i markedsandelen af den kinesiske import med 2 procentpoint. Desuden var der et betydeligt prisunderbud fra den kinesiske imports side som forklaret nærmere i betragtning 116 og 117 i forordningen om midlertidig told og i betragtning 111 ovenfor.
4.4.2. Prisunderbud
(114)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige konklusioner anmodede en række interesserede parter om yderligere oplysninger om beregningerne af prisunderbud end de oplysninger, der allerede var anført i betragtning 116 i forordningen om midlertidig told. For så vidt som det var muligt på grund af den følsomme natur af disse oplysninger og det forhold, at EU-producenterne var blevet lovet anonymitet, blev der leveret yderligere oplysninger.
(115)
I lighed med den afgørelse, der blev truffet efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger, om at udelukke nogle »atypiske« varer fra eksportlisterne i forbindelse med dumpingberegningen (jf. betragtning 69), blev disse varer også udelukket fra eksportlisterne i forbindelse med beregningerne af skade. Denne ændring havde kun ringe indflydelse på underbudsmargenerne, som derfor stort set forblev som anført i betragtning 117 i forordningen om midlertidig told.
(116)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 113-117 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5. EU-erhvervsgrenens situation
4.5.1. Generelt
(117)
En række parter fremførte, at det forhold, at adskillige skadesfaktorer forbedrede sig mellem 2009 eller 2010, og UP viser, at EU-erhvervsgrenen udviklede sig positivt. Imidlertid bør det bemærkes, at denne analyse er ufuldstændig, og at den ikke tager højde for udviklingen af disse faktorer i hele den betragtede periode. Forklaringerne i betragtning 23 i forordningen om midlertidig told skal også tages i betragtning i denne forbindelse.
(118)
På anmodning fra en interesseret part bekræftes det, at de makroøkonomiske indikatorer blev evalueret for EU-erhvervsgrenen som helhed, hvorimod de mikroøkonomiske indikatorer blev analyseret på basis af de stikprøveudvalgte EU-producenter, hvilket omfattede virksomheder, der ikke havde klaget.
(119)
CCCLA gjorde gældende, at mikro- og makroøkonomiske indikatorer i forordningen om midlertidig told ikke var repræsentative, da den samlede produktion i Unionen var meget højere end de tal, der var blevet anvendt i denne undersøgelse. På baggrund af analysen og konklusionerne i punkt 4.2 afvises dette argument imidlertid.
(120)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 118-121 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.5.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(121)
Som omhandlet i afsnit 4.1 gjorde en række importører indsigelse over for produktionstallene i betragtning 122 i forordningen om midlertidig told. Disse tal er imidlertid blevet krydstjekket og bekræftes hermed.
(122)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 122-124 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.2.2. Salgsmængder og markedsandel
(123)
Opdateringen i tabel 2 har ingen indvirkning på tabel 4 og 5 i forordningen om midlertidig told.
(124)
Da der ikke er fremsat relevante bemærkninger om salgsmængde og markedsandel, bekræftes betragtning 125 og 126 i forordningen om midlertidig told.
4.5.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
(125)
I et fælles indlæg gjorde en række importører indsigelse over for tallene for beskæftigelse og produktivitet i betragtning 127-128 i forordningen om midlertidig told og hævdede, at de ikke var i tråd med det billede, som var blevet tegnet af visse Eurostat-statistikker (8).
(126)
Imidlertid var tallene for begge indikatorer blevet krydstjekket og anset for nøjagtige. De tal, der blev fremført af parterne, var for generelle og vedrørte ikke produktionen af samme vare. Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger om beskæftigelse og produktivitet, bekræftes betragtning 127-128 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.2.4. Dumpingmargenens størrelse
(127)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger om dumpingmargens størrelse, bekræftes betragtning 129 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.5.3.1. Lagerbeholdninger
(128)
I et fælles indlæg gjorde en række importører indsigelse over for tallene for lagerbeholdninger i betragtning 130 i forordningen om midlertidig told og deres relevans sammenlignet med de offentligt tilgængelige data for visse EU-producenter. De var også uenige i udtalelsen om, at EU-erhvervsgrenen hovedsageligt arbejder efter ordre.
(129)
Med hensyn til arbejde efter ordre bekræftede undersøgelsen, at dette faktisk var tilfældet for de stikprøveudvalgte EU-producenter, og at dette er normal praksis i denne sektor. Des-uden vedrørte tallene for lagerbeholdninger i forordningen om midlertidig told de kontrollerede tal for lagerbeholdninger fra de stikprøveudvalgte EU-producenter, som anses for at være det mest pålidelige tal.
(130)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger blev ovennævnte bemærkninger gentaget, men der fremkom ingen nye argumenter. Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger om lagerbeholdninger, bekræftes betragtning 130 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.3.2. Salgspriser
(131)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger om tallene for salgspriserne, som anført i forordningen om midlertidig told, bekræftes betragtning 131 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.3.3. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at rejse kapital og lønninger
(132)
Efter fremlæggelsen af oplysninger blev der opdaget en regnefejl i beregningen af nettofortjenesten for EU-erhvervsgrenen og investeringsafkastet. Denne fejl blev rettet, og de reviderede tal er, som følger:
Tabel 3
2008
2009
2010
UP
Nettofortjeneste ved EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indeks (2008 = 100)
100
74
-13
84
Investeringsafkast (nettofortjenesten i % af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indeks (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Ovennævnte rettelse har ikke nogen væsentlig indflydelse på de foreløbige konklusioner vedrørende disse to indikatorer. I den betragtede periode var det vejede gennemsnitlige fortjenstniveau for de stikprøveudvalgte producenter en anelse lavere, end da det blev foreløbigt fastslået, idet det faldt fra 3,8 % til 3,2 % i stedet for fra 4,2 % til 3,5 %. Investeringsafkastet fulgte stort set den tendens, der var set for fortjenesten, men i den betragtede periode udviklede det sig generelt positivt i stedet for negativt, hvilket også var blevet påpeget af flere interesserede parter efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(134)
En interesseret part satte spørgsmålstegn ved EU-erhvervsgrenens skrøbelige situation ved begyndelsen af den betragtede periode, som anført i betragtning 134 i forordningen om midlertidig told. Denne part hævdede, at kun skade forårsaget af dumping kan tages i betragtning, og at der ikke var blevet konstateret dumping for andre perioder end 2011. Henvisningen til EU-erhvervsgrenens tilstand i denne betragtning skete imidlertid kun for at analysere, om den opnåede fortjeneste i begyndelsen af den betragtede periode kunne medregnes som udtryk for den fortjeneste, som erhvervsgrenen normalt ville opnå - hvilket ikke var tilfældet.
(135)
Flere parter satte spørgsmålstegn ved benchmark for det fortjenstniveau, der er omhandlet i betragtning 135 i forordningen om midlertidig told, og/eller foreslog andre (lavere) benchmark.
(136)
En gruppe kinesiske eksporterende producenter anførte, at niveauet for fortjenesten i UP var en god rentabilitetssats. Denne påstand blev imidlertid ikke underbygget. En anden part anførte også, at de fortjenstniveauer, som var angivet i forordningen om midlertidig told, kunne anses for at være normale niveauer, og denne part baserede sig på offentligt tilgængelige data om fortjeneste fra en tysk producent mellem 1999 og 2007. Endnu en anden interesseret part anførte, at fortjenstniveauet i UP, som er anført i forordningen om midlertidig told, kunne anses for »normalt« ud fra konklusionerne i en undersøgelse udført af Kommissionen (9), som medtog data om fortjeneste fra en tysk producent mellem 2004 og 2007. Der blev modtaget lignende påstande efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(137)
I den forbindelse mindes der om, at forordningen om midlertidig told konkluderede, at fortjenesten i begyndelsen af den betragtede periode ikke kan anses for at være en normal fortjeneste, da EU-erhvervsgrenen allerede dengang befandt sig i en skrøbelig situation som forklaret i betragtning 134 i forordningen om midlertidig told. Desuden blev det konstateret, at de offentligt tilgængelige data om fortjeneste for en tysk producent mellem 1999 og 2007, som der henvises til ovenfor, ikke bare vedrørte fremstillingsaktiviteter i forbindelse med bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, men også andre vigtige segmenter. For så vidt angår Kommissionens undersøgelse, som er omhandlet i betragtning 136, blev den ikke anset for at være et relevant grundlag for fastsættelsen af rentabiliteten i lyset af anvendelsesområde, formål og tid i forbindelse med denne undersøgelse. I forbindelse med den pågældende vare henviste den f.eks. kun til en virksomheds fortjeneste. Endelig er alle tre indlæg i betragtning 136, som modsiges af indlægget i betragtning 141, ikke tilstrækkeligt dokumenterede. Det bekræftes derfor, at fortjenesten på 3,2 %, som blev konstateret i UP, ikke kunne anses for at være acceptabel for denne vare.
(138)
En interesseret part hævdede, at fortjenesten i forbindelse med boligindretning og -design, møbler og/eller fødevarer i den svenske detailsektor burde anvendes som benchmark. Men i betragtning af bl.a. forskellen i investeringsniveau for fremstillingssektoren og for den berørte detailhandelssektor måtte denne påstand dog afvises.
(139)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger gjorde en part gældende, at det ikke var hensigtsmæssigt at anse fortjenesten på 6 %, der var blevet anset for rimelig i undersøgelsen om fodtøj, for også at være et normalt fortjenstniveau i denne sag, sådan som det var blevet fastsat i 2006, da de økonomiske omstændigheder var meget mere gunstige end i 2013. Dette argument kan ikke godkendes. For det første henviser parten til økonomiske omstændigheder generelt set og ikke til den særlige situation, som gjorde sig gældende for markedet for bordservice. Forbruget faldt ganske rigtigt betydeligt i 2009, men det har genrejst sig siden i betydeligt omfang. Hvad der er endnu mere vigtigt er, at udviklingen i forbruget ikke bør ses isoleret. I betragtning af den store mængde dumpingimport (markedsandel på 66,8 %), dumpingniveauet (dumpingmargener fra 13,1 % til 36,1 %) og omfanget af underbud (fra 26,5 % til 47,6 %) ville den konkurrencemæssige situation på EU-markedet have været meget anderledes, hvis der ikke havde været import til dumpingpriser. Dette argument bør derfor afvises.
(140)
Andre parter foreslog den benchmark, der var blevet anvendt i en anden antidumpingundersøgelse, nemlig undersøgelsen om keramiske fliser (10). Der blev modtaget lignende bemærkninger efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Hertil skal dog bemærkes, at keramiske fliser i modsætning til læderfodtøj og bordservice ikke kan anses for at være en forbrugervare på samme måde. Den hyppighed, hvormed husholdningerne køber eller erstatter bordservice af keramisk materiale, og den måde, hvorpå det markedsføres og i sidste ende sælges til forbrugerne, er f.eks. tættere på den for læderfodtøj end for keramiske fliser. Påstanden om, at man burde anvende den målfortjeneste, der også blev anvendt i undersøgelsen om keramiske fliser, afvises derfor.
(141)
Klagerne anførte, at benchmark for fortjenesten snarere burde være over 10 %, da fremstillingen af bordservice og køkkenartikler er en kapitalintensiv aktivitet, som desuden kræver en høj grad af nye investeringer og fornyelse. Selv om det er bekræftet, at den pågældende erhvervsgren faktisk er kapitalintensiv, og at den har et konstant behov for investeringer, kunne de oplysninger, der var blevet indsendt som dokumentation for denne påstand, ikke ændre ved det midlertidigt anvendte benchmark. Undersøgelsen kunne ikke konkludere, at dette benchmark var det mest hensigtsmæssige for alle EU-producenter.
(142)
En gruppe importører gjorde indsigelse mod tallene for rentabilitet i forordningen om midlertidig told og beregnede rentabiliteten ud fra tallene for produktionsomkostningerne, EU-salgspris og -mængde og tallene for eksportsalg i forordningen om midlertidig told samt rentabilitet, og nåede til den konklusion, at EU-erhvervsgrenen faktisk opnåede en fortjeneste på 6 % i UP. Imidlertid var denne beregning fejlagtig, da den kombinerede data fra forskellige kilder (de stikprøveudvalgte EU-producenter, EU-erhvervsgrenen som helhed og Eurostat).
(143)
Da der ikke er fremsat andre relevante bemærkninger hertil, bekræftes betragtning 132-137 i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.3.4. Produktionsomkostninger
(144)
I et fælles indlæg anslog en række importører, at tallene for produktionsomkostningerne i betragtning 138 i forordningen om midlertidig told ikke fulgte udviklingen i arbejdskraft- og energiomkostningerne som vist i Eurostat. Parterne fremhævede, at arbejdskraftsomkostningerne steg i medlemsstaterne. På samme måde var udviklingen i energiomkostningerne i Unionen ikke tilstrækkelig til at understøtte en nedgang i produktionsomkostningerne.
(145)
I den forbindelse skal det bemærkes, at de arbejdskraft- og energiomkostninger, som parterne havde oplyst, var for generelle. Det forhold, at EU-erhvervsgrenen kunne sænke produktionsomkostningerne i en periode, hvor den generelle tendens var det modsatte, viser EU-erhvervsgrenens ekstraordinære indsats med hensyn til at sænke omkostningerne og forblive konkurrencedygtige.
(146)
Tallene for produktionsomkostningerne i forordningen om midlertidig told udgør de kontrollerede produktionsomkostninger for de stikprøveudvalgte EU-producenter. I mangel af andre bemærkninger bekræftes betragtning (138) i forordningen om midlertidig told hermed.
4.5.3.5. Konklusion om skade
(147)
En lang række parter gjorde indsigelse mod konklusionen om skade, som blev fremsat i forordningen om midlertidig told, med den begrundelse at en række skadesindikatorer forbedrede sig i den sidste del af den betragtede periode. Imidlertid kan det forhold dog ikke undergrave den kendsgerning, at de fleste skadesindikatorer forværredes i den betragtede periode. Denne forværring af skadesindikatorerne kan ses for de fleste makroøkonomiske indikatorer, som f.eks. produktionsmængde, kapacitet, salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder, beskæftigelse såvel som de skadesindikatorer, der er knyttet til EU-erhvervsgrenens økonomiske resultater, f.eks. rentabilitet og investeringer.
(148)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger, bekræftes betragtning 139-143 i forordningen om midlertidig told.
5. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
5.1. Indledning
(149)
Da der ikke blev fremsat bemærkninger til betragtning 144 i forordningen om midlertidig told, bekræftes denne betragtning hermed.
5.2. Dumpingimportens virkninger
(150)
En række parter gjorde indsigelse mod konklusionen i betragtning 148 i forordningen om midlertidig told. Imidlertid ændrer dette ikke ved kendsgerningerne og konklusionerne i betragtningerne 145-148 i forordningen om midlertidig told, selv om nogle af de procentsatser, der blev fremhævet i betragtningerne 145 og 147 i forordningen om midlertidig told, er ændret lidt som forklaret ovenfor.
(151)
Faktisk er det klart, i betragtning af udviklingen af den kinesiske dumpingimports markedsandel, at der ikke en nogen modsigelse mellem betragtning 147 i forordningen om midlertidig told, især med hensyn til erklæringen om, at faldet i EU-erhvervsgrenens salgspriser på EU-markedet og dens rentabilitet kan tilskrives det pristryk, som dumpingimporten fra Kina forvoldte på EU-markedet og bevægelserne i EU-erhvervsgrenens markedsandel, som hævdet af én part.
(152)
Endvidere underminerer det forhold, at priserne på importen fra Kina steg i den betragtede periode som påpeget af flere parter, ikke konklusionen med hensyn til underbud og skadevoldende dumping i UP.
(153)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger til dumpingimportens virkninger, bekræftes betragtning 145-148 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3. Andre faktorers indvirkning
5.3.1. Import fra andre tredjelande end det pågældende land
(154)
Som omtalt i betragtning 106 var Eurostat-dataene om importen blevet opdateret efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger. Under krydstjekningen af disse nye data i forhold til tidligere data i forordningen om midlertidig told blev der opdaget en regnefejl i beregningen af importtallene fra Thailand og Tyrkiet. Den fejl er blevet rettet, og følgelig er de endelige tal for importen af samme vare fra tredjelande baseret på Eurostat-data, som følger:
Tabel 4
2008
2009
2010
UP
Importmængder fra alle andre tredjelande (ton)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indeks (2008 = 100)
100
81
81
88
Markedsandel (i %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indeks (2008 = 100)
100
99
109
106
Importmængde fra Tyrkiet (ton)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indeks (2008 = 100)
100
94
94
109
Markedsandel (i %)
3,3
3,7
3,4
4
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indeks (2008 = 100)
100
95
101
103
Importmængde fra Thailand (ton)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indeks (2008 = 100)
100
80
79
97
Markedsandel (i %)
3,1
3
2,7
3,5
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indeks (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Importen fra andre tredjelande faldt med 12 % i den betragtede periode, mens markedsandelen for denne import forblev ret stabil.
(156)
Det skal bemærkes, at de gennemsnitlige importpriser fra andre tredjelande steg med 6 % i den betragtede periode og konsekvent forblev højere end gennemsnitssalgsprisen for eksportsalget fra Kina (68 % højere i UP).
(157)
Inden offentliggørelsen af forordningen om midlertidig told bemærkede CCCLA, at importen fra Tyrkiet ville være steget med 8 % mellem 2010 og 2011, idet prisen på import fra Tyrkiet angiveligt kun er ca. 20 % højere end prisen på import fra Kina. En række parter gjorde indsigelse mod konklusionen i forordningen om midlertidig told med hensyn til tyrkisk import.
(158)
Under hensyntagen til, at der var en væsentlig og klar fejl i rapporteringen af tyrkisk import i forordningen om midlertidig told og de opdaterede data som vist ovenfor, er der ikke noget, der tyder på, at den tyrkiske import i kraft af deres priser og markedsandel kan bryde årsagssammenhængen mellem kinesisk eksport af den pågældende vare og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt. Det bør også bemærkes, at den manglende medtagelse i klagen af import med oprindelse i Tyrkiet ikke kan beskrives som diskriminerende, da der på tidspunktet for sagens indledning ikke fandtes tilstrækkelige beviser for dumping, skade og årsagssammenhæng for så vidt angår importen fra Tyrkiet.
(159)
Markedsandelen for importen fra Thailand var aldrig på mere end 3,5 % i undersøgelsesperioden.
(160)
Det konkluderes således på grundlag af ovenstående, at importen fra andre tredjelande ikke havde nogen væsentlig indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation, således at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
5.3.2. Markedssegmenter
(161)
Da der ikke blev fremsat nye bemærkninger om markedssegmenter, bekræftes betragtning 156-158 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3.3. Forbrug og efterspørgsel
(162)
En part antydede, at skaden kunne tilskrives en langsigtet nedgang i efterspørgslen efter EU-producerede varer. Undersøgelsen bekræftede dog ikke en sådan udvikling, som allerede forklaret i betragtning 112 i forordningen om midlertidig told.
(163)
Da der ikke er fremsat andre bemærkninger om forbrug og efterspørgsel, bekræftes betragtning 159-166 i forordningen om midlertidig told.
5.3.4. EU-erhvervsgrenens eksport
(164)
En part påpegede, at de gennemsnitlige EU-eksportpriser var lavere end de gennemsnitlige salgspriser på EU-markedet i den betragtede periode. Det kunne have påvirket EU-erhvervsgrenens evne til at foretage nye investeringer eller ansætte nyt personale. Et lignende argument blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Men som allerede anført i betragtning 169 i forordningen om midlertidig told kan de fleste skadesindikatorer ikke påvirkes af resultaterne af eksportsalget. Man kan også indvende, at dette salg var en slags delvis kompensation for den skade, som EU-markedet havde lidt. Derudover kan en anden varesammensætning af salget på EU-markedet sammenlignet med eksportsalget også føre til betydelige forskelle i de generelle gennemsnitlige værdier af salget, da de gennemsnitlige priser er blevet beregnet ved at dividere den samlede værdi af salget af samme vare med den samlede mængde af et sådant salg. Endelig udgjorde dette eksportsalg mindre end 37 % af EU-erhvervsgrenens overordnede salgsmængde, dvs. det dominerende marked for EU-erhvervsgrenen var stadig i det store og hele EU's hjemmemarked. Argumentet med hensyn til, at dette eksportsalg skadede EU-erhvervsgrenen i en sådan grad, at det brød årsagssammenhængen mellem importen fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen havde lidt, afvises derfor.
(165)
Da der ikke er fremsat nye bemærkninger i forbindelse med EU-erhvervsgrenens eksport, bekræftes betragtning 167-170 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3.5. Afskaffelse af importkontingenter
(166)
Efter fremlæggelsen af de foreløbige foranstaltninger foreslog en anden part, at afskaffelsen af importkontingenter ville have haft en virkning på EU-producenterne i den betragtede periode. Der fremkom dog ingen nye kendsgerninger, som ville kunne ændre ved konklusionen i betragtning 173 i forordningen om midlertidig told.
(167)
I mangel af nye underbyggende bemærkninger til afskaffelsen af importkontingenter bekræftes betragtning 171-173 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3.6. Konkurrencebegrænsende praksis på EU-markedet
(168)
Efter indførelsen af de midlertidige foranstaltninger insisterende en række parter på, at der ikke var blevet taget behørigt højde for den kartelundersøgelse, der var blevet iværksat af de tyske myndigheder, som omhandlet i betragtning 175 i forordningen om midlertidig told, eller den kartelbøde, der er omhandlet i samme betragtning. Med hensyn til disse påstande kan der siges følgende i forlængelse af hvad, der allerede er anført i betragtning 174 og 175 i forordningen om midlertidig told.
(169)
Den tyske kartelundersøgelse, hvor den påståede prisfastsættelse fra juli 2005 til februar 2005 undersøges, er endnu ikke afsluttet. Da EU-producenterne var blevet lovet fortrolighed og i betragtning af det forhold, at de endelige resultater af den igangværende tyske undersøgelse ikke endnu er blevet offentliggjort, er det ikke muligt at fremsætte bemærkninger til den udførte analyse. Det kan dog imidlertid bekræftes, at ingen af de stikprøveudtagne EU-producenter er underlagt denne igangværende undersøgelse. Undersøgelsen konkluderede også, at de mikroøkonomiske indikatorer ikke er blevet påvirket af undersøgelsespraksis og de makroøkonomiske indikatorer kun i meget begrænset omfang, hvis overhovedet.
(170)
Med hensyn til konklusionerne af kartelundersøgelsen af badeværelsesudstyr mindes der om, at dette prisfastsættelseskartel blev anset for aktivt fra 1992 til 2004, og at kun en af de producenter, der blev idømt en bøde, også er aktiv inden for sektoren for bordservice og køkkenartikler. Data fra denne producent i forbindelse med undersøgelsen af repræsentativiteten og skaden er ikke påvirket af kartelpraksis, da kun data om afsnittet bordservice og køkkenartikler hos denne producent er blevet anvendt og ikke de konsoliderede data. Derfor har bøden i forbindelse med dette kartel ikke påvirket data fra denne producent. Der mindes desuden om, at prisfastsættelsesperioden lå et godt stykke tid før den betragtede periode. Eftersom EU-producenternes identitet er fortrolig, kan det ikke afsløres, om denne virksomhed indgår i stikprøven. Hvis en stikprøveudvalgt EU-producent i sine regnskaber imidlertid havde opført en post (f.eks. en bøde for kartelvirksomhed), hvorved oplysningerne om skade i forbindelse med denne undersøgelse ville blive fordrejet, ville den undersøgende myndighed have isoleret denne post for at undgå en fordrejning af de relevante skadesfaktorer.
(171)
Følgelig afvises påstandene om indvirkningen af ovennævnte kartelundersøgelse på analysen af skade og årsagssammenhæng hermed.
(172)
En interesseret part anførte, at der fandtes illegale prisaftaler og markedstildelinger mellem EU-producenterne, men den pågældende forelagde ingen dokumentation for denne påstand, og den blev derfor afvist.
(173)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger om konkurrencebegrænsende aktiviteter på EU-markedet, bekræftes betragtning 174-176 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3.7. Produktionsmetoder
(174)
Da der ikke blev fremsat nye bemærkninger om produktionsmetoder, bekræftes betragtning 177-178 i forordningen om midlertidig told hermed.
(175)
En importør gentog lignende påstande efter den endelige fremlæggelse af oplysninger med henvisning til forskellen i EU-producenternes produktionsmetoder i forhold til de mere håndværksprægede metoder i de kinesiske fabrikker. Der fremkom dog ingen nye væsentlige argumenter, som ville kunne ændre ved konklusionen i betragtning 178 i forordningen om midlertidig told, og påstanden afvises derfor definitivt.
5.3.8. Markederne for brugte varer
(176)
Da der ikke blev fremsat nye bemærkninger om markederne for brugte varer, bekræftes betragtning 179-180 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3.9. Den økonomiske krise
(177)
En part anførte, at betragtning 183 i forordningen om midlertidig told indeholder en forkert analyse af situationen under det økonomiske opsving mellem 2010 og 2011, og at indvirkningen af den økonomiske krise blev undervurderet. Disse bemærkninger blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Disse påstande var imidlertid udokumenterede. Det skal også understreges, at den nævnte betragtning anførte, at dumpingimport fra Kina forøgede virkningen af den økonomiske afmatning. For så vidt angår virkningen af den økonomiske krise, er betragtning 184 i forordningen om midlertidig told tydelig med hensyn til, at den økonomiske krise kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens svage resultater, selv om den ikke kan bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skadevoldende situation, som forvoldtes for denne erhvervsgren i UP.
(178)
Da der ikke blev fremsat nye bemærkninger om den økonomiske krise, bekræftes betragtning 181-184 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.3.10. Andre faktorer
(179)
I et fælles indlæg påstod flere importører, at nedgangen i beskæftigelsen ikke var en normal udvikling i industrien for forbrugervarer. Denne påstand blev imidlertid ikke underbygget. Desuden kunne en sådan tendens ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og de betydelige jobtab i denne sektor, heller ikke hvis tendensen ville være normal i denne sektor. Påstanden afvises derfor.
(180)
En part hævdede, at det resterende strukturelle underskud hos EU-erhvervsgrenen i forbindelse med den eksisterende overkapacitet som vist i tabel 3 i forordningen om midlertidig told kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimport fra Kina og den skade, som EU-producenterne har lidt. Med hensyn til dette argument om, at EU-erhvervsgrenen allerede befandt sig i en skrøbelig situation ved begyndelsen af den betragtede periode og havde gennemgået en omstrukturering, bekræftede undersøgelsen, at erhvervsgrenen var konkurrencedygtig og kunne håndtere efterspørgslen fra alle markeder på ordentlig vis. Med hensyn til tabel 3 i forordningen om midlertidig told skal produktionsfaldet ses i forbindelse med presset fra den store mængde af lavprisimport fra Kina, idet eksporten fra EU-erhvervsgrenen forblev stabil. Denne påstand kan derfor ikke godkendes.
(181)
En part mente, at Kommissionen havde undladt at tage den kumulerende virkning af de enkelte andre skadesvoldende faktorer i betragtning. Denne påstand blev også fremført af flere parter efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Men i betragtning af undersøgelsesresultaterne i forhold til de forskellige andre faktorer er det utænkeligt, at den kumulerende virkning kunne have brudt årsagssammenhængen. Faktisk var virkningen for de fleste andre faktorer ret begrænset, hvis der overhovedet var nogen.
(182)
En part mente, at undersøgelsesmyndigheden havde undladt at skelne mellem samtidig forekomst og årsagssammenhæng. De underbyggende oplysninger var langt fra entydige i den forbindelse, og påstanden afvises derfor.
(183)
Da der ikke blev fremsat nye bemærkninger i forbindelse med andre faktorer, bekræftes betragtning 185-190 i forordningen om midlertidig told hermed.
5.4. Konklusion om årsagssammenhæng
(184)
I mangel af nye bemærkninger bekræftes betragtning 191 i forordningen om midlertidig told hermed.
6. UNIONENS INTERESSER
6.1. Indledende bemærkninger
(185)
Da der ikke blev fremsat nye bemærkninger til betragtning 192 i forordningen om midlertidig told, bekræftes denne betragtning hermed.
6.2. EU-erhvervsgrenens interesse
(186)
En polsk producent, som ikke havde klaget, udtrykte tilfredshed med foranstaltningerne, hvorimod en britisk producent, som ikke havde klaget, og som havde importinteresser i forbindelse med den pågældende vare, gjorde indsigelse. Sidstnævnte part skønner, at indførelsen af told ville have en negativ virkning på de producenter, som supplerer deres varesortiment med import fra Kina, og har tilpasset sig globaliseringen via en forretningsmodel, hvor arbejde af stor værdi udføres i Unionen. Desuden vil kunderne være mindre tilbøjelige til at købe deres varer, da de ikke længere udbyder et fuldstændigt varesortiment.
(187)
For så vidt angår denne anden parts påstand, blev situationen for den pågældende virksomhed undersøgt. Det blev konstateret, at kinesisk import af bordservice udgjorde en mindre del af deres samlede import. Virksomheden hævdede imidlertid, uden yderligere specifikationer, at denne import var vigtig for dem. Virksomheden gav ingen oplysninger om sin egen produktion. Ifølge regnskaberne havde virksomheden i 2011 en fortjeneste før skat på den samlede omsætning på mere end 10 %, hvoraf det meste blev opnået på ikke EU-markeder (der blev ikke oplyst tal for den pågældende vare). På det grundlag kan det ikke forventes, at indførelsen af foranstaltninger udgør en fare for denne virksomheds eksistens. Med hensyn til påstanden om, at mange andre virksomheder også ville få vanskeligheder som en følge af foranstaltningerne, blev der ikke fremlagt nogen specifik dokumentation. Desuden var der i henhold til de svar, der indkom i fasen inden undersøgelsen af repræsentativiteten, og de indlæg, der derefter blev modtaget, intet tegn på, at et betydeligt antal virksomheder befandt sig i en sådan situation.
(188)
Virkningen af en indførelse af told på EU-erhvervsgrenens fremstillingsaktiviteter vil være positiv. Der er efter den nylige indførelse af midlertidig antidumpingtold faktisk blevet indrapporteret en række positive udviklinger i den forbindelse.
(189)
Ovennævnte positive udvikling bekræfter klagernes erklæring om, at EU-produktionen kunne øges væsentligt med meget kort varsel ved at anvende allerede eksisterende anlæg, maskiner og arbejdskraft, og at det ville være muligt på længere sigt med større stigninger. Hvis man retter op på urimelig prispraksis på markedet, vil det derfor være til deres fordel, da et nyt prisniveau vil gøre det mere attraktivt at fremstille flere varer i Unionen, enten i store eller små mængder, såvel som særligt design eller almindelige varer uden mærke. Det ville medføre flere nye job, der indebærer forskellige former for kvalifikationer, og dermed ville arbejdsløsheden falde.
(190)
Med hensyn til muligheden for at tilbyde et fuldstændigt varesortiment kan denne udtalelse ikke opretholdes, da forbrugerne kræver et varesortiment, der konstant ændrer sig, og flere forsyningskilder.
(191)
Da der ikke blev fremsat andre bemærkninger i forbindelse med EU-erhvervsgrenens interesser, bekræftes betragtning 193-198 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.3. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(192)
De to største stikprøveudvalgte importører bestred omfanget af deres samarbejde med hensyn til udførlige oplysninger om rentabilitet og margenen mellem indkøbs- og detailpriser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder, og en af dem satte spørgsmålstegn ved, om den pågældende havde nægtet at fremlægge sine regnskaber, og fremførte, at det ikke ville have ændret noget, hvis den pågældende havde givet adgang hertil. Parterne hævdede, at deres størrelse og forretningsmodel ikke gjorde det muligt for dem at levere så detaljerede oplysninger som ønsket. På det endelige stadie bekræftes det, at den ene af dem igen nægtede adgang til regnskaberne for den pågældendes importør, og at det ikke lykkedes for nogen af dem, til trods for deres løfte herom, at fremlægge udførlige og anvendelige oplysninger om rentabiliteten og oplysninger om margenen mellem indkøbs- og detailpriser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på en sådan måde, at de ville kunne anvendes af institutionerne i analysen af situationen for ikke forretningsmæssigt forbundne importører. De begrænsede oplysninger fra begge virksomheder om deres køb og videresalgspriser, uanset om de generelt var mangelfulde, var dog helt i tråd med de generelle oplysninger om fortjeneste anført i betragtning 202 i forordningen om midlertidig told.
(193)
I betragtning 203 i forordningen om midlertidig told blev de interesserede parter opfordret til at fremlægge yderligere, omfattende og kontrollerbare data med henblik på den videre analyse af indvirkningen af foranstaltninger på leverandørkæden.
(194)
I forlængelse af de midlertidige foranstaltninger indsendte to ikke forretningsmæssigt forbundne importører nye besvarelser af importørernes spørgeskema. Andre importører, der ikke indgik i stikprøven, en sammenslutning af europæisk og international handel (Foreign Trade Association), en svensk sammenslutning af importører, grossister og detailhandlere (Svensk Handel), CCCLA og en EU-producent med importinteresser indsendte også indlæg om Unionens interesser. Ingen af disse indlæg indeholdt entydige oplysninger om virkningen af foranstaltningerne på leverandørkæden.
(195)
En part hævdede, at tallet for beskæftigelse i de efterfølgende led, som var påvirket af tolden, var for lavt, da Eurostat-statistikkerne viser, at distributionsvirksomheder generelt beskæftiger flere personer (33 mio.) end fremstillingsvirksomheder (31 mio.). De tal, der blev fremlagt, vedrørte imidlertid import- og fremstillingsindustrien generelt set og kunne ikke anvendes i forbindelse med denne undersøgelse.
(196)
I et fælles indlæg hævdede en række importører, at de fem stikprøveudvalgte importører beskæftigede mere end 10 000 personer i forbindelse med den pågældende vare og ikke 350 som omtalt i betragtning 200 i forordningen om midlertidig told. Disse tal er blevet kontrolleret igen. Det bør understreges, at i forbindelse med analysen af importørernes interesser er der taget højde for antallet af job i relation til import og videresalg af den pågældende vare, herunder støttefunktioner. Beskæftigelsen i forbindelse med andre varer eller oprindelser eller i forbindelse med aktiviteter som engrossalg eller detailsalg bør naturligvis ikke medregnes i et sådant antal. Der mindes om, at en gruppe på 14 importører på et tidligere tidspunkt i proceduren havde skønnet det relevante antal job på importørniveau til 7 000 generelt set. Det tal synes at være et rimeligt skøn baseret på en ekstrapolering af situationen for de stikprøveudvalgte importører i et sådant omfang, at deres tal kunne anvendes.
(197)
En række parter klagede over den høje bruttomargen i betragtning 202 i forordningen om midlertidig told og hævdede, at den var vildledende. Undersøgelsen viste imidlertid, at langt de fleste importører, som besvarede stikprøvespørgsmålene til importørerne, indberettede en bruttomargen mellem indkøbsprisen og videresalgsprisen, der varierede mellem 50 % og 200 %, og de stikprøveudvalgte importører var i en lignende situation. Desuden indsendte klagerne efter meddelelsen om fremlæggelse af de foreløbige konklusioner en række eksempler, der underbyggede de oplysninger, der var fremkommet i den publikation, der er omhandlet i betragtning 202 i forordningen om midlertidig told, dvs. en bekræftelse af forholdet mellem importprisen og detailprisen på den pågældende vare.
(198)
En britisk producent med importinteresser forklarede, at disse margener er nødvendige for at dække visse omkostninger, der er påløbet i Unionen. Der var ikke fremsendt data, som kunne have muliggjort en beregning af disse margener på baggrund af omsætningen.
(199)
Da der kun kunne opnås og kontrolleres brugbare data om fortjenesten ved importaktiviteter vedrørende den pågældende vare fra tre af de stikprøveudvalgte importører, og disse tre importører kun tegnede sig for ca. 3 % af importen af den pågældende vare, blev den vejede gennemsnitlige fortjeneste ikke betragtet som entydig og blev derfor ikke omtalt i forordningen om midlertidig told. Det bør imidlertid bemærkes, at denne vejede gennemsnitlige fortjeneste var solid (angivet af fortrolighedshensyn i størrelsesorden mellem 6 % og 10 %).
(200)
En importør hævdede, at der ikke er en tilstrækkelig stor produktion af farvet stentøj i Unionen, og at der ikke var noget alternativ til importen fra Kina. Den samme påstand blev fremsat efter fremlæggelsen af oplysninger. Men undersøgelsen fastslog, at farvet stentøj kan produceres af en række forskellige kilder, inklusive EU-producenter. Derudover har EU-producenterne produktionskapacitet til at sælge mere på EU-markedet.
(201)
De oplysninger, der blev indsamlet i løbet af undersøgelsen, gjorde det ikke muligt præcist at angive, i hvilket omfang importørerne ville kunne videregive stigninger i købsprisen som et resultat af de foreslåede toldsatser. Der er dog imidlertid intet i forbindelse med oplysningerne om brutto- og nettomargener, der tyder på, at importørernes forretninger er i fare, hvis importen fra Kina underlægges en endelig antidumpingtold. En importør mente også, at erhvervsdrivende på store markeder og importører, hvis centrale forretning ikke er bordservice og køkkenartikler, ikke ville blive negativt påvirket.
(202)
Det konkluderes derfor, at indførelsen af foranstaltninger på de foreslåede niveauer som helhed ikke vil have væsentlige negative virkninger for ikke forretningsmæssigt forbundne importører af den pågældende vare.
(203)
Da der ikke blev fremsat yderligere og nye bemærkninger om ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser, bekræftes betragtning 199-211 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.4. Andre økonomiske sektorers interesser
(204)
I forbindelse med opfordringen i betragtning 203 i forordningen om midlertidig told kontaktede Kommissionen direkte relevante detailhandlere og sammenslutningen af detailhandlere, importører med eventuelle detailhandelsaktiviteter og også designere, som var kendt af Kommissionen, på datoen for offentliggørelsen af de midlertidige foranstaltninger og opfordrede dem til at udfylde relevante spørgeskemaer. Nogle modtagere, som oprindeligt havde hævdet, at de var detailhandlere, svarede, at de ikke var berørt af undersøgelsen, da de ikke var aktive i det forretningssegment. I sidste ende modtog Kommissionen syv nye besvarelser af spørgeskemaerne til detailhandlere. Disse syv detailhandlere tegnede sig for 1 % af importen fra Kina i UP. De fleste af disse besvarelser var i mange henseender mangelfulde, men de blev dog alligevel så vidt muligt analyseret. Der indkom ingen besvarelser til spørgeskemaet for designere.
(205)
De oplysninger, der således blev opnået, gav i al væsentlighed ingen nye oplysninger om andre økonomiske sektorers interesse, som kunne sætte spørgsmål ved den konklusion, der var nået i betragtning 217 i forordningen om midlertidig told.
(206)
Efter offentliggørelsen af midlertidige foranstaltninger blev der indsendt indlæg om Unionens interesse med hensyn til andre økonomiske sektorer afgivet af importørerne (både i og uden for stikprøven) (herunder en polsk importør, der er aktiv i sektoren for reklamemateriale), af en sammenslutning af europæisk og international handel (Foreign Trade Association), af en svensk sammenslutning af importører, grossister og detailhandlere (Svensk Handel), af en række detailhandlere, af CCCLA og af otte kafferisterier (syv af dem befinder sig i Italien, og et har hovedkvarter i Østrig).
(207)
Kafferisterierne hævdede, at som følge af det meget lille antal EU-producenter, som betjener deres marked (maksimalt 5), hvor de fleste importerer fra Kina enten direkte eller gennem dattervirksomheder, og det meget store antal kafferisterier (1 500-3 000), vil de foranstaltninger, der blev foreslået på foreløbigt plan, kunne forhindre disse i at skaffe nøjagtigt de samme varer i fremtiden. Denne påstand kan ikke godkendes. For det første er de endelige foranstaltninger lavere end de midlertidige foranstaltninger. For det andet afslørede undersøgelsen, at EU-producenterne var i stand til yderligere at udnytte deres produktionspotentiale og fortsat tjene kafferistningsindustrien, hvis den skade som dumpingimporten fra Kina har forårsaget, blev fjernet. Givet det store antal EU-producenter er det meget sandsynligt, at antallet af de EU-producenter, der vil kunne påtage sig ordrer fra kafferisterier, vil være mere end fem.
(208)
Kafferisterierne gjorde gældende, at antidumpingforanstaltningerne ville skade deres eksport som følge af tabt konkurrenceevne og mulig gengældelse fra de kinesiske myndigheders side. Der er imidlertid intet tegn på, at omfanget af de indførte foranstaltninger vil medføre et sådant tab af konkurrenceevne også under hensyntagen til, at andre WTO-medlemmer har antidumpingforanstaltninger, der påvirker denne varetype. Påstanden om gengældelse blev også anset for udokumenteret.
(209)
Kafferisterierne anførte, at antidumpingforanstaltningerne uundgåeligt førte til en generel nedgang i deres forretningsaktivitet, et fald i deres salg, en generel stigning i kaffeprisen hos HORECA-sektoren (hoteller, restauranter og cateringvirksomheder) og til et fald i varernes og tjenesteydelsernes kvalitet. Alt dette ville angiveligt udgøre en risiko for et stort antal direkte og indirekte arbejdspladser. Under hensyntagen til kafferisteriernes kerneaktivitet og konklusionerne med hensyn til foranstaltningernes virkning på leverandørkæden kan disse påstande ikke opretholdes. Det skal også bemærkes, at det samlede antal arbejdspladser i relation til en kafferisters verdensomspændende aktivitet ikke kan anses for at være et hensigtsmæssigt beregningsgrundlag for antallet af arbejdspladser, der vil være i fare som følge indførelsen af antidumpingforanstaltninger.
(210)
To detailhandlere hævdede, at der ikke er en tilstrækkelig stor produktion af nyt benporcelæn og benporcelæn i Unionen, og at der ikke var noget alternativ til importen fra Kina. Den samme påstand blev fremsat af en sammenslutning af importører efter fremlæggelsen af oplysninger. For det første bør det bemærkes, at antidumpingforanstaltningerne generelt set har til formål at genoprette den retfærdige handel og skal ikke blokere importen. I den forbindelse kan omfanget af foranstaltninger ikke anses for at være for højt. For det andet blev det med undersøgelsen fastslået, at disse varer kan produceres af forskellige kilder, inklusive EU-producenter. Endelig har EU-producenterne produktionskapacitet til at sælge mere på EU-markedet og vil kunne udnytte deres potentiale bedre, hvis der blev indført endelige antidumpingforanstaltninger.
(211)
En detailhandler hævdede, at foranstaltningerne ville have en negativ virkning på visse varer til turistmarkedet. Der var dog ingen væsentlige oplysninger, der kunne underbygge denne påstand. Desuden er betydningen af de pågældende varer i sektoren begrænset.
(212)
En importør og grossist hævdede, at indførelsen af foranstaltninger ville føre til en vertikal konsolidering af markedet gennem en række store aktører. Men i betragtning af det nuværende antal aktører vil det være usandsynligt på kort og mellemlangt sigt.
(213)
I fortsættelse af de emner, der allerede er behandlet i forordningen om midlertidig told, skal det bemærkes, at en række parter mente, at der ikke var taget tilstrækkeligt hensyn til mindre virksomheders interesser, f.eks. detailhandlere, distributører og virksomheder, der er aktive inden for sektoren for reklamemateriale. Den samme påstand blev gentaget af flere parter efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Det anerkendes dog, at mikro- og makrovirksomheder generelt kan være mere sårbare over for prisstigninger som et resultat af antidumpingtold. Der er dog ingen tegn på, at omfanget af de indførte foranstaltninger vil få betydelig negativ virkning på de andre økonomiske aktører, som kan kaldes små og mellemstore virksomheder. Påstanden afvises derfor definitivt.
(214)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger i forbindelse med andre økonomiske sektorers interesser, bekræftes betragtning 212-217 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.5. Forbrugernes (husholdningernes) interesse
(215)
Der indkom ingen bemærkninger fra de parter, som direkte repræsenterer slutbrugernes interesser, f.eks. forbrugersammenslutninger, heller ikke selv om de var blevet kontaktet af Kommissionen.
(216)
En række parter anfægtede konklusionen om højere priser i betragtning 222 i forordningen om midlertidig told. Der blev fremsat lignende påstande efter den endelige fremlæggelse af oplysninger.
(217)
I det usandsynlige tilfælde, at tolden helt videregives til forbrugerne, og hvis man antager, at importniveauer og -priser forbliver uændret, vil antidumpingtolden betyde en årlig ekstraomkostning pr. husholdning på mindre end 1 EUR. En sådan beregning er baseret på importmængder og -værdier i UP, det foreslåede omfang af tolden og antallet af husholdninger i Unionen.
(218)
En sådan virkning kan ikke anses for tilstrækkelig til at udligne den positive virkning på EU-erhvervsgrenen, som skyldes en begrænsning af den skade, der er forårsaget af dumpingimport fra Kina.
(219)
En part påstod, at som konsekvens af foranstaltningerne ville der opstå mangel på billigt bordservice. Denne påstand blev gentaget efter den endelige fremlæggelse af oplysninger. Denne påstand kan dog ikke opretholdes, da EU-erhvervsgrenen betjener alle markedssegmenter (også billigere bordservice), som anført i betragtning 157 i forordningen om midlertidig told.
(220)
Da der ikke er fremsat yderligere bemærkninger i forbindelse med forbrugernes (husholdningernes) interesse, bekræftes betragtning 218-226 i forordningen om midlertidig told hermed.
6.6. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(221)
På baggrund af ovenstående bekræftes vurderingen i forordningen om midlertidig told hermed.
(222)
Derfor bekræftes betragtning 227-229 i forordningen om midlertidig told hermed.
7. ENDELIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
7.1. Skadestærskel
(223)
Det blev hævdet, at den fortjenstmargen, der var blevet anvendt til at beregne den told, der er nødvendig for at fjerne virkningerne af skadevoldende dumping, var sat for højt. Denne påstand blev afvist som forklaret i afsnit 4.5.3.3.
(224)
En række parter stillede spørgsmål til den målfortjeneste, der var blevet anvendt til beregningen af skadesmargenen. Disse bemærkninger behandles i betragtning 135-142. Ud fra analysen af disse bemærkninger konkluderes det, at målfortjenesten på 6 % bør opretholdes.
(225)
Da der ikke foreligger andre bemærkninger til skadestærsklen, bekræftes den metode, der er beskrevet i betragtning 230-234 i forordningen om midlertidig told hermed.
7.2. Endelige foranstaltninger
(226)
I betragtning af konklusionerne vedrørende dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 4, bør der indføres endelige antidumpingforanstaltninger over for importen af den pågældende vare svarende til enten dumpingmargenen eller skadestærsklen, afhængig af hvad der er lavest, i henhold til reglen om »den lavest mulige told«. Alle toldsatser bør derfor fastsættes på samme niveau som dumpingmargenerne.
(227)
Den mindre tilpasning, som omhandlet i betragtning 115 og 132 førte til let ændrede underbudsmargener, hvilket fremgår af nedennævnte skadesmargener. Den foreslåede endelige antidumpingtold er, som følger:
Virksomhed
Dumpingmargen
Skadesmargen
Endelig antidumpingtold (i %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd Shandong Silver Phoenix Co., Ltd Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
22,9
45,7
22,9
Alle andre samarbejdsvillige eksporterende producenter
17,9
79,0
17,9
Alle andre virksomheder
36,1
110,1
36,1
(228)
De individuelle antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, der i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i Kina og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med den specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(229)
For at minimere risikoen for omgåelse som følge af den store forskel i toldsatser konkluderes det, at det i dette tilfælde er nødvendigt med særlige foranstaltninger for at sikre den korrekte anvendelse af antidumpingtolden. Disse særlige foranstaltninger omfatter fremlæggelsen for medlemsstaternes toldmyndigheder af en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II til denne forordning. Import, der ikke er ledsaget af en sådan faktura, er omfattet af den restdumpingtold, som gælder for alle andre eksportører.
(230)
Hvis der er en betydelig mængdemæssig stigning i eksporten fra en af de virksomheder, der er omfattet af lavere individuel told, efter indførelse af de pågældende foranstaltninger, kan en sådan mængdemæssig stigning i sig selv betragtes som en ændring af handelsmønstret som følge af indførelsen af foranstaltninger, jf. grundforordningens artikel 13, stk. 1. Under sådanne omstændigheder og forudsat, at betingelserne er opfyldt, kan der indledes en omgåelsesundersøgelse. Ved denne undersøgelse kan det bl.a. overvejes, om det bliver nødvendigt at fjerne individuelle toldsatser og indføre en landsdækkende told.
(231)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle antidumpingtold (f.eks. efter ændring i den pågældende enheds navn eller efter oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (11) sammen med alle relevante oplysninger, navnlig om ændringer i virksomhedens aktiviteter vedrørende produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Forordningen vil i givet fald blive ændret i overensstemmelse hermed gennem en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuelle antidumpingtoldsatser.
(232)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør den landsdækkende told ikke blot anvendes på de ikke-samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke havde nogen eksport til Unionen i undersøgelsesperioden.
(233)
For at sikre lige behandling af nye eksportører og de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og som er nævnt i bilag I til denne forordning, bør der fastsættes bestemmelser om, at den vejede gennemsnitlige told, der indføres for sidstnævnte virksomheder, også skal gælde for nye eksportører, som ellers ville være berettiget til en fornyet undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 4.
(234)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for, at det påtænktes at anbefale indførelsen af en endelig antidumpingtold på importen af visse former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Kina, og at der foretages en endelig opkrævning af de beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed i form af midlertidig told (»endelig fremlæggelse af oplysninger«). Parterne fik også en frist til at fremsætte bemærkninger til denne endelige fremlæggelse af oplysninger.
(235)
De interesserede parters mundtlige og skriftlige bemærkninger blev overvejet og, hvor det var relevant, taget i betragtning.
7.3. Endelig opkrævning af midlertidig antidumpingtold
(236)
I betragtning af størrelsen af de dumpingmargener, der er konstateret, og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen, anses det for nødvendigt, at de beløb, der er stillet sikkerhed for i form af midlertidig antidumpingtold, indført ved forordningen om midlertidig told, opkræves endeligt med et beløb svarende til den endelige told -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, med undtagelse af keramiske knive, keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale, keramiske skrællere, keramiske knivslibere og pizzasten af cordiritkeramik af den art, der anvendes til fremstilling af pizza eller brød, som i øjeblikket tariferes under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90 (Taric-kode 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 og 6912009010), med oprindelse i Kina.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Virksomhed
Told (i %)
Taric-tillægskode
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
22,9
B353
Virksomheder opført i bilag I
17,9
Alle andre virksomheder
36,1
B999
3. Anvendelsen af de individuelle antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »alle andre virksomheder«.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 1072/2012, for importen af keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale, keramiske skrællere, keramiske knivslibere og pizzasten af cordiritkeramik af den art, der anvendes til fremstilling af pizza eller brød, med oprindelse i Kina, frigives.
2. De beløb, der er stillet som sikkerhed i form af midlertidig antidumpingtold i henhold til forordning (EU) nr. 1072/2012, for importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, med undtagelse af keramiske knive, keramiske møller til krydderier og peber og deres kværne af keramisk materiale, keramiske skrællere, keramiske knivslibere og pizzasten af cordiritkeramik af den art, der anvendes til fremstilling af pizza eller brød, med oprindelse i Kina, opkræves endeligt. De beløb, for hvilke der er stillet sikkerhed ud over den endelige antidumpingtold, frigives.
Artikel 3
Artikel 1, stk. 2, kan ændres ved at tilføje den nye eksporterende producent til de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, og derfor er omfattet af den vejede gennemsnitlige toldsats på 17,9 %, hvis en ny eksporterende producent i Kina over for Kommissionen fremlægger tilstrækkelig dokumentation for, at den pågældende virksomhed:
a)
ikke har eksporteret den vare, der er beskrevet i artikel 1, stk. 1, til Unionen i undersøgelsesperioden (1. januar 2011 til 31. december 2011)
b)
ikke er forretningsmæssigt forbundet med nogen af de eksportører eller producenter i Kina, som er genstand for de ved denne forordning indførte antidumpingforanstaltninger og
c)
faktisk har eksporteret de pågældende varer til Unionen efter den undersøgelsesperiode, hvorpå foranstaltningerne er baseret, eller har indgået en uigenkaldelig kontraktmæssig forpligtelse til at eksportere en væsentlig mængde til Unionen.
Artikel 4
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. maj 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 412/2013,
annettu 13 päivänä toukokuuta 2013,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Vireillepano
(1)
Komissio otti asetuksella (EU) N:o 1072/2012 (2), jäljempänä ”väliaikaista tullia koskeva asetus”, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ”Kiina” tai ”asianomainen maa”, peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa.
(2)
Menettely pantiin vireille 16 päivänä helmikuuta 2012 (3), kun niiden Euroopan unionin tuottajien puolesta, jäljempänä ”valituksen tekijät”, joiden tuotanto muodostaa yli 30 prosenttia keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaistuotannosta unionissa, oli tehty valitus.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ”tarkastelujakso”.
1.2 Myöhempi menettely
(4)
Sen jälkeen kun väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton perusteina olleista olennaisista tosiasioista ja huomioista oli ilmoitettu, jäljempänä ”alustavien päätelmien ilmoittaminen”, useat osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kaksi tuojaa ja yksi vientiä harjoittava tuottaja pyysivät tulla kuulluiksi, ja niitä kuultiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan läsnä ollessa.
(5)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(6)
Lisäksi tehtiin tarkastuskäynti thaimaalaisen tuottajan toimitiloihin, kuten 55 kappaleessa selostetaan; tarkoituksena oli tutkia Thaimaan soveltuvuus vertailumaaksi.
(7)
Tämän jälkeen kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ”lopullisten päätelmien ilmoittaminen”. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä. Alan kiinalainen kauppakamari CCCLA (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts) ja eräs tuojien ryhmä pyysivät tulla kuulluiksi, ja niitä kuultiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan läsnä ollessa.
(8)
Asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
1.3 Otanta
(9)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valintaa ja väittivät, että otos ei ollut edustava, koska se perustui vain suurimpiin vientimääriin eikä siinä näin ollen otettu huomioon muita tekijöitä, joka ovat ominaisia Kiinan keramiikkateollisuuden monimuotoisuuden ja hajanaisuuden kannalta.
(10)
Asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä perusasetus,, 17 artiklan 1 kohdan mukaan otokseen sisällytettävien yritysten valinnassa tutkimus voidaan rajoittaa viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena, ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Tuotannonalan hajanaisuuden vuoksi katsottiin, että vientimääriin perustuva valinta mahdollistaisi edustavan otoksen, joka voitiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa. On kuitenkin huomattava, että valitut yritykset sijaitsevat kolmella eri alueella Kiinassa ja niillä on erityyppisestä keraamisesta materiaalista (esim. posliini ja kivitavara) valmistetun tarkasteltavana olevan tuotteen merkittävää tuotantoa sekä erittäin monenlaisten tuotelajien tuotantoa. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
(11)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja katsoi, että erilaisten menetelmien käyttö unionin tuotannonalan ja tuojien otoksen sekä vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinnassa on syrjivää ja että olisi käytettävä samoja perusteita. Erilaisten menetelmien käyttö syrjii vientiä harjoittavia tuottajia ja on vastoin yhdenvertaista kohtelua.
(12)
Vientiä harjoittavien tuottajien otos valitaan vain, jotta voidaan tutkia, tuodaanko tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta polkumyynnillä. Näin ollen on keskeisen tärkeää kattaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin enimmäismäärä tutkimusajanjaksolla. Toisaalta unionin tuottajien otos valittiin sen määrittämiseksi, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa eri indikaattoreiden perusteella. Tuojien osalta kerättyjä tietoja käytetään suureksi osaksi unionin etua koskevassa arvioinnissa. Tämän vuoksi tuojien ja unionin tuottajien osalta on tärkeää kerätä tietoa erilaisista yrityksistä, jotka toimivat esimerkiksi eri tuotesegmenteillä. Koska otokseen sisällytettävien yritysten valinnan perusteet eivät ole samoja toisaalta unionin tuottajien ja tuojien ja toisaalta vientiä harjoittavien tuottajien osalta, ne eivät ole samassa tilanteessa. Sen vuoksi syrjimättömyyden tai yhdenvertaisen kohtelun periaate ei edellytä täysin samanlaisen menetelmän käyttöä otosten valinnassa. Näin ollen väite on täysin perusteeton ja hylätään.
(13)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja esitti uudelleen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 8 kappale), että se olisi pitänyt sisällyttää otokseen. Yritys ei kuitenkaan esittänyt mitään uusia väitteitä, joissa olisi perusteltu sen sisällyttäminen otokseen. Sen vuoksi ja ottaen huomioon edellä olevassa 10 kappaleessa esitetyt päätelmät, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(14)
Sama otoksen ulkopuolinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sille ei ollut annettu riittävästi aikaa toimittaa huomautuksiaan lopullisista päätelmistä ja että päätelmien ilmoittaminen oli lisäksi riittämätön, koska siinä ei ilmoitettu esimerkiksi myyntihintoja tai oikaisuja koskevia lukuja. Tämän vuoksi sen puolustautumisoikeuksia ei ollut noudatettu.
(15)
Perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan mukaan osapuolille on annettava vähintään 10 päivän määräaika lopullisesta ilmoittamisesta tehtäviä huomautuksia varten. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja sai tiedon lopullisesta ilmoittamisesta sähköpostitse 25 päivänä helmikuuta 2013 ja sille annettiin aikaa 8 päivään maaliskuuta 2013 asti eli 11 päivää toimittaa huomautuksia. Lisäksi ilmoitusasiakirja lähetettiin kirjattuna kirjeenä seuraavana päivänä. Näin ollen kyseisellä osapuolella oli riittävästi aikaa toimittaa huomautuksiaan, ja tämä väite on näin ollen hylättävä. On myös syytä huomauttaa, että osapuoli toimitti huomautuksensa annetussa määräajassa eikä pyytänyt määräajan pidennystä. Lisäksi komissio ilmoitti kaikista olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ehdottaa lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoa, ottaen huomioon velvoitteen suojata luottamukselliset tiedot. Puolustusoikeuksien noudattaminen ei myöskään edellytä, että otokseen sisältyville yrityksille vahvistetut yrityskohtaiset myyntiluvut tai oikaisut, joita on käytetty yksilöllisten polkumyyntimarginaalien määrittämiseen, olisi ilmoitettava osapuolelle, jolle ei ole laskettu yksilöllistä marginaalia.
(16)
Edellä esitetystä seuraa, että väite, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia ei noudatettu, on perusteeton, ja se hylätään tämän vuoksi.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Johdanto
(17)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 ja 56-57 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana ovat alustavan määritelmän mukaisesti Kiinasta peräisin olevat keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90, jäljempänä ”tarkasteltavana oleva tuote”.
2.2 Väitteet
(18)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksikään osapuoli ei kiistänyt sitä, että keraamiset (keittiö)veitset ovat olennaisesti erilaisia kuin muut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet niiden erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien ja käyttötapojen takia. Kaikki osapuolten esittämät huomautukset on analysoitu, ja keraamisten veitsien jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa voidaan hyväksyä lopullisesti.
(19)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen useat osapuolet vaativat, että tietyt keraamiset maustemyllyt ja niiden keraamiset jauhavat osat olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(20)
Vaatimuksen perusteena on, että myllyjä ja muita keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ei niiden erityisominaisuuksien vuoksi voida pitää yhtenä ja samana tuotteena. Näiden myllyjen jauhinlevyssä on käytetty pääasiassa alumiinioksidista valmistettua keraamista materiaalia, jota ei käytetä ”tavanomaisissa” pöytäesineissä kuten kupeissa ja lautasissa ja jonka poltto tapahtuu korkeammissa lämpötiloissa. Niiden vaihdettavuus tutkimuksen kohteena olevan tuotteen pääluokkien kanssa on vähäistä. Tämä koskee myös pelkkiä keraamisia jauhinmekanismeja, jotka ilmoitetaan yleensä edellä mainituissa koodeissa.
(21)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että näissä myllyissä oleva keraaminen elementti on yleensä vain pieni osa myllyä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että myllyillä, joissa on keraaminen jauhinlevy, mukaan luettuna keraamiset jauhavat osat, ei ole samoja fyysisiä perusominaisuuksia ja peruskäyttötarkoituksia kuin keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä. Keraamisten jauhavien osien muoto, vahvuus ja muotoilu eroavat keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden vastaavista.
(22)
Jotkin osapuolet esittivät, että kyseiset myllyt olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niillä on samat fyysiset ominaisuudet, teollinen muotoilu ja loppukäyttö kuin myllyillä, joiden jauhinmekanismi on valmistettu metallista ja että kun ne sisältyvät tiettyihin myllysetteihin, ne luokitellaan yleensä tariffinimikkeeseen 8210. Nämä osapuolet väittivät myös, että näissä tapauksissa keraamisten elementtien osuus tuotteen arvosta on yleensä enintään kaksi prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon myllyjen ja myllysettien monet eri luokittelumahdollisuudet, tutkimuksessa ei voitu hyväksyä näitä väitteitä sen määrittämiseksi, pitäisikö keraamiset myllyt jättää tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksessa.
(23)
Useat osapuolet tukivat vaatimusta, jonka mukaan kyseiset myllyt olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että tietyissä myllyissä, etenkin suolamyllyissä, on välttämätöntä käyttää keraamisia jauhinlevyjä, koska suola syövyttää metalliset jauhinosat. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että suolamyllyissä ei välttämättä käytetä keraamisia jauhinmekanismeja.
(24)
Edellä olevassa kappaleessa esitettyjen seikkojen perusteella tutkimuksessa päätellään, että maustemyllyt, joissa on keraamisia jauhinelementtejä, eroavat olennaisesti muunlaisista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä niiden jauhavissa osissa käytetyn keraamisen materiaalin fyysisten perusominaisuuksien ja käyttötarkoituksen vuoksi. Sen vuoksi vaatimus niiden, mukaan luettuna itsenäiset keraamiset jauhinmekanismit ja niiden osat, jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään.
(25)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen jotkin osapuolet vaativat, että keraamiset veitsenteroittimet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tuotantoprosessien ja käyttötarkoituksen erojen vuoksi ja sen vuoksi, että näitä tuotteita ei ole tarkoitettu pitämään sisällään elintarvikkeita niiden erityismuotoilun ja fyysisten ominaisuuksien vuoksi. Tutkimuksessa vahvistettiin näiden seikkojen paikkansapitävyys. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään.
(26)
Samalla tutkittiin myös, olisiko keraamiset kuorimet jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tutkimuksessa vahvistettiin, että myös keraamiset kuorimet eroavat olennaisesti muunlaisista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä niiden toimivissa osissa käytetyn keraamisen materiaalin muotoilun ja fyysisten ominaisuuksien (muoto ja vahvuus), tuotantoprosessien sekä käyttötarkoituksen vuoksi. Myös keraamiset kuorimet olisi sen vuoksi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa.
(27)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen eräs osapuoli vaati myös, että kordieriittikeramiikasta valmistetut pizzakivet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle niiden fyysisten ominaisuuksien (muoto ja kovuus), teollisen muotoilun ja käyttötarkoituksen erojen vuoksi. Kordieriittikeramiikka on eräänlainen alumiinioksidi-magnesiumoksidisilikaatti, jolla on erityisominaisuuksia, esimerkiksi erinomainen lämpöiskunkestävyys. Tutkimuksessa vahvistettiin, että kordieriittikeraamisilla pizzakivillä on samat fyysiset ominaisuudet (muoto ja kovuus), teollinen muotoilu ja käyttötarkoitus kuin uuneissa käytettävillä tiilillä. Sen vuoksi ne eroavat muista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijät toivat esiin kordieriittikeraamisten pizzakivien samankaltaisuuden verrattuna muihin menettelyn piiriin kuuluviin tuotteisiin. Ne eivät kuitenkaan voineet osoittaa, että kordieriittikeraamisilla pizzakivillä olisi samat fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään.
(28)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen eräs hollantilainen järjestö vaati, että myynninedistämistuotteina käytetyt keraamiset pöytä- ja keittiöesineet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niitä ei myydä käytettäväksi pöytä- ja keittiöesineinä, että ne ovat merkittävä taloudellinen tekijä vähittäismyyntisektorilla, että kuluttajat arvostavat niitä ja että vain kiinalaiset tuottajat pystyvät tarjoamaan tarvittavat määrät lyhyellä aikavälillä. Vaatimusta myynninedistämistuotteina käytettyjen keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa ei voida kuitenkaan hyväksyä, koska niiden fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessit ja käyttötarkoitus ovat samat kuin muiden keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden.
(29)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs saksalainen tuoja ja tukkumyyjä sekä kiinalainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja vaativat, että erityispinnoitetut kivitavarat, jotka on tarkoitettu sublimaatiopainatusta varten ja joiden sublimaatiopinnoitus on poistettavissa mekaanisesti raaputtamalla, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että ne ovat puolivalmiita tuotteita, joiden kuvaviimeistely tehdään unionissa erityiskanavien kautta, kuluttajat pitävät niitä erilaisina, sublimaatiopinnoitettujen keraamisten tuotteiden arvo ylittää pinnoittamattomien keraamisten tuotteiden arvon eikä unionissa ole tuottajia, jotka tuottaisivat tällaista tuotetta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuote näyttää täysin samalta kuin sublimaatiopinnoittamattomat esineet, minkä vuoksi niitä on vaikea - ellei peräti mahdoton - erottaa toisistaan. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että näillä tuotteilla on yleensä sama käyttötarkoitus kuin muunlaisilla keraamisilla pöytäesineillä. Lisäksi havaittiin, että useat unionin tuottajat valmistavat näitä tuotteita ja että unionissa valmistetut ja tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Edellä esitetyn perusteella vaatimus sublimaatiopainatukseen tarkoitetun erityispinnoitetun kivitavaran jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään.
(30)
Väliaikaisen toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tuoja, joka oli vaatinut ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden jättämistä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, väitti, että komissio alustava analyysi asiasta oli virheellinen, koska siinä ei otettu huomioon markkinasegmenttien olemassaoloa, erityyppisten pöytäesineiden laatueroja, ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden ylellistä ja hauraampaa luonnetta eikä tuotteiden vähäisempää vaihdettavuutta keskenään, koska kuluttajat pitävät niitä erilaisina. Se väitti myös, että ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltuja pöytäesineitä voidaan käyttää myös somisteena.
(31)
Väitteistä, jotka koskevat erityyppisten keittiöesineiden sekä ylellisten ja hauraampien ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden välisiä laatueroja, voidaan todeta, että nämä ominaisuudet eivät ole erityisiä ennen lasitusta käsin maalaamalla koristelluille pöytäesineille. Lisäksi mitä tulee tuotteiden vähäisempään keskinäiseen vaihdettavuuteen kuluttajien käsitysten vuoksi, mitään sellaista uutta väitettä ei esitetty, joka muuttaisi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kappaleessa esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan keskivertokuluttaja ei tee eroa ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden ja muuntyyppisten keraamisten pöytäesineiden välille. Komissio analysoi markkinasegmenttien esiintymistä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 157-158 kappaleessa. Nämä väitteet eivät näin ollen kumonneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kappaleessa esitettyjä päätelmiä.
(32)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 kappaleessa esiin tuotua vaatimusta täsmennettiin vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Nämä vaatimukset esitettiin uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Tuoja, jolla oli tuotantoa Kiinassa, vaati että keittiö- ja pöytäesineet, joiden pinnasta 100 prosenttia on täysin lasitettu ja/tai emaloitu pohjaa tai sen osaa lukuun ottamatta ja joiden lasitetusta ja/tai emaloidusta pinnasta 100 prosenttia on maalattu muulla kuin valkoisella värillä, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Vaatimusta tarkasteltiin, ja tutkimuksessa kävi ilmi, että näiden tuotteiden fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessit ja käyttötarkoitukset ovat samat kuin muiden lasitettujen ja/tai emaloitujen keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden. Sen vuoksi vaatimus hylätään lopullisesti.
(33)
CCCLA vaati edelleen, että luuposliini olisi jätettävä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että se on hauras ylellisyystuote, jonka mekaaninen lujuus on huono, ja kiisti sen kolhunkestävyyden. On kuitenkin huomattava, että CCCLA oli itse todennut aiemmin, että luuposliinilla on korkea mekaaninen lujuus ja että se kestää kolhuja. Nämä ristiriitaiset väitteet vievät selvästi pohjaa CCCLA:n vaatimuksilta. Esiin otetut väitteet eivät missään tapauksessa muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa esitettyjä päätelmiä. Sen vuoksi vaatimus luuposliinin jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään lopullisesti.
(34)
Sama osapuoli toisti vaatimuksensa, jonka mukaan kestävä posliini olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksessa. Osapuoli väitti, että toteamus, jonka mukaan kestävällä posliinilla ei ole kiistattomia tunnusomaisia erityispiirteitä, ei ole totta ja että se on erittäin kestävää saven yli 24 prosentin alumiinipitoisuuden vuoksi; lopuksi osapuoli vielä kiisti tämän tuotteen unionin tuotantokapasiteetin. Kestävää posliinia koskevat eri lausunnot ovat kuitenkin ristiriitaisia esimerkiksi sen sisältämien raaka-aineiden ja alumiinioksidijauhepitoisuuden osalta. Sitä ei kiistetty, että kestävää posliinia valmistetaan myös unionissa ja että kiinalaiset tuottajat valmistavat kestävää posliinia, joka on suorassa kilpailussa unionissa tuotetun kestävän posliinin samoin kuin muiden tutkimuksen piiriin kuuluvien tuotteiden kanssa. Näin ollen vaatimus kestävän posliinin jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään lopullisesti.
(35)
Kaikentyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä voidaan pitää saman tuotteen eri lajeina. Sen vuoksi väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitettyä väitettä, jonka mukaan tutkimus kattaa laajan valikoiman samankaltaisia tuotteita (minkä vuoksi on tarpeen tehdä erillinen asemaa, polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskeva analyysi kustakin niistä), on pidettävä perusteettomana. Eräs osapuoli, joka väitti tuotteen määritelmää liian laajaksi, esitti vertailun tuotteista, joissa oli eri tasoisesti koristelua, mutta sen lausunnot käyttötarkoituksesta (puutarha ja lapset yhdessä tapauksessa ja somistus toisessa) ovat kiistanalaisia, koska ero ei ole selvä, ja näiden lausuntojen voidaan pikemminkin katsoa vahvistavan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 kappaleessa esitettyä päätelmää. Olisi myös huomattava, että tuoja, jolla on tuotantoa Kiinassa, totesi että yli 99 prosenttia unionissa myydyistä keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä on suurimmaksi osaksi tai kokonaan valkoisia. Jotkin osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 kappaleessa esitetyt päätelmät sillä perusteella, että toimielimet eivät tutkimuksen puitteissa testanneet, olivatko tietyt kauppatavarat soveltumattomia vapaaseen kauppaan unionissa. Tämä seikka ei kuitenkaan kumoa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa esitettyä päätelmää.
2.3 Päätelmät
(36)
Edellä esitetyn perusteella tuotteen määritelmäksi vahvistetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevat keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90.
(37)
Koska tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-63 kappaleessa esitetyt kaikki muut päätelmät vahvistetaan.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Markkinatalouskohtelu
(38)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja, yksi unionin tuottaja ja yksi tuoja väittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että markkinatalouskohtelua koskeva päätös tehtiin myöhässä eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden jakson jälkeen ja että tutkimus olisi sen vuoksi päätettävä ottamatta käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä. Markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen liittyvä väite esitettiin jo alustavassa vaiheessa ja komissio hylkäsi sen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 ja 73 kappaleessa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen viisi muuta vientiä harjoittavaa tuottajaa esitti samanlaisen väitteen. Väitteensä tueksi ne esittivät tuomioistuimen tuomiot tapauksissa Brosmann ja Aokang Shoes (4).
(39)
Ensinnäkin on muistettava, että tapaukset Brosmann ja Aokang Shoes eivät ole merkityksellisiä tässä tutkimuksessa tehdyn markkinatalouskohteluanalyysin laillisuuden arvioinnin kannalta, koska kyseiset tapaukset - toisin kuin tämä tutkimus - liittyivät tilanteisiin, joissa markkinatalouskohtelua koskevia arviointeja ei tehty lainkaan.
(40)
Lisäksi asioissa Brosmann ja Aokang Shoes annetut tuomiot eivät ole merkityksellisiä nykyisen tutkimuksen lainmukaisuuden arvioinnin kannalta, koska perusasetusta on tällä välin muutettu. (5) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan, sellaisena kuin se on muutettuna, komissio tekee markkinatalouskohtelun määrittämisen joka tapauksessa vain sellaisten yritysten osalta, jotka on valittu otokseen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, ja määrittäminen tehdään tavallisesti seitsemän kuukauden mutta viimeistään kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta; säännöstä sovelletaan kaikkiin uusiin ja käynnissä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012 lähtien eli myös tähän tutkimukseen.
(41)
Oikeuskäytännön tulkinta, jonka mukaan oikeutta markkinatalouskohtelun määrittämiseen ei rikottu, vaikka kolmen kuukauden määräaikaa ei noudatettu, on joka tapauksessa hyväksyttävä. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappaleen päätelmät pidetään voimassa.
(42)
Koska markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä saatiin paljon ja niiden tutkimiseksi oli tehtävä lukuisia tarkastuskäyntejä, markkinatalouskohtelun määrittämistä ei saatu tehtyä seitsemässä kuukaudessa. Määrittämiset tehtiin kuitenkin kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta, kuten perusasetuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1168/2012, edellytetään. Väite oikeuksien poistamisesta taannehtivasti ei ole perusteltu, kuten edellä selitetään.
(43)
Edellä esitetyn perusteella hylätään väite, jonka mukaan polkumyyntitutkimus olisi päätettävä ilman polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa, koska markkinatalouskohtelun määrittämistä ei tehty kolmessa kuukaudessa.
(44)
Eräs otoksen ulkopuolinen vientiä harjoittava tuottaja, joka ei pystynyt osoittamaan, että sillä oli yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti, ja jonka markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö näin ollen hylättiin, toisti, että väitetyt kirjanpitovirheet - jos sellaisia edes oli - joiden perusteella sen pyyntö hylättiin, eivät olleet merkittäviä, minkä vuoksi päätös markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämisestä oli kohtuuton ja vastoin suhteellisuusperiaatetta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tämä vientiä harjoittavat tuottaja esitti saman väitteen uudelleen muttei tuonut esiin mitään uusia perusteita.
(45)
Väitteet kirjanpitovirheiden vakavuudesta ovat käytännössä samat kuin ne, jotka esitettiin markkinatalouskohtelua koskevan tutkimuksen aikana ja jotka komissio hylkäsi ennen markkinatalouskohtelun määrittämistä. Väitteestä, jonka mukaan markkinatalouskohtelun myöntämättä jättäminen rikkoo suhteellisuusperiaatetta, on huomattava, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevat perusteet ovat kumulatiivisia, ja ellei kaikkia niitä täytetä, markkinatalouskohtelua ei voida lainsäädännön mukaan myöntää. Lisäksi koska todistamistaakka on markkinatalouskohtelua pyytävällä yrityksellä eikä kyseinen yritys kyennyt osoittamaan, että sillä oli yksi ainoa selkeä kirjanpito, komission ainoana vaihtoehtona oli hylätä markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö. Sen vuoksi ei voida katsoa, että tämä hylkäävää päätös olisi ollut vastoin suhteellisuusperiaatetta. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan d alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1168/2012 (6), kun komissio on rajoittanut tutkimuksensa otannan käyttöön, markkinatalouskohtelun määrittäminen rajataan vain niihin osapuoliin, jotka on valittu otokseen.
3.2 Yksilöllinen kohtelu
(46)
Vaikka 16 vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi yksilöllistä kohtelua, vain otokseen valituilta yrityksiltä saadut pyynnöt tutkittiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja hyväksyttiin. Jäljellä olevista 11:sta vientiä harjoittavasta tuottajasta 7 pyysi yksilöllistä tarkastelua.
(47)
Perusasetuksen 9 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti yksilöllisiä tulleja on sovellettava sellaisen viejän tai tuottajan tuontiin, jolle myönnetään yksilöllinen tarkastelu, kuten perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa säädetään. Tämän mukaisesti niille neljälle yritykselle, jotka pyysivät yksilöllistä kohtelua mutteivät yksilöllistä tarkastelua, ei voitu myöntää yksilöllistä tullia.
(48)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että se oli toimittanut kaikki vaaditut tiedot annetuissa määräajoissa, minkä vuoksi sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö pitäisi tutkia ja sille pitäisi vahvistaa yksilöllinen marginaali tuomioistuimen asiassa Brosmann (7) antaman tuomion mukaisesti.
(49)
Väitettä ei voida hyväksyä. Koska kyseinen yritys ei sisältynyt otokseen, sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö voitiin arvioida vain yksilöllisen tarkastelun yhteydessä, jos sellainen tehtäisiin 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(50)
Koska yksilöllisestä kohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79-81 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.3 Yksilöllinen tarkastelu
(51)
Seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka muodostuivat 10 oikeushenkilöstä, toimitti yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82 ja 83 kappaleessa selitettiin, näistä pyynnöistä ei tehty päätöstä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä.
(52)
Vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin 21 päivänä joulukuuta 2012, että niiden yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä ei voitu hyväksyä, koska ne hankaloittaisivat tehtävää kohtuuttomasti ja estäisivät tutkimuksen loppuun saattamisen määräajassa.
(53)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla yksilöllinen tarkastelu on lakisääteinen oikeus ja että komission kieltäytyminen yksilöllisen tarkastelun tekemisestä on perusteetonta, koska yritysten lukumäärä ja vaadittu tarkastelu ei olisi komission resurssit huomioon ottaen kohtuuttoman hankala eikä estäisi tutkimuksen loppuun saattamista määräajassa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen väite toistettiin, mutta mitään lisäperusteita ei esitetty.
(54)
Päätös yksilöllisten tarkastelujen hyväksymisestä tai hylkäämisestä tehdään tapauskohtaisesti ottaen huomioon toimitettujen pyyntöjen lukumäärä ja niiden arvioimiseen käytettävissä oleva aika. Tässä tapauksessa on muistettava, että komissiolla oli oikeudellinen velvoite suorittaa markkinatalouskohtelua koskevat tutkimukset 16 oikeushenkilölle Kiinassa, mukaan luettuna yrityksissä, joita ei valittu otokseen. Kun otetaan huomioon menettelyn lainsäädännölliset määräajat, yksilöllisiä tarkasteluja ei voitu tehdä ennen alustavien päätelmien tekemistä. Sen jälkeen käytettävissä oleva rajallinen aika ja toimitettujen pyyntöjen lukumäärä sekä polkumyyntitutkimuksista komissiossa vastaavien yksikköjen rajalliset resurssit huomioon ottaen pääteltiin, että olisi kohtuuttoman hankalaa tehdä yksilöllisiä tarkasteluja tässä tapauksessa.
3.4 Normaaliarvo
3.4.1 Vertailumaan valinta
(55)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tarkasteltiin vielä asianmukaisen vertailumaan valintaa. Tässä yhteydessä tehtiin tarkastuskäynti sen thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin, joka oli palauttanut kyselyvastauksen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappale). Kun thaimaalaiselta yhteistyössä toimineelta tuottajalta saadut tiedot oli tutkittu ja varmennettu, pääteltiin kuitenkin, että kyseinen thaimaalainen tuottaja ei pystynyt toimittamaan riittävän yksityiskohtaisia tietoja kotimarkkinoilla myydyistä tuotelajeista. Sen vuoksi katsottiin, että Brasilia on edelleen asianmukaisin vertailumaa.
(56)
Thaimaasta saadut tiedot kuitenkin tukivat joitakin Brasiliassa tehtyjä havaintoja, etenkin hintatasojen eroista merkkituotteiden ja muiden tuotteiden välillä (ks. 91 kappale).
(57)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi tuotannonalan järjestö ilmoittautui ja kiisti Brasilian valinnan asianmukaiseksi vertailumaaksi. Se väitti, että ainoa syy Brasilian valitsemiseen vaikutti perustuvan siihen, että mikään muu maa ei ollut asianmukainen. Väitettä ei voida hyväksyä. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84-88 kappaleesta seuraa selvästi, että Brasiliaa pidettiin asianmukaisena vertailumaana kotimarkkinatilanteeseen liittyvien tosiseikkojen perusteella. Se, että komissio tutki vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen muitakin mahdollisia vertailumaita, ei johda päätelmään, jonka mukaan Brasilia ei olisi asianmukainen valinta.
(58)
Edellä esitetyn perusteella ja koska Brasilian valinnasta asianmukaiseksi vertailumaaksi ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84-88 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.4.2 Normaaliarvon määrittäminen
(59)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet väittivät, että normaaliarvo oli määritetty virheellisesti, koska sitä ei väitteen mukaan ollut vahvistettu samankaltaisen tuotteen myynnin perusteella Brasiliassa, minkä vuoksi tulokset olivat vääristyneitä ja kohtuuttomia, etenkin kivitavaran ja muiden tuotelajien osalta, joita ei tuotettu ja myyty vertailumaassa. Jotkin vientiä harjoittavat tuottajat väittivät myös, että laskennallisesti muodostetun normaaliarvon (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappale) määrittämistapaa ei ilmoitettu kunnollisesti.
(60)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut huomautukset osoittavat, että normaaliarvon määrittämiseen käytetty menetelmä ei ole täysin selvä kaikille osapuolille. Näihin huomautuksiin vastaamiseksi seuraavassa selitetään normaaliarvon määrittämiseen käytettyä menetelmää.
(61)
Koska kaikki markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt evättiin, normaaliarvo kaikille otokseen valituille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(62)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin, oliko samankaltaisen tuotteen myynti Brasiliassa riippumattomille asiakkaille edustavaa. Yhteistyössä toimineen brasilialaisen samankaltaisen tuotteen tuottajan myynnin todettiin olevan määrältään edustavaa Brasilian kotimarkkinoilla verrattuna otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. On muistettava, että perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaan ”samankaltainen tuote” tarkoittaa tuotetta, joka on identtinen eli kaikissa suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen puuttuessa muuta tuotetta, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta.
(63)
Tämän jälkeen komissio tutki, voidaanko kyseisen myynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus. Myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla. Tätä varten määritettiin yhteistyössä toimineen brasilialaisen tuottajan tuotantokustannukset.
(64)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikkien tuotelajien osalta yli 80 prosenttia myynnin määrästä kotimarkkinoilla tapahtui tuotantokustannukset ylittävillä hinnoilla ja että kaikkien tuotelajien keskimääräinen painotettu myyntihinta oli vähintään yksikkötuotantokustannusten suuruinen.
(65)
Näin ollen tuotelajikohtainen normaaliarvo laskettiin kaiken myynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona, riippumatta siitä oliko myynti kannattavaa. Tämä merkitsee sitä, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa todettiin, laskennallista normaaliarvoa ei ole määritetty kannattamattoman myynnin osalta.
3.4.3 Vientihinta
(66)
Koska vientihinnoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvista.
3.4.4 Vertailu
(67)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että yleisesti ottaen normaaliarvon ja vientihinnan vertailuun käytetty menetelmä oli virheellinen, koska siinä ei verrattu samankaltaisia tuotteita, ja että tehtyjen oikaisujen perusteita ei selitetty riittävästi. Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti erityisesti, että sellaisten kivitavaroiden osalta, joita vertailumaan tuottaja ei tuottanut eikä myynyt, komission olisi pitänyt verrata vientihintaa fajanssitavaroiden kotimarkkinahintaan, johon on tehty asianmukaiset oikaisut, eikä määrittää normaaliarvoa laskennallisesti. Lisäksi useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vientiä harjoittavien tuottajien tuottamien ja myymien useiden muiden tuotelajien vientihinnan ja Brasiliassa myydyn geneerisen tuotelajien keskimääräisen kilohinnan välinen vertailu, joka perustui yksinomaan käytetyn keraamisen materiaalin tyyppiin, johti väistämättä sellaisten tuotteiden vertailuun, jotka eivät ole samankaltaisia, mikä vuoksi tulos on virheellinen. Eräs vientiä harjoittavat tuottaja väitti vielä, että 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukainen tuotemerkkiin liittyvä oikaisu aliarvioitiin, kun taas toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että oikaisun taso ei perustunut mihinkään luotettaviin tietoihin, joista olisi ollut näyttöä, minkä vuoksi se ei ole perusteltu. Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sen vientihintoja olisi oikaistava eri kaupan portaassa myytyjen eri määrien huomioon ottamiseksi. Useat osapuolet väittivät vielä, että oikaisumenetelmä fyysisten ominaisuuksien huomioon ottamiseksi ei ole perusteltu ja että on epäselvää, mihin tietoihin nämä oikaisut perustuivat.
(68)
Saatujen huomautusten perusteella perusasetuksen 2 artiklan 10 mukaisesti hintojen vertailuun ja oikaisujen tekemiseen hintojen vertailtavuutta varten käytettyä menetelmää tarkistettiin. Erityisesti niiden tuotteiden osalta, joita alustavassa vaiheessa verrattiin yksinomaan geneerisen tuotteen keskimääräisen kilohinnan ja käytetyn keraamisen materiaalin perusteella, vertailu on tehty niitä eniten muistuttavaan tuotteeseen (ks. 77 kappale), mikä mahdollisti tarkemman ja oikeudenmukaisemman hintavertailun.
(69)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertaamalla otokseen valittujen viejien yksittäisiä vientihintoja noudettuna lähettäjältä -tasolla vertailutuottajan samankaltaisen tuotteen kotimaan myyntihintoihin. Jotkin vientitapahtumat koskivat kuitenkin epätyypillisiä tuotelajeja, kuten lautasliinarenkaita, veitsitukia tai teekannun alusia, joiden osalta ei ollut mahdollista varmistaa tasapuolista vertailua. Koska nämä liiketoimet olivat varsin vähäisiä - niiden osuus vientimäärästä oli kaikkiaan alle 0,5 prosenttia - ne jätettiin vertailun ulkopuolelle.
(70)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi oikeudenmukaista, tarvittavat oikaisut tehtiin hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa tehtiin oikaisuja fyysisten ominaisuuksien ja kaupan portaan erojen sekä hintojen vertailuun vaikuttavien muiden seikkojen, erityisesti tuotemerkin käytön, osalta.
(71)
Ensin tutkittiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu fyysisten ominaisuuksien erojen takia perusteltu.
(72)
Tapauksissa, joissa normaaliarvo määritettiin eniten muistuttavan tuotteen perusteella (ks. 68 kappale), oikaisu tehtiin fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi, jotta voitiin varmistaa oikeudenmukainen hintojen vertailu samankaltaisten tuotteiden välillä.
(73)
Kivitavaran osalta vientihintaa verrattiin vertailumaassa tuotetun ja myydyn sitä eniten muistuttavan tuotteen kotimarkkinamyyntihintaan eli kivitavaroiden sijaan fajanssista tehtyjen mutta muutoin identtisten tuotteiden myyntihintaan oikaistuna ylöspäin 5 prosentilla niin, että otettiin huomioon kivitavaran ja fajanssin hintaerot.
(74)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että fajanssituotteiden sekä tuotantokustannukset että vähittäismyyntihinnat ovat korkeammat kuin kivitavaran. Näin ollen kivitavaran vientihintaa olisi pitänyt oikaista pikemminkin alas- kuin ylöspäin. Tämän väitteen tueksi kyseinen vientiä harjoittava tuottaja esitti pääasiassa oman arvionsa fajanssin ja kivitavaran tuotantokustannuksista sekä otteen luettelosta, jossa esitetään fajanssi- ja kivitavaratuotteiden vähittäismyyntihintoja.
(75)
Nämä tiedot, jotka toimitettiin erittäin myöhään menettelyssä ja vasta lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen ovat voimakkaasti ristiriidassa niiden tietojen kanssa, jotka muut osapuolet, eli valituksen tekijä, unionin tuotannonala ja vertailumaan tuottaja, olivat toimittaneet komissiolle tutkimuksen aikana. Kaikki nämä osapuolet ovat esittäneet, että kivitavaratuotteet ovat korkeampilaatuisia eli kestävämpiä kuin fajanssituotteet ja niitä on kalliimpi valmistaa, koska kivitavara on korkeapolttoista savea ja fajanssi matalapolttoista savea. Näin ollen kivitavaraa voidaan yleensä myydä korkeammin hinnoin. Näitä tietoja tukevat lisäksi julkisesti saatavilla olevat markkinatiedot.
(76)
On vielä huomattava, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei tuota itse fajanssia ja on näin ollen vain esittänyt arvion sen tuotantokustannuksista. Toimitettu hintaluettelo ei myöskään osoita kiistattomasti, että fajanssituotteet olisivat yleisesti kalliimpia kuin kivitavaratuotteet. Näin ollen toimitettu näyttö on sen kaltaista, ettei se osoita, että kivitavaran normaaliarvon ja vientihinnan väliseen vertailuun tehty oikaisu oikeudenmukaisen hintavertailun varmistamiseksi olisi virheellinen, minkä vuoksi väite hylätään.
(77)
Muiden sellaisten tuotelajien osalta, joiden vertailu alustavassa vaiheessa tehtiin pelkästään keskimääräisen kilohinnan ja keraamisen materiaalin perusteella, komissio on analysoinut uudelleen kyseisiä tuotelajeja ja verrannut vientihintaa niitä eniten muistuttavien sellaisten tuotelajien hintaan, joita tuotettiin ja myytiin vertailumaassa. Jos erona oli vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus, esimerkiksi lasitustyyppi tai koristelu, ja kaikki muut tuotelajin perusominaisuudet olivat identtisiä, tuotetta eniten muistuttavan tuotelajin myyntihintaa oikaistiin ottamalla huomioon fyysisen ominaisuuden eroon liittyvä tosiasiallinen hintaero. Muiden tuotelajien osalta, joissa oli useamman kuin yhden fyysisen ominaisuuden ero, vientihintaa verrattiin niitä eniten muistuttavan tuotteen keskimääräiseen myyntihintaan. Näissä tuotelajeissa niitä eniten muistuttavalla tuotteella oli useita seuraavista fyysisistä perusominaisuuksista tai ne kaikki: keraaminen materiaali, esinetyyppi, perusmuoto, koristelu ja pinnoitus.
(78)
Kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että samoin kuin tapauksissa, joissa vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus oli erilainen, oikaisu olisi myös tehtävä, kun useampi kuin yksi eniten muistuttavan tuotteen fyysisistä ominaisuuksista oli erilainen.
(79)
On muistettava, että tapauksissa, joissa vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus oli erilainen, eniten muistuttavan tuotteen myyntihintaa oikaistiin kyseisen eron osalta havaitun todellisen hintaeron huomioon ottamiseksi, kun taas jos fyysisten ominaisuuksien eroja oli enemmän kuin yksi, vertailu tehtiin sellaisen tuotteen keskimääräisen myyntihinnan perusteella, jolla oli identtiset fyysiset ominaisuudet. Sen vuoksi jälkimmäisessä tapauksessa hinnan oikaisua fyysisten erojen vuoksi ei tarvittu samankaltaisten tuotteiden välillä, koska niillä oli samat fyysiset perusominaisuudet. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
(80)
Yksi edellä mainituista vientiä harjoittavista tuottajista vaati myös lisäoikaisuja fyysisten ominaisuuksien eroista tarkasteltavana olevan tuotteen painon ja valkoisuuden osalta. Se väitti käyttävänsä heikompilaatuista raaka-ainetta, minkä vuoksi sen tuotteiden kustannukset ja hinta ovat alhaisemmat kuin vertailumaassa tuotetun samankaltaisen tuotteen. Tämän vuoksi sen vientihintaa olisi oikaistava kohtuullisella määrällä. Ensinnäkin on muistettava, että yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua ja että sen tuotantokustannuksia ei näin ollen ole tarkistettu. Lisäksi väitteestä, jonka mukaan sen tuotteet ovat noin 5 prosenttia painavampia kuin vakiotuotteet, ei esitetty mitään tarkastettavissa olevia tai asiaa tukevia asiakirjoja, minkä vuoksi sitä on pidettävä perusteettomana. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja myönsi kannanotossaan, että sen tuotteet ovat normaalivalkoisia, joten se ei pystynyt selittämään, miksi tältä osin olisi tehtävä oikaisu. Tämän vuoksi nämä väitteet hylätään.
(81)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio oli jättänyt vertaamatta osan sen vientimyynnistä asianmukaisesti eniten muistuttavan tuotteen normaaliarvon kanssa. Tässä viennissä oli kyse koristeltujen tuotteiden myynnistä etuyhteydettömän kauppiaan kautta, joka väitetysti oli suorittanut koristelun (siirtokuvat) ilmaiseksi. Tämän vuoksi vientihinta ei sisältänyt koristelun kustannuksia, minkä vuoksi sitä olisi pitänyt verrata koristelemattomille tuotteille määritettyyn normaaliarvoon tai vaihtoehtoisesti koristelujen ja koristelemattomien tuotteiden keskimääräiseen normaaliarvoon.
(82)
On muistettava, että tuotantokustannukset eivät ole merkityksellinen tekijä hintojen vertailtavuudessa, joka perustuu yksinomaisesti samankaltaisten tuotteiden normaaliarvon ja vientihinnan vertailuun. Toimitetuista tiedoista käy myös selvästi ilmi, että kyseiset viedyt tuotteet olivat koristeltuja, vaikkakaan vientiä harjoittava tuottaja ei väitteensä mukaan vastannut kaikista kustannuksista, jotka liittyvät koristelusta saatavaan lisäarvoon. Tämä ei kuitenkaan ole tekijä, jonka perusteella hintoja voidaan oikaista vertailumaan samankaltaisen tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi. Lisäksi väite esitettiin niin myöhäisessä vaiheessa menettelyä, että väitteen tueksi esitettyjä tietoja ei voida tarkistaa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(83)
Kiinassa ja Brasiliassa tuotettujen ja myytyjen keraamisten pöytäesinesettien mahdollisten yhdistelmien suuren määrän vuoksi katsottiin, että on tarpeen ryhmitellä eri setit yhteen niihin kuuluvien esineiden lukumäärän ja tyypin mukaan, jotta voitiin verrata hintoja oikeudenmukaisesti. Näin yhteen ryhmiteltyjen settien eri yhdistelmien keskimääräistä myyntihintaa vertailumaan kotimarkkinoilla verrattiin näihin ryhmiin kuuluvien settiyhdistelmien vientihintaan.
(84)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että koska setti voi muodostua niin monista mahdollisista tuoteyhdistelmistä, ryhmittely ei mahdollista oikeudenmukaista hintavertailua, koska siinä ei oteta huomioon setin muodostavien kunkin osan ominaisuuksia. Sen vuoksi vientiä harjoittava tuottaja vaati, että setit olisi jätettävä pois polkumyyntimarginaalilaskelmista.
(85)
On muistettava, että settien polkumyyntilaskelmat tehdään vertaamalla keskimääräistä kilohintaa eikä osakohtaisesti. Sen vuoksi ei ole tarpeen määrittää kunkin setin eri osien tarkkaa yhdistelmää, jotta voitaisiin tehdä oikeudenmukainen hintavertailu settien osalta. Käytetyssä ryhmittelyssä otetaan huomioon eri settiyhdistelmien perusominaisuudet, sikäli kuin setit on yksilöity (esim. kahvi- ja/tai teesetti, ruokailusetti tai muu setti, ja myös yhdistettyjen osien lukumäärä. Näin ollen katsotaan, että settien osalta on tehty oikeudenmukainen vertailu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän vuoksi tätä väitettä ei voida hyväksyä.
(86)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa kuvattiin, tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat luokittelevat tuotteensa viiteen eri luokkaan, A-E, joiden hinnat eroavat toisistaan merkittävästi. Suurin osa viennistä unioniin muodostuu kuitenkin A-, B- tai C-luokan tuotteista tai niiden yhdistelmästä. Tällainen luokittelu ei kuitenkaan ole yleismaailmallinen eikä se perustu yleisiin koko tuotannonalaa koskeviin standardeihin, vaan se on pikemminkin yrityskohtainen ja mahdollistaa hintaerottelun. Toisaalta vertailumaan tuottaja myy Brasilian kotimarkkinoilla vain A-luokkaa vastaavia tuotteita, mikä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Näin ollen vientihintaa oikaistiin ylöspäin kiinalaisen A-luokan tasolle, jotta hintaa voitaisiin verrata vertailutuottajan Brasilian markkinoilla myymän tuotteen hintaan. Tämän oikaisun taso vahvistettiin yksilöllisesti kullekin otokseen valitulle yritykselle tarpeen mukaan eri luokkien välisten tosiasiallisten ja tarkistettujen hintaerojen perusteella.
(87)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että osa sen vientimyynnistä, joka myytiin etuyhteydettömän kauppiaan kautta, oli yhdistelmä A- ja B-luokan tuotteita, minkä vuoksi se olisi oikaistava A-luokan hintatasoa vastaavaksi. Se väitti, että hintaero oli 25 prosenttia, ja toimitti kopiot laskuista ja hintanoteeraukset väitteensä tueksi.
(88)
Näitä tietoja ei kuitenkaan toimitettu tutkimuksen aikana, ei myöskään tarkastuskäynnillä, tai komission alustavien päätelmien toimittamisen jälkeen. Tuottaja on päinvastoin koko tutkimuksen ajan ilmoittanut vieneensä vain A-luokan tuotteita. Se ei toimittanut täydellistä hintaluetteloa, huolimatta siitä, että tätä pyydettiin kyselylomakkeessa, jotta olisi voitu laskea väitetty hintaero eri laatuluokkien välillä, vaan vain joitakin hintanoteerauksia. Näin ollen ja kun otetaan huomioon, että tiedot toimitettiin menettelyn erittäin myöhäisessä vaiheessa, näiden tietojen luotettavuus on kyseenalaista eikä niitä voida missään tapauksessa tarkistaa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(89)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 kappaleessa kuvattiin, toiseksi tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Tarkastelussa havaittiin, että vientihinta koskee eri kaupan porrasta kuin normaaliarvo, koska kiinalainen vienti tapahtui pääasiassa tukkumyynnin tasolla kun taas kotimarkkinamyynti vertailumaassa tapahtui myös vähittäismyynnin tasolla. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että kummallakin markkina-alueella eri jakelukanavat vaikuttavat hintatasoon, millä on vaikutusta vientihinnan ja normaaliarvon oikeudenmukaiseen vertailtavuuteen. Jotta vientihintaa ja normaaliarvoa voitiin verrata oikeudenmukaisesti, normaaliarvo määritettiin tuotelajikohtaisesti ja sitä oikaistiin kunkin kaupan portaan huomioon ottamiseksi käyttämällä eri kaupan portaan välisiä hintaeroja, jotka oli havaittu vertailumaassa. On muistettava, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (ks. sen johdanto-osan 98 kappale) tehtiin kaupan porrasta koskeva lisäoikaisu niiden hintaerojen perusteella, jotka havaittiin kussakin kaupan portaassa myytyjen määrien osalta. Tätä lisäoikaisua pidettiin perusteltuna, koska alustavan vaiheen tutkimuksessa oli viitteitä siitä, että vaikka suurin osa Kiinan vientimyynnistä tapahtui suurina määrinä, suurin osa kotimarkkinamyynnistä tapahtui pieninä määrinä, mikä johti hintaeroihin samassa kaupan portaassa. Lisätutkimusten ja vertailumaan kotimarkkinamyynnin tarkemman analyysin jälkeen kävi kuitenkin ilmi, toisin kuin alustavissa päätelmissä, että vertailumaan tuottaja myi pieniä ja suuria määriä samassa suhteessa kuin kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat. Näin ollen tätä oikaisua ei enää pidetä aiheellisena tai perusteltuna.
(90)
Kolmanneksi tutkimuksessa vahvistettiin, että brasilialainen tuottaja myy Brasilian markkinoilla vain merkkituotteita, kun taas kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myy merkkituotteita vaan pikemminkin kauppiaan omien merkkien tuotteita tai tuotemerkittömiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappale). Kuluttajien näkemyksen mukaan merkkituotteilla on yleensä tiettyä arvostusta, taattu laatu ja muotoilu, jotka edellyttävät korkeampia markkinahintoja, kun taas geneeriset ja/tai kauppiaan omien merkkien tuotteet myydään tavallisesti huomattavasti alemmalla hintatasolla, vaikka niillä on samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet. Vaikka merkkituotteen lisäarvon määrää ei yleensä voida täsmällisesti määrittää, koska se vaihtelee merkeittäin ja riippuu monista eri tekijöistä, kuten kuluttajan näkemyksestä, tuotemerkin tunnettuudesta ja muista tekijöistä, joita ei voida määrällisesti arvioida, brasilialainen tuottaja on tässä asiassa vahvistanut, että sen keraamisia merkkituotteita voidaan myydä Brasilian markkinoilla merkittävästi korkeampaan hintaan kuin muita tuotemerkittömiä tuotteita. Lisäksi Brasilian pöytä- ja keittiöesinemarkkinoita koskevassa raportissa vahvistettiin, että brasilialaiset kuluttajat ovat erittäin merkkitietoisia ja että brasilialainen vertailumaan tuottaja on vakiintunut ja erittäin hyvin tunnettu tuottaja. Näiden seikkojen vuoksi normaalihintaa oikaistiin alaspäin (40 prosenttia kotimarkkinoiden myyntihinnasta) perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti.
(91)
Edellä mainitusta oikaisusta on syytä muistaa, että kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa kyseenalaisti sekä oikaisun perustan että sen tason (ks. 67 kappale). On kuitenkin kiistatta selvää, että merkkituotteista saadaan korkeampi myyntihinta kuin identtisestä merkittömästä tuotteesta ja että tämä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Vertailumaan tuottajan toimittamien tietojen lisäksi yhteistyössä toimineelta thaimaalaiselta tuottajalta saadut tosiasialliset ja tarkistetut hintatiedot ja yhdeltä unionin tuottajalta alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut tiedot vahvistivat, että oikaisun taso oli asianmukainen. Thaimaan markkinatilanteen havaittiin olevan verrattavissa Brasilian markkinoihin, koska vain muutama hyvin tunnettu ja vakiintunut tuotemerkki on olemassa. Tämän vuoksi näitä väitteitä ei voida hyväksyä.
(92)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei vastustanut oikaisua, kun taas valituksen tekijöiden järjestö väitti, että tuotemerkistä tehty oikaisu oli liian korkea, etenkin muiden kuin posliinituotteiden osalta. Väitteensä tueksi valituksen tekijät esittivät hintaluetteloja ja joidenkin unionin tuottajien toimittamia tietoja.
(93)
Toimitetut tiedot vahvistavat komission havaintoja siitä, että tuotemerkin lisäarvo millä tahansa markkinoilla on yritys-/tuotemerkkikohtainen, mutta tiedot eivät ole sellaisia, että ne kyseenalaistaisivat oikaisun tason, joka määriteltiin vertailumaan tuottajan Brasilian kotimarkkinoilla myymille tuotemerkillisille tuotteille, koska toimitetut tiedot koskivat vain unionin markkinoita. Koska unionin tuottajia on paljon, unionin markkinat ovat monimuotoiset alueellisine eroineen ja myös tuotemerkkeineen ja kiinalaisen tuonnin markkinaosuus on suuri, tilanne unionin markkinoilla on hyvin erilainen kuin Brasilian markkinoilla. Sen vuoksi ja kun otetaan huomioon 90 ja 91 kappaleessa esitetyt seikat, tätä väitettä ei voida hyväksyä.
(94)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101 kappaleessa selitettiin, lisäoikaisuja tehtiin tarpeen mukaan kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä pankkimaksujen ja palkkioiden perusteella, jos niiden todettiin vaikuttavan hintojen vertailtavuuteen.
3.5 Polkumyyntimarginaalit
(95)
Koska asiasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102-105 kappaleessa polkumyyntimarginaalien laskemiseen käytetty menetelmä vahvistetaan.
(96)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissiolle ilmoitettiin, että jotkin kauppayhtiöt, jotka eivät tuota tarkasteltavana olevaa tuotetta, oli nimetty virheellisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen liitteessä I, ja niihin on sovellettu näin ollen yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua polkumyyntitullia. Komissio ilmoitti näille yrityksille aikeestaan poistaa ne liitteestä I ja antoi niille mahdollisuuden esittää huomautuksia. Toimitettujen huomautusten tutkimisen jälkeen useat kauppayhtiöt poistettiin liitteestä I. Ne on tapauksen mukaan korvattu niihin etuyhteydessä olevilla yhteistyössä toimivilla vientiä harjoittavilla tuottajilla.
(97)
Kun otetaan huomioon normaaliarvoon ja vientihintaan tehdyt oikaisut (ks. 67-94 kappale) ja koska muita huomautuksia ei esitetty, lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Yritys
Tulli (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Otoksen ulkopuoliset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
17,9
Kaikki muut yritykset
36,1
4. VAHINKO
4.1 Tarkastelujakso
(98)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat, että tarkastelujakson olisi pitänyt alkaa vuonna 2009 vuoden 2008 sijaan, koska talouskriisi alkoi vuonna 2008 ja vuosien 2009-2011 välinen suuntaus olisi selkeä. Väitteestä on huomautettava, että vuosi 2009 ei ole sen asianmukaisempi vuosi tarkastelujakson alkamisajankohdaksi, kun otetaan huomioon, että talouskriisin vaikutukset tuntuivat täysimittaisesti tuona vuonna ja kulutus laski merkittävästi vuoteen 2008 verrattuna. Siksi tämä väite hylätään lopullisesti.
4.2 Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(99)
Useat tuojat toimittivat yhteisen kannanoton, jossa ne kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa annetun unionin tuotantolukujen laskentamenetelmän. Useat osapuolet toistivat nämä seikat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Ne katsoivat erityisesti, että valituksen tekijät eivät olisi täyttäneet edustavuutta koskevaa vaatimusta, koska käytettävissä olevien PRODCOM-tilastojen mukaan samankaltaisen tuotteen EU-tuotanto olisi paljon suurempi kuin 240 200 tonnia, joka mainittiin kyseisessä johdanto-osan kappaleessa, minkä vuoksi valituksen tekijöiden osuus olisi alle 25 prosenttia samankaltaisen tuotteen tuotannosta unionissa. Nämä osapuolet olivat laskeneet EU:n tuotantoluvuksi 313 187 tonnia tutkimusajanjaksolla, ja ne päätyivät tähän lukuun käyttämällä posliinisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä koskevia PRODCOM-tietoja ja tekemällä 2 prosentin oikaisun alaspäin muiden kuin posliinisten keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden osalta vastaavalla menetelmällä kuin valituksen tekijä ja samoin kuin tutkimuksessa, jossa määritettiin tuontimäärät.
(100)
Tältä osin on ensinnäkin huomattava, että komission yksiköt tekivät perusteellisen edustavuutta koskevan tutkimuksen ennen vireillepanoa polkumyyntivalituksen lakisääteisen analyysin puitteissa ja perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Komissio analysoi valituksessa olleet tiedot ja otti yhteyttä kaikkiin tiedossa olleisiin unionin tuottajiin ja pyysi niitä toimittamaan tietoja myös tuotannosta sekä kannastaan valitukseen sekä avustamaan komissiota muiden mahdollisten tuottajien yksilöimisessä. Myös tuottajien järjestöt toimittivat tietoja tuotannosta.
(101)
Tästä väitteestä on vielä huomattava, että unionin tuotantolukujen tietolähde ja laskentamenetelmä, jota käytettiin tarkastelujakson kunkin vuoden osalta, selitettiin myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa, eli samoin kuin valitusvaiheessa, tuotantoluvut perustuvat Euroopan tason ja kansallisten järjestöjen toimittamiin tietoihin, jotka on ristiintarkistettu yksittäisten tuottajien toimittamien tietojen ja muiden tilastolähteiden (erityisesti PRODCOMin) kanssa.
(102)
Kuten valituksen tekijät selittivät tutkimuksen aikana, eurooppalaisen järjestön toimittamat tiedot perustuivat posliinituotteiden osalta posliinisia pöytä- ja keittiöesineitä koskeviin PRODCOM-tietoihin, koska tämän tuotteen PRODCOM-koodi vastasi tämän tutkimuksen piiriin kuuluvia posliinituotteita. Muiden kuin posliinituotteiden osalta PRODCOM-tietoja ei voitu käyttää, koska ne kattoivat paljon useampia valmistettuja tuotteita kuin tämän tutkimuksen piiriin kuuluvat muut kuin posliinituotteet. Sen vuoksi näiden tuotteiden osalta kansalliset järjestöt keräsivät asiaa koskevia tietoja eri markkinoiden perusteellisen tuntemuksensa perusteella, ja eurooppalainen järjestö ristiintarkisti nämä tiedot ennen lopullisten lukujen toimittamista komissiolle. Lukuja päivitettiin tutkimuksen aikana. Lisäksi ei-luottamuksellisiin tietoihin sisältyi luettelo kaikista tiedossa olleista tuottajista, ja komission huomio kiinnitettiin vain siihen, että Romaniassa on vielä kolme tuottajaa. PRODCOM-tilastojen ja luvun 240 200 tonnia välinen ero johtuu siitä, että tuotteen määritelmä tässä tutkimuksessa ei vastaa PRODCOM-tilastojen tietokoodeja muiden kuin posliinituotteiden osalta eli se on paljon suppeampi. Eurostatin tuontitilastojen osalta tämä ero voitaisiin ottaa huomioon tekemällä 20 prosentin oikaisu alaspäin, mutta tämä ei ole asianmukaista, kun kyseessä ovat PRODCOM-tietokannassa ilmoitetut EU:n tuotantoluvut. PRODCOM-luvut vaikuttavat olevan ylimitoitettuja erityisesti kahden jäsenvaltion osalta, jos sovelletaan samaa menetelmää.
(103)
Sen vuoksi menetelmä, jota kyseiset osapuolet käyttivät ja johon viitataan 99 kappaleessa, on virheellinen. Lisäksi ei toimitettu mitään näyttöä siitä, että jäsenvaltioiden, mukaan luettuna kaksi edellä tarkoitettua jäsenvaltiota, ilmoittama tuotanto, joka sisältyi ei-luottamuksellisiin asiakirjoihin, olisi ollut aliarvioitua. On myös huomattava, että joidenkin jäsenvaltioiden osalta eurooppalaisen järjestön toimittamat luvut, joita käytettiin tässä tutkimuksessa, olivat merkittävästi suuremmat kuin jos olisi käytetty oikaistuja PRODCOM-tietoja. Edellä esitetyn perusteella ei ole syytä epäillä tässä tutkimuksessa ilmoitettuja tuotantolukuja ja edustavuutta koskevan tutkimuksen tulosta.
(104)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 ja 108 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.3 Unionin kulutus
(105)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa unionin kulutusluvut, jotka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 kappaleessa. Väite perustui PRODCOM-tilastojen virheelliseen käyttöön unionin tuotannon ja myynnin osalta, kuten 4.2 kohdassa selitettiin, ja näin ollen se hylätään.
(106)
Kun tietoja verrattiin jälleen Eurostatin tuontitilastoihin, havaittiin, että niitä oli päivitetty väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, ja tästä aiheutui joitain pieniä muutoksia. Näiden päivitettyjen Eurostatin tuontilastojen ja unionin tuotannonalan myyntiä unionin markkinoilla koskevien huomautusten perusteella unionin kulutus siis kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1
Määrä (tonnia)
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus
826 897
687 587
750 828
727 411
Indeksi (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109 ja 111-112 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.4 Tuonti asianomaisesta maasta
4.4.1 Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä, hinta ja markkinaosuus
(108)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa esitetyt luvut. Väite perustui PRODCOM-tilastotietojen virheelliseen käyttöön ja hylättiin sen vuoksi.
(109)
Päivitettyjen Eurostatin tuontitilastojen (ks. 106 kappale) perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, markkinaosuus ja keskihinnat kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 2
Tuonti Kiinasta
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indeksi (2008 = 100)
100
84
96
91
Markkinaosuus (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indeksi (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Päivitetyt määrät, arvot ja suuntaukset ovat lähes samat kuin ne, joita analysoitiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 64,8 prosentista (vuonna 2008) 66,8 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Tuontihinta nousi tarkastelujaksolla lähes 18 prosentilla eli 1 274 eurosta 1 498 euroon tonnilta.
(111)
Eräs osapuoli väitti, ettei hintojen ja Kiinasta tulevan tuonnin määrien välillä ollut mitään korrelaatiota. Tältä osin on perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa unionin tuotantoon tai kulutukseen. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta hintoihin on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti huomattavassa määrin estänyt sellaisia hinnankorotuksia, jotka muuten olisi tehty. Mikään näistä tekijöistä ei yksinään anna riittävää johtoa.
(112)
Edellä esitetyn perusteella on otettava huomioon seuraavat seikat. Kun unionin kulutus elpyi (2009-2010), kiinalaisen tuonnin hinnat kohosivat merkittävästi, mikä vaikuttaisi osoittavan, että ne korreloivat. Kiinan hintojen kehitystä tarkastelujaksolla olisi arvioitava ottaen huomioon väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esiin tuodut erittäin merkittävät hintaerot, jotka esiintyivät jo vuonna 2008 ja jotka tulevat esiin keskimääräisissä kiinalaisen tuonnin hinnoissa (taulukko 2) ja keskimääräisissä unionin myyntihinnoissa (taulukko 9). Nämä suuret hintaerot saavat vahvistusta hintojen suuresta alittavuudesta tutkimusajanjaksolla. Hintojen nousu ei näin ollen estänyt kiinalaista tuontia kasvattamasta markkinaosuutta tarkastelujaksolla. Tämä tuonti aiheutti edelleen merkittävää painetta unionin tuotannonalan hintoihin, jotka laskivat 12 prosenttia tarkastelujaksolla. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(113)
Mitä tulee tuontihinnan (kasvava) ja tuontimäärän (laskeva) kehitykseen vuosina 2008-2011 ja vuonna 2012, minkä eräs otokseen valittu kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä otti esiin, havaittu keskimääräisten tuontihintojen kasvava suuntaus ei voi kumota päätelmää, jonka mukaan tutkimusajanjaksolla esiintyi vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä. Kiinasta tulevan tuonnin määrien kehittymisen osalta - ja kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114 kappaleessa ja edellä 109 kappaleessa jo todettiin - markkinaosuusindikaattori osoittaa, että kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 2 prosenttiyksikköä. Lisäksi Kiinasta tulevassa tuonnissa esiintyi voimakasta hintojen alittavuutta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 ja 117 kappaleessa ja edellä 111 kappaleessa todettiin.
4.4.2 Hintojen alittavuus
(114)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet pyysivät hintojen alittavuutta koskevista laskelmista tarkempia tietoja kuin ne, jotka jo annettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 kappaleessa. Tällaisia lisätietoja toimitettiin siinä määrin kuin se oli mahdollista tietojen arkaluonteisuuden vuoksi ja ottaen huomioon, että unionin tuottajat saivat pysyä nimettöminä.
(115)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehtiin päätös jättää vientitapahtumista pois jotkin ”epätyypilliset” tuotteet polkumyyntilaskelmissa (ks. 69 kappale), ja vastaavasti nämä tuotteet jätettiin pois myös vahinkolaskelmissa käytetyistä vientitapahtumista. Tällä muutoksella oli vain vähäistä vaikutusta alittavuusmarginaaleihin, joka olivat näin ollen samaa suuruusluokkaa kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117 kappaleessa mainitut.
(116)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113-117 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5 Unionin tuotannonalan tilanne
4.5.1 Yleistä
(117)
Useat osapuolet totesivat, että useat vahinkotekijät kohenivat vuoden 2009 tai 2010 ja tutkimusajanjakson välillä, mikä osoittaa sitä, että unionin tuotannonalan tilanne kehittyi myönteisesti. On kuitenkin huomattava, että analyysi on puutteellinen, eikä siinä oteta huomioon näiden tekijöiden kehitystä koko tarkastelujaksolla. Myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa annetut selitykset on otettava huomioon.
(118)
Yhden osapuolen pyynnöstä vahvistetaan, että makrotaloudellisia indikaattoreita arvioitiin koko unionin tuotannonalan tasolla, kun taas mikrotaloudellisia indikaattoreita analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla, joten siihen sisältyi myös yrityksiä, jotka eivät olleet valituksen tekijöitä.
(119)
CCCLA esitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt mikro- ja makrotaloudelliset indikaattorit eivät olleet edustavia, koska unionin kokonaistuotanto oli paljon suurempi kuin tässä tutkimuksessa käytetyt luvut. Kun kuitenkin otetaan huomioon 4.2 kohdassa esitetty analyysi ja päätelmät, tämä väite hylätään.
(120)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 118-121 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.5.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(121)
Kuten 4.1 kohdassa esitettiin, useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 122 kappaleessa esitetyt tuotantoluvut. Nämä luvut on kuitenkin ristiintarkistettu ja vahvistettu.
(122)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 122-124 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(123)
Taulukon 2 päivittämisellä ei ollut mitään vaikutusta väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukkoihin 4 ja 5.
(124)
Koska myyntimääristä ja markkinaosuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125 ja 126 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2.3 Työllisyys ja tuottavuus
(125)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127 ja 128 kappaleessa esitetyt työllisyyteen ja tuottavuuteen liittyvät luvut ja väittivät, että ne eivät vastanneet tiettyjen Eurostatin tilastojen (8) antamaa kuvaa.
(126)
Molempia indikaattoreita koskevat luvut kuitenkin ristiintarkistettiin ja havaittiin paikkansapitäviksi. Osapuolten esittämät luvut olivat liian laaja-alaisia eivätkä liittyneet samankaltaisen tuotteen tuotantoon. Koska työllisyydestä ja tuottavuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127-128 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2.4 Polkumyyntimarginaalin suuruus
(127)
Koska polkumyyntimarginaalin suuruutta koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.5.3.1 Varastot
(128)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyt varastoihin liittyvät luvut ja niiden merkityksellisyyden verrattuna julkisesti saatavilla oleviin tietoihin tietyistä unionin tuottajista. Ne eivät myöskään olleet samaa mieltä väitteestä, jonka mukaan unionin tuotannonala toimii pääasiallisesti tilausten perusteella.
(129)
Tilausten osalta tutkimuksessa vahvistettiin, että asia oli näin otokseen valittujen unionin tuottajien tapauksessa ja että tilauskäytäntö on tavanomaista sektorilla. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetut varastoihin liittyvät luvut koskivat otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja varastolukuja, joita pidetään kaikkein luotettavimpana lukuna.
(130)
Lopullisten päätelmien julkaisemisen jälkeen edellä esitetyt huomautukset toistettiin, mutta mitään uutta näyttöä ei esitetty. Koska varastoista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3.2 Myyntihinnat
(131)
Koska väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetuista myyntihinnoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 131 kappaleessa esitetyt huomautukset vahvistetaan.
4.5.3.3 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti ja palkat
(132)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonalan nettovoittoa ja investointien tuottoa koskevissa laskelmissa havaittiin laskuvirhe. Virhe korjattiin ja tarkistetut luvut esitetään seuraavassa:
Taulukko 3
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin nettovoitto (% nettomyynnistä)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indeksi (2008 = 100)
100
74
-13
84
Investointien tuotto (nettovoitto % investointien nettokirjanpitoarvosta)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indeksi (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Edellä esitetty korjaus ei vaikuta merkittävästi näitä kahta indikaattoria koskeviin alustaviin päätelmiin. Otokseen valittujen tuottajien keskimääräinen painotettu voitto oli tarkastelujaksolla hieman alhaisempi kuin alunperin vahvistettiin, sillä se laski 3,8 prosentista 3,2 prosenttiin (eikä 4,2 prosentista 3,5 prosenttiin). Investointien tuotto noudatteli suureksi osaksi voiton suuntausta, mutta - kuten myös useat osapuolet huomauttivat lopullisten päätelmien ilmiottamisen jälkeen - tarkastelujaksolla se kehittyi suurelta osin positiivisesti eikä negatiivisesti.
(134)
Eräs osapuoli kyseenalaisti unionin tuotannonalan heikon tilanteen tarkastelujakson alussa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappale). Osapuoli väitti, että vain polkumyynnistä aiheutunut vahinko voidaan ottaa huomioon ja että polkumyynnin esiintymistä ei ollut vahvistettu muulle kaudelle kuin vuodelle 2011. Tuossa johdanto-osan kappaleessa ollut viittaus unionin tuotannonalan tilanteeseen tehtiin kuitenkin vain sen analysoimiseksi, voitiinko tarkastelujakson alussa saatu voitto ottaa huomioon voittona, jonka tuotannonala olisi normaalisti saanut. Todettiin, että näin ei ollut.
(135)
Useat osapuolet kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 kappaleessa esitetyn voittotason viitearvon ja/tai ehdottivat muita (alempia) viitearvoja.
(136)
Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä totesi, että voittotaso tutkimusajanjaksolla oli hyvä kannattavuustaso. Väitettä ei kuitenkaan perusteltu. Eräs toinen osapuoli väitti myös, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyjä voittotasoja voidaan pitää normaaleina; väitteensä perustana se käytti erään saksalaisen tuottajan julkisesti saatavilla olevia voittotietoja vuosilta 1999-2007. Vielä eräs osapuoli totesi, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyä tutkimusajanjakson voittotasoa voitiin pitää normaalina komission tekemän tutkimuksen (9) perusteella; tutkimus sisälsi erään saksalaisen tuottajan voittoa koskevat tiedot vuosilta 2004-2007. Samanlaisia väitteitä esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
(137)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa siis pääteltiin, että tarkastelujakson alussa saavutettua voittoa ei voida pitää normaalina, koska unionin tuotannonalan tilanne oli jo silloin heikko (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappale). Lisäksi havaittiin, että edellä mainitut saksalaisen tuottajan julkisesti saatavilla olevat voittotiedot vuosilta 1999-2007 koskivat keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden valmistustoiminnan lisäksi myös muita merkittäviä sektoreita. Kun otetaan huomioon edellä olevassa 136 kappaleessa mainitun komission tutkimuksen laajuus, tarkoitus ja ajankohta, sitä ei voida pitää asianmukaisena perustana kannattavuuden määrittämiselle. Esimerkiksi tarkasteltavana olevan tuotteen osalta siinä viitataan vain yhden yrityksen voittotilanteeseen. Lisäksi yhdenkään 136 kappaleessa mainitun kannanoton tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, ja kaikki kolme ovat ristiriidassa jäljempänä 141 kappaleessa mainitun kannanoton kanssa. Sen vuoksi vahvistetaan, että tutkimusajanjaksolla todettua 3,2 prosentin voittoa ei voida pitää hyväksyttävänä tämän tuotteen osalta.
(138)
Eräs osapuoli vaati, että Ruotsin vähittäismyyntisektorin kodinsisustustuotteiden, huonekalujen ja/tai elintarvikkeiden voittotasoja olisi käytettävä viitearvona. Kun kuitenkin otetaan huomioon muun muassa erot kyseisten tuotanto- ja vähittäismyyntisektoreiden investointitasoissa, vaatimus olisi hylättävä.
(139)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli katsoi, että jalkinetutkimuksessa kohtuulliseksi havaitun 6 prosentin voiton pitäminen normaalina myös tässä tapauksessa ei ole asianmukaista, koska tämä oli määritetty vuonna 2006, jolloin taloudellinen tilanne oli paljon suotuisampi kuin vuonna 2013. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Ensinnäkin osapuoli viittaa yleisesti taloudelliseen tilanteeseen eikä erityisesti keittiöesinemarkkinoiden tilanteeseen. On totta, että kulutus putosi merkittävästi vuonna 2009, mutta se on elpynyt sen jälkeen huomattavassa määrin. Mikä tärkeämpää, kulutuksen kehitystä ei pitäisi tarkastella erillisenä. Kun otetaan huomioon polkumyyntituonnin suuri määrä (markkinaosuus 66,8 %), polkumyynnin taso (polkumyyntimarginaalit 13,1-36,1 %) ja hinnan alittavuuden taso (26,5-47,6 %), kilpailutilanne unionin markkinoilla olisi ollut hyvin toisenlainen, jos tuonti olisi tapahtunut muilla kuin polkumyyntihinnoilla. Tästä syystä väitteet on hylättävä.
(140)
Jotkin muut osapuolet ehdottivat viitearvoksi toisessa polkumyyntitutkimuksessa, esimerkiksi keraamisia tiiliä koskevassa tutkimuksessa (10) käytettyä viitearvoa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin samankaltaisia huomautuksia. On kuitenkin huomattava, että keraamisia tiiliä - toisin kuin nahkajalkineita ja pöytäesineitä - ei voida pitää kulutustuotteina samalla tavalla. Esimerkiksi tahti, jolla kotitaloudet ostavat tai korvaavat keraamisia pöytäesineitä, ja tapa, jolla niitä markkinoidaan ja myydään kuluttajille, on lähempänä nahkajalkineita kuin keraamisia tiiliä. Sen vuoksi vaatimus keraamisia tiiliä koskevassa tutkimuksessa käytetyn tavoitevoiton käyttämisestä hylätään.
(141)
Valituksen tekijät totesivat, että viitearvona käytettävän voittotason olisi oltava pikemminkin yli 10 prosenttia, koska pöytä- ja keittiöesineiden valmistus on pääomavaltaista toimintaa, joka vaatii paljon uusia investointeja ja innovointia. Vaikka voidaankin vahvistaa, että kyseinen tuotannonala on pääomavaltaista ja vaatii jatkuvia investointeja, vaatimuksen tueksi esitetyt tiedot eivät olleet sellaisia, että niiden perusteella olisi voitu muuttaa alustavasti käytettyä viitearvoa. Tutkimuksessa ei voitu päätellä, että kyseinen viitearvo olisi asianmukaisin kaikkien unionin tuottajien osalta.
(142)
Eräs tuojien ryhmä kiisti väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt kannattavuusluvut ja laski tuotantokustannusten, unionin myyntihinnan ja -määrän sekä vientimyynnin hintojen perusteella kannattavuuden ja päätyi siihen, että unionin tuotannonalan voitto oli itse asiassa 6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Laskelmat olivat kuitenkin virheellisiä, koska niissä yhdistettiin tietoja eri lähteistä (otokseen valitut unionin tuottajat, koko unionin tuotannonala ja Eurostat).
(143)
Koska asiaa koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132-137 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3.4 Tuotantokustannukset
(144)
Useat tuojat katsoivat yhteisessä kannanotossa, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyt tuotantokustannuksia koskeva luvut eivät noudatelleen työvoima- ja energiakustannusten kehitystä, joka näkyi Eurostatin tiedoissa. Osapuolet toivat esiin, että työvoimakustannukset kohosivat jäsenvaltioissa. Myöskään energiakustannusten kehitys unionissa ei tue tuotantokustannusten laskua.
(145)
Tältä osin on huomattava, että osapuolten esittämät tiedot työvoima- ja energiakustannuksista olivat liian laaja-alaiset. Lisäksi se, että unionin tuotannonala onnistui laskemaan tuotantokustannuksiaan kaudella, jolloin yleinen suuntaus oli vastakkainen, osoittaa unionin tuotannonalan merkittäviä pyrkimyksiä leikata kustannuksia ja säilyä kilpailukykyisenä.
(146)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetut tuotantokustannusluvut edustavat otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja tuotantokustannuksia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3.5 Vahinkoa koskevat päätelmät
(147)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyn vahinkoa koskevan päätelmän sillä perusteella, että useat vahinkoindikaattorit kohenivat tarkastelujakson aivan viimeisessä osassa. Tämä seikka ei kuitenkaan kumoa sitä, että useimmat vahinkoindikaattorit heikkenivät tarkastelujaksolla. Vahinkoindikaattoreiden heikkeneminen voidaan havaita useimmissa makrotaloudellisissa indikaattoreissa, kuten tuotantomäärä, kapasiteetti, myynti etuyhteydettömille asiakkaille ja työllisyys, sekä unionin tuotannonalan taloudelliseen suorituskykyyn liittyvissä indikaattoreissa, kuten kannattavuus ja investoinnit.
(148)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139-143 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Johdanto
(149)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, kyseiset päätelmät vahvistetaan.
5.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(150)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 148 kappaleessa esitetyn päätelmän. Vaikka joitakin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 ja 147 kappaleessa esitettyjä prosenttiosuuksia onkin hieman tarkistettu edellä selitetyn mukaisesti, tämä ei muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145-148 kappaleessa esitettyjä tosiseikkoja ja päätelmiä.
(151)
Kun otetaan huomioon Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuuden kehitys, on selvää, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 147 kappale - jonka mukaan muun muassa lasku unionin tuotannonalan myyntihinnoissa unionin markkinoilla ja sen kannattavuudessa johtuu kiinalaisen polkumyyntituonnin aiheuttamasta hintojen alenemisesta unionin markkinoilla - ei ole ristiriidassa unionin tuotannonalan markkinaosuuksien muutosten kanssa, kuten eräs osapuoli väitti.
(152)
Se, että Kiinasta tulevan tuonnin hinnat kohosivat tarkastelujaksolla, kuten useat osapuolet toivat esiin, ei kumoa päätelmää, jonka mukaan tutkimusajanjaksolla esiintyi hintojen alittavuutta ja vahinkoa aiheuttanutta polkumyyntiä.
(153)
Koska polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145-148 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutus
5.3.1 Muista unionin ulkopuolisista maista kuin asianomaisesta maasta peräisin oleva tuonti
(154)
Kuten 106 kappaleessa mainittiin, väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuontia koskevia Eurostatin tietoja on päivitetty. Kun näitä uusia tietoja verrattiin väliaikaista tullia koskevaan asetukseen sisältyviin aiempiin tietoihin, havaittiin Thaimaasta ja Turkista tulevaa tuontia koskevissa luvuissa laskuvirhe. Tämä on korjattu ja samankaltaisen tuotteen tuontia kolmansista maista koskevat lopulliset luvut, jotka perustuvat Eurostatin tietoihin, ovat seuraavat:
Taulukko 4
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (tonnia)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indeksi (2008 = 100)
100
81
81
88
Markkinaosuus (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indeksi (2008 = 100)
100
99
109
106
Turkista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indeksi (2008 = 100)
100
94
94
109
Markkinaosuus (%)
3,3
3,7
3,4
4
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indeksi (2008 = 100)
100
95
101
103
Thaimaasta peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indeksi (2008 = 100)
100
80
79
97
Markkinaosuus (%)
3,1
3
2,7
3,5
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indeksi (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Tuonti kolmansista maista väheni tarkastelujaksolla 12 prosenttia, kun taas kyseisen tuonnin markkinaosuus säilyi suhteellisen vakaana.
(156)
On syytä mainita, että muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin keskihinnat nousivat tarkastelujaksolla 6 prosenttia ja pysyivät jatkuvasti korkeampina kuin Kiinan vientimyynnin hinnat (68 prosenttia korkeampina tutkimusajanjaksolla).
(157)
Ennen väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemista CCCLA huomautti, että Turkista tuleva tuonti olisi kasvanut vuosina 2010-2011 8 prosentilla, ja Turkista tulevan tuonnin hinnat olisivat väitetysti vain noin 20 prosenttia korkeammat kuin tuontihinnat Kiinasta. Useat osapuolet kiistivät tämän jälkeen väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt päätelmät Turkista tulevasta tuonnista.
(158)
Kun otetaan huomioon, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa Turkista tuleva tuonti raportoitiin ilmeisen virheellisesti, ja kun otetaan huomioon edellä esitetyt päivitetyt tiedot, mikään ei osoita, että Turkista tuleva tuonti - hinnan ja markkinaosuuden perusteella - voisi poistaa syy-yhteyden tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisen viennin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. On myös huomattava, että sitä, että Turkista peräisin olevaa tuontia ei sisällytetty valitukseen, ei voida pitää syrjivänä, sillä alustavassa vaiheessa ei ollut riittävästi näyttöä polkumyynnistä, vahingosta ja syy-yhteydestä Turkista tulevan tuonnin osalta.
(159)
Thaimaasta tulevan tuonnin markkinaosuus ei ylittänyt 3,5:tä prosenttia missään vaiheessa tutkimusajanjaksolla.
(160)
Edellä esitetyistä syistä päätellään, että tuonti kolmansista maista ei vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalan tilanteeseen niin, että se olisi poistanut syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
5.3.2 Markkinasegmentit
(161)
Koska markkinasegmenteistä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 156-158 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.3 Kulutus ja kysyntä
(162)
Eräs osapuoli esitti, että vahingon voitaisiin katsoa johtuvan unionissa tuotettujen tuotteiden pitkän aikavälin kysynnän vähenemisestä. Tutkimuksessa ei kuitenkaan tullut esiin tällaista suuntausta, kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa todettiin.
(163)
Koska kulutuksesta ja kysynnästä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159-166 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.4 Unionin tuotannonalan vienti
(164)
Eräs osapuoli toi esiin, että unionin keskimääräinen vientihinta oli alempi kuin keskimääräinen myyntihinta unionin markkinoilla tarkastelujaksolla. Tämä olisi voinut vaikuttaa unionin tuotannonalan kykyyn tehdä uusia investointeja tai palkata uusia työntekijöitä. Samanlainen väite toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 169 kappaleessa mainittiin, vientimyyntitoiminta ei vaikuta useimpiin vahinkoindikaattoreihin. Lisäksi voidaan väittää, että tällä myynnillä pyrittiin osaksi kompensoimaan unionin markkinoilla kärsittyä vahinkoa. Koska keskimääräiset hinnat on laskettu jakamalla samankaltaisen tuotteen myynnin kokonaisarvo tällaisen myynnin kokonaismäärällä, unionin markkinoilla tapahtuneen myynnin erilainen tuotevalikoima verrattuna vientimyyntiin voi myös aiheuttaa merkittäviä eroja keskimääräisissä myyntiarvoissa. Tämän vientimyynnin osuus oli alle 37 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaismyyntimäärästä eli unionin tuotannonalan tärkeimmät markkinat olivat edelleen selvästi unionin kotimarkkinat. Tämän vuoksi väite, jonka mukaan vientimyynti aiheutti unionin tuotannonalalle siinä määrin vahinkoa, että se poisti syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä, hylätään.
(165)
Koska unionin tuotannonalan viennistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 167-170 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.5 Tuontikiintiöiden poistaminen
(166)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs osapuoli ehdotti, että tuontikiintiöiden poistamisella olisi ollut vaikutusta unionin tuottajiin tarkastelujaksolla. Mitään sellaisia uusia tosiseikkoja ei kuitenkaan esitetty, jotka olisivat muuttaneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 kappaleessa esitettyjä päätelmiä.
(167)
Koska tuontikiintiöiden poistamisesta ei esitetty uusia perusteltuja huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 171-173 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.6 Kilpailun vastaiset toimet unionin markkinoilla
(168)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen useat osapuolet väittivät, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa tarkoitettua Saksan viranomaisten käynnistämää kartellitutkimusta tai samassa kappaleessa tarkoitettua kartellisakkoa ei ollut otettu huomioon asianmukaisesti. Sen lisäksi, mitä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174 ja 175 kappaleessa jo todettiin, näistä väitteistä voidaan todeta seuraavaa.
(169)
Saksan kartellitutkimus, jossa tutkitaan väitettyä hintojen sopimista heinäkuusta 2005 helmikuuhun 2008, on edelleen käynnissä. Koska unionin tuottajille on myönnetty luottamuksellinen kohtelu ja koska Saksassa käynnissä olevan tutkimuksen lopullisia tuloksia ei ole vielä julkaistu, tehdyn analyysin yksityiskohtia ei ole mahdollista kommentoida. Voidaan kuitenkin vahvistaa, että yksikään otokseen valitusta unionin tuottajista ei ole tämän tutkimuksen kohteena. Tutkimuksessa pääteltiin myös, että tutkitut käytännöt eivät ole vaikuttaneet mikrotaloudellisiin indikaattoreihin ja makrotaloudellisiin indikaattoreihin vain hyvin vähäisessä määrin, jos lainkaan.
(170)
Kylpyhuonekalusteita koskevista kartellipäätelmistä voidaan todeta, että hintakartellin havaittiin toimineen aktiivisesti vuosien 1992 ja 2004 välillä ja että vain yksi tuottajista toimii myös pöytä- ja keittiöesineiden sektorilla. Tämän tuottajan edustavuuden ja vahingon tarkastelun puitteissa toimittamiin tietoihin eivät vaikuta kartellikäytännöt, koska tämän tuottajan osalta on käytetty pelkästään sen pöytä- ja keittiöesineiden sektorin tietoja eikä sen kokonaistietoja. Sen vuoksi tähän kartelliin liittyvä sakko ei ole vaikuttanut tämän tuottajan toimittamiin tietoihin. On vielä muistettava, että hintojen sopiminen ajoittui tarkastelujaksoa huomattavasti edeltäneelle kaudelle. Koska unionin tuottajien nimet on pidetty luottamuksellisina, ei voida paljastaa, kuuluuko tämä yritys otokseen. Jos jonkin otokseen valitun unionin tuottajan kirjanpidossa olisi ollut kohtia (esim. kartellisakko), jotka olisivat vääristäneet vahinkoa koskevat tiedot tässä tutkimuksessa, tutkiva viranomainen olisi eristänyt ne niin, etteivät asiaankuuluvat vahinkotekijät olisi vääristyneet.
(171)
Tämän vuoksi väitteet, jotka koskevat edellä mainitun kartellitutkimuksen vaikutuksia vahingon ja syy-yhteyden analyysin, hylätään.
(172)
Eräs osapuoli mainitsi, että unionin tuottajien välillä on laittomia hintajärjestelyjä ja markkinoiden jakamisjärjestelyjä, muttei toimittanut mitään näyttöä väitteensä tueksi, minkä vuoksi väite hylätään.
(173)
Koska unionin markkinoilla esiintyvistä kilpailun vastaisista käytännöistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174-176 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.7 Valmistusmenetelmät
(174)
Koska valmistusmenetelmistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 177 ja 178 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(175)
Eräs tuoja toisti lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen samanlaisia väitteitä, jotka koskivat unionin tuottajien tuotantomenetelmien erilaisuutta verrattuna kiinalaisten tuotantolaitosten enemmän käsiteollisiin menetelmiin. Mitään sellaista näyttöä ei kuitenkaan toimitettu, joka olisi muuttanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 178 kappaleessa esitetyt päätelmät, minkä vuoksi väite hylätään lopullisesti.
5.3.8 Käytettyjen tuotteiden markkinat
(176)
Koska käytettyjen tuotteiden markkinoista ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 179-180 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.9 Talouskriisi
(177)
Eräs osapuoli totesi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 183 kappaleessa tehdään virheellinen analyysi taloudellisen elpymisen tilanteesta vuosien 2010 ja 2011 välillä ja että talouskriisin vaikutus aliarvioitiin. Nämä huomautukset toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Niiden tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä. On vielä korostettava, että esiin otetussa johdanto-osan kappaleessa todettiin, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti Kiinasta voimisti talouden taantuman vaikutusta. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184 kappaleessa tuodaan selvästi esiin talouskriisin vaikutuksesta se, että talouskriisi on saattanut vaikuttaa osaltaan unionin tuotannonalan heikkoon suoriutumiseen, vaikkakaan se ei poista syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon väliltä.
(178)
Koska talouskriisistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 181-184 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.10 Muut tekijät
(179)
Useat tuojat väittivät yhteisessä kannanotossa, että työllisyyden lasku oli normaalia kehitystä kulutustavarateollisuudessa. Väitettä ei kuitenkaan perusteltu. Vaikka tällainen suuntaus olisikin normaalia sektorilla, se ei poistanut syy-yhteyttä Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja sektorin merkittävien työpaikanmenetysten väliltä. Sen vuoksi väite hylätään.
(180)
Eräs osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan rakenteelliset puutteet yhdessä sen ylikapasiteetin kanssa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukko 3) voivat poistaa syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon väliltä. Vaikka unionin tuotannonalan tilanne olikin jo heikko tarkastelujakson alussa ja tuotannonala oli käynyt läpi rakenneuudistuksia, tutkimuksessa vahvistettiin, että se oli kilpailukykyinen ja pystyi vastaamaan asianmukaisesti kysyntään kaikilla markkinoilla. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukossa 3 esitettyä tuotannon laskua on tarkasteltava ottaen huomioon paine, joka aiheutui Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuonnin suurista määristä, kun unionin tuotannonalan vienti pysyi vakaana. Tästä syystä väitettä ei voitu hyväksyä.
(181)
Eräs osapuoli katsoi, että komissio ei ollut ottanut huomioon kaikkien vahinkoa aiheuttavien tekijöiden kumulatiivista vaikutusta. Saman väitteen ottivat esiin useat osapuolet lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Kun kuitenkin otetaan huomioon muihin eri tekijöihin liittyvät tutkimuksen tulokset, ei ole mahdollista, että niiden kumulatiivinen vaikutus olisi voinut poistaa syy-yhteyden. Useimpien muiden esiin otettujen tekijöiden vaikutus oli vähäinen tai niillä ei ollut lainkaan vaikutusta.
(182)
Eräs osapuoli katsoi, että tutkiva viranomainen ei ollut tehnyt eroa samaan aikaan esiintymisen ja syy-yhteyden välille. Tueksi toimitetut tiedot eivät kuitenkaan olleet erityisen ratkaisevia tältä osin, joten väite hylätään.
(183)
Koska muista tekijöistä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 185-190 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(184)
Koska uusia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 191 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6. UNIONIN ETU
6.1 Alustavat huomautukset
(185)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 192 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, nämä päätelmät vahvistetaan.
6.2 Unionin tuotannonalan etu
(186)
Puolalainen tuottaja, joka ei ollut valituksen esittäjä, oli tyytyväinen toimenpiteiden käyttöönottoon, kun taas Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva valmistaja, joka ei ollut valituksen esittäjä ja jolla oli tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyviä tuontietuja, vastusti toimenpiteitä. Jälkimmäinen osapuoli katsoi, että tulleilla olisi kielteinen vaikutus niihin tuottajiin, jotka täydentävät tuotevalikoimaansa kiinalaisella tuonnilla ja ovat mukautuneet globalisaatioon sellaisella liiketoimintamallilla, jossa korkean lisäarvon työ tehdään unionissa. Sen mukaan asiakkaat eivät ostaisi niin innokkaasti yrityksen tuotteita, koska se ei tarjoaisi enää täyttä tuotevalikoimaa.
(187)
Jälkimmäisen osapuolen väitteen osalta tutkittiin yrityksen tilannetta. Havaittiin, että kiinalaisten pöytäesineiden tuonti muodosti vähäisen osan sen kokonaistuonnista. Yritys kuitenkin väitti, että tuonti oli sille tärkeää, muttei täsmentänyt väitettään. Yritys ei antanut mitään lukuja omasta tuotannostaan. Yrityksen tilinpäätöksen mukaan sen voitto kokonaisliikevaihdosta ennen veroja oli yli 10 prosenttia, ja siitä suurin osa saatiin muilla kuin EU:n markkinoilla (tarkasteltavana olevasta tuotteesta ei ollut saatavilla lukuja). Tällä perusteella ei ole odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotto vaarantaisi yrityksen elinkelpoisuuden. Väitteestä, jonka mukana monille muillekin yrityksille aiheutuisi vaikeuksia toimenpiteistä, ei esitetty mitään erityistä näyttöä. Ennen vireillepanoa edustavuuden määrittämistä koskevassa vaiheessa saatujen vastausten ja myöhemmin saatujen kannanottojen perusteella ei ole viitteitä siitä, että merkittävä määrä yrityksiä olisi tällaisessa tilanteessa.
(188)
Tullien vaikutus unionin tuotannonalan valmistustoimintaan olisi positiivinen. Hiljattaisen väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen on ilmoitettu positiivisesta kehityksestä.
(189)
Edellä mainittu positiivinen kehitys vahvistaa valituksen tekijöiden toteamusta, jonka mukaan unionin tuotantoa voitaisiin lisätä huomattavasti erittäin lyhyellä varoitusajalla käyttämällä jo olemassa olevia laitoksia, koneita ja työvoimaa, kun taas suuremmat lisäykset olisivat mahdollisia pidemmällä aikavälillä. Sen vuoksi markkinoiden epäreiluihin hinnoittelukäytäntöihin puuttuminen hyödyttäisi niitä, koska uuden hintatason ansiosta lisätuotteiden valmistaminen unionissa olisi houkuttelevampaa, olivat kyseessä sitten suuret tai pienet tilaukset, erityismallit tai tavalliset tuotemerkittömät tuotteet. Tämän tuloksena syntyisi uusia työpaikkoja, joissa vaaditaan erilaisia taitoja, minkä vuoksi työttömyys vähenisi.
(190)
Väitettä, jonka mukaan olisi mahdotonta tarjota täyttä tuotevalikoimaa, ei voida hyväksyä, koska kuluttajat vaativat koko ajan muuttuvaa tuotevalikoimaa ja koska käytössä on useita hankintalähteitä.
(191)
Koska unionin tuotannonalan edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193-198 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.3 Etuyhteydettömien tuojien etu
(192)
Kaksi otoksen suurinta tuottajaa kiistivät yhteistyönsä tason kannattavuutta koskevien tietojen sekä hankintahinnan ja etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen vähittäismyynnin hinnan välisen marginaalin osalta; toinen niistä kieltäytyi antamasta kirjanpitoaan käyttöön ja väitti, että mikään ei olisi muuttunut, vaikka se olisi antanutkin sen. Osapuolet väittivät, että niiden koko ja liiketoimintamalli olivat sellaiset, että ne eivät voineet toimittaa niin tarkkoja tietoja kuin vaadittiin. Lopullisessa vaiheessa vahvistetaan, että toinen niistä kieltäytyi jälleen antamasta tuontikirjanpitoaan käyttöön ja että kumpikaan ei onnistunut pyrkimyksistään huolimatta toimittamaan kattavia ja käyttökelpoisia kannattavuustietoja eikä tietoja hankintahinnan ja etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen vähittäismyynnin hinnan välisestä marginaalista sellaisella tavalla, että toimielimet olisivat voineet käyttää niitä etuyhteydettömien tuojien tilanteen analysoimisessa. Molempien yritysten toimittamat puutteelliset tiedot niiden hankinta- ja vähittäismyyntihinnoista olivat epätäydellisyydestään huolimatta kuitenkin täysin yhdenmukaisia saatujen yleisten voittomarginaalia koskevien tietojen kanssa, jotka esitettiin tiivistettyinä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 kappaleessa.
(193)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa osapuolia kehotettiin toimittamaan asiaa koskevia kattavia ja tarkistettavissa olevia lisätietoja, joiden perusteella toimenpiteiden vaikutusta toimitusketjuun on mahdollista analysoida tarkemmin.
(194)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kaksi etuyhteydetöntä tuojaa toimitti uusia vastauksia tuojien kyselylomakkeeseen. Myös unionin etua koskevia kannanottoja saatiin muilta otoksen ulkopuolisilta tuojilta, Euroopan ja kansainvälisen kaupan järjestöltä (Foreign Trade Association), ruotsalaiselta tuojien sekä tukku- ja vähittäismyyjien järjestöltä (Svensk Handel), CCCLA:lta ja yhdeltä unionin tuottajalta, jolla oli tuonti-intressejä. Mikään kannanotoista ei sisältänyt ratkaisevia tietoja siitä, mikä on toimenpiteiden vaikutus toimitusketjuun.
(195)
Eräs osapuoli väitti, että tuotantoketjun loppupään työllisyysluku, johon tulli vaikuttaa, oli aliarvioitu, kun otetaan huomioon, että Eurostatin tilastojen mukaan jakeluyritykset työllistävät enemmän ihmisiä (33 miljoonaa) kuin valmistusyritykset (31 miljoonaa). Toimitetut luvut liittyvät kuitenkin yleisesti tuonti- ja valmistusyrityksiin, eikä niitä voitu käyttää tässä tutkimuksessa.
(196)
Useat tuojat väittivät yhteisessä kannanotossa, että viisi otokseen valittua tuojaa tarjosivat yli 10 000 työpaikkaa, jotka liittyvät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, eikä 350 niin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 200 kappaleessa todettiin. Luvut on tarkistettu uudelleen. On muistettava, että tuojien etua koskevassa analyysissä otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ja jälleenmyyntiin, mukaan luettuna tukevat toiminnot, liittyvien työpaikkojen lukumäärä. Muihin tuotteisiin tai muuhun toimintaan, kuten tukkumyyntiin tai jälleenmyyntiin, liittyvää työllisyyttä ei tietenkään pitäisi sisällyttää tähän lukumäärään. Aiemmin menettelyssä 14 tuojan ryhmä oli arvioinut tuojien tasolla toimintaan liittyvien työpaikkojen määräksi yhteensä 7 000. Luku vaikuttaa olevan asianmukainen arvio, johon on päästy sellaisen ekstrapoloinnin perusteella, jossa käytetään otokseen valittujen tuojien tilannetta siinä määrin, kuin niiden lukuja voidaan käyttää.
(197)
Useat osapuolet valittivat korkeasta bruttomarginaaliluvusta, joka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 kappaleessa, ja väittivät sen olevan harhaanjohtava. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että suurin osa tuojien otantakysymyksiin vastanneista tuojista ilmoitti hankinta- ja jälleenmyyntihinnan bruttomarginaaliksi 50-200 prosenttia, ja otokseen valittujen tuojien tilanne oli samanlainen. Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijät toimittivat vielä useita esimerkkejä, jotka tukivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 kappaleessa tarkoitetussa julkaisussa annettuja tietoja eli vahvistivat tarkasteltavana olevan tuotteen tuontihinnan ja vähittäismyyntihinnan välisen suhteen.
(198)
Eräs Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva valmistaja, jolla on tuonti-intressejä, selitti, että marginaaleja tarvitaan tiettyjen unionissa syntyvien kustannusten kattamiseksi. Sellaisia tietoja ei toimitettu, jotka olisivat mahdollistaneet näiden marginaalien laskemisen liikevaihdon perusteella.
(199)
Koska vain kolmelta otokseen kuuluvalta tuojalta saatiin tarkasteltavana olevan tuotteen tuontitoimintaan liittyviä käyttökelpoisia voittotietoja, jotka voitiin tarkistaa, ja nämä kolme tuojaa edustivat vain noin kolmea prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista, keskimääräistä painotettua voittolukua ei pidetty luotettavana, minkä vuoksi sitä ei mainittu väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. On kuitenkin huomattava, että tämä painotettu keskimääräinen luku edusti tervettä voittotasoa (6-10 prosenttia - vaihteluväliä käytetään luottamuksellisuussyistä).
(200)
Eräs tuoja väitti, että unionissa ei ole riittävästi värillisen kivitavaran tuotantoa ja että sillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tuonti Kiinasta. Sama väite esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että värillistä kivitavaraa voidaan hankkia useista lähteistä, myös unionin tuottajilta. Lisäksi unionin tuottajilla on tuotantokapasiteettia, jotta ne voivat myydä enemmän unionin markkinoille.
(201)
Tutkimuksessa kerättyjen tietojen perusteella ei voitu arvioida määrällisesti, missä määrin tuojat pystyisivät siirtämään ehdotetuista tulleista aiheutuvan hankintahinnan kohoamisen asiakkaiden maksettavaksi. Jos Kiinasta tulevaan tuontiin sovelletaan lopullista polkumyyntitullia ja kun otetaan huomioon brutto- ja nettomarginaaleja koskevat tiedot, ei ole mitään sellaisia tekijöitä, jotka osoittaisivat, että tuojien liiketoiminnan elinkelpoisuus vaarantuisi. Eräs tuoja esitti myös, että toimenpiteet eivät vaikuttaisi negatiivisesti suuriin markkinatoimijoihin ja tuojiin, joiden perusliiketoimintaan keraamiset pöytä- ja keittiöesineet eivät kuulu.
(202)
Tästä syystä päätellään, että ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla ei ole merkittävää haitallista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien tilanteeseen kokonaisuudessaan.
(203)
Koska etuyhteydettömien tuojien eduista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 199-211 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.4 Muiden talouden sektoreiden etu
(204)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleeseen sisältyvän kehotuksen lisäksi komissio otti väliaikaisten toimenpiteiden julkaisupäivänä suoraan yhteyttä asiaan liittyviin vähittäismyyjiin ja niiden järjestöihin, tuojiin, joilla on mahdollista vähittäismyyntitoimintaa, sekä suunnittelijoihin, jotka olivat komission tiedossa, ja kehotti niitä vastaamaan kyselylomakkeisiin. Jotkin vastaanottajat, jotka olivat alun perin väittäneet olevansa vähittäismyyjiä, vastasivat ettei tutkimus koske niitä, koska niillä ei ollut aktiivista liiketoimintaa. Komissio sai lopulta seitsemän uutta vastausta vähittäismyyjien kyselyyn. Näiden seitsemän vähittäismyyjän osuus oli 1 prosentti Kiinasta tulevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla. Useimmat vastauksista olivat monessa suhteessa puutteellisia, mutta ne kuitenkin analysoitiin mahdollisimman hyvin. Suunnittelijoille lähetettyyn kyselyyn ei saatu yhtään vastausta.
(205)
Näin saadut tiedot eivät tarjonneet sellaista uutta näyttöä muiden talouden sektoreiden edusta, joka olisi kumonnut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 217 kappaleessa esitetyt päätelmät.
(206)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen saatiin unionin etua muiden talouden sektoreiden kannalta koskevia kannanottoja sekä otokseen kuuluvilta että sen ulkopuolisilta tuojilta (mukaan luettuna puolalainen tuoja, joka toimii mainostuotteiden sektorilla), Euroopan ja kansainvälisen kaupan järjestöltä (Foreign Trade Association), ruotsalaiselta tuojien sekä tukku- ja vähittäismyyjien järjestöltä (Svensk Handel), useilta vähittäismyyjiltä, CCCLA:lta ja kahdeksalta kahvinpaahtoyritykseltä (niistä seitsemän sijaitsi Italiassa ja yhden päätoimipaikka oli Itävallassa).
(207)
Kahvinpaahtoyritykset väittivät, että koska markkinoita palvelevia unionin tuottajia on erittäin vähän (enintään 5) ja näistä suurin osa tuo Kiinasta joko suoraan tai sisaryritysten kautta ja koska kahvinpaahtajia on erittäin paljon (1 500-3 000), alustavassa vaiheessa esitettyjen toimenpiteiden taso estäisi niitä hankkimasta täsmälleen samoja tuotteita tulevaisuudessa. Väitettä ei voida hyväksyä. Ensinnäkin lopulliset toimenpiteet ovat alemmat kuin väliaikaiset toimenpiteet. Toiseksi tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuottajat pystyvät ottamaan käyttöön lisätuotantopotentiaalia ja palvelemaan paremmin kahvinpaahtoteollisuutta, jos Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttama vahinko poistuu. Kun otetaan huomioon unionin tuottajien suuri lukumäärä, on erittäin todennäköistä, että niiden unionin tuottajien lukumäärä, jotka voisivat ottaa vastaan tilauksia kahvinpaahtoyrityksiltä, olisi enemmän kuin viisi.
(208)
Kahvinpaahtoyritykset väittivät, että polkumyyntitoimenpiteet haittaisivat niiden vientiä kilpailukyvyn menetyksen ja Kiinan viranomaisten mahdollisten vastatoimien vuoksi. Ei kuitenkaan ole mitään näyttöä siitä, että käyttöön otettujen toimenpiteiden taso johtaisi kilpailukyvyn menetykseen, kun lisäksi otetaan huomioon, että muilla WTO:n jäsenillä on käytössä polkumyyntitoimenpiteitä, jotka vaikuttavat tähän tuotteeseen. Myöskään vastatoimia koskevan väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä.
(209)
Kahvinpaahtoyritykset totesivat, että polkumyyntitoimenpiteet johtaisivat väistämättä niiden liiketoiminnan yleiseen vähenemiseen, myynnin supistumiseen, kahvin hintojen yleiseen kohoamiseen hotelli- ja ravintolasektorilla sekä tuotteiden ja palvelujen laadun alenemiseen. Tämä vaarantaisi väitteen mukaan suoraan ja välillisesti merkittävän määrän työpaikkoja. Kun kuitenkin otetaan huomioon, mikä kahvinpaahtoyritysten perusliiketoiminta on, ja päätelmät, jotka koskevat toimenpiteiden vaikutusta toimitusketjuun, näitä väitteitä ei voida hyväksyä. On myös huomattava, että kahvinpaahtoyritysten maailmanlaajuiseen toimintaan liittyvien työpaikkojen kokonaismäärän esittämistä ei voida pitää asianmukaisena laskentaperustana niiden työpaikkojen määrälle, jotka vaarantuisivat polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton seurauksena.
(210)
Kaksi vähittäismyyjää väitti, että unionissa ei ole riittävästi uuden luuposliinin ja luuposliinin tuotantoa ja että niillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tuonti Kiinasta. Eräs tuojien järjestö esitti saman väitteen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Yleisesti ottaen on muistettava, että polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena on tasapuolisten kaupankäyntiedellytysten palauttaminen eikä tuonnin lopettaminen. Tässä tapauksessa toimenpiteiden tasoa ei voida pitää tuontia ehkäisevänä. Lisäksi tutkimuksessa vahvistettiin, että näitä tuotteita voidaan hankkia useista lähteistä, myös unionin tuottajilta. Unionin tuottajilla on myös tuotantokapasiteettia myydä enemmän unionin markkinoilla ja tätä potentiaalia voidaan hyödyntää paremmin, jos lopulliset polkumyyntitoimenpiteet otetaan käyttöön.
(211)
Eräs vähittäismyyjä väitti, että toimenpiteillä olisi negatiivinen vaikutus tiettyihin turistimarkkinoita palveleviin esineisiin. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty pitävää näyttöä. Myös kyseisten esineiden painoarvo sektorilla on vähäinen.
(212)
Eräs tuoja/tukkumyyjä väitti, että toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena muutama suuri toimija konsolidoisi markkinat vertikaalisesti. Kun kuitenkin otetaan huomioon toimijoiden lukumäärä tällä hetkellä, tämä olisi epätodennäköistä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
(213)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa jo käsiteltyjen seikkojen lisäksi on huomattava, että useat osapuolet katsoivat, että pienten yritysten, kuten vähittäismyyjien, jakelijoiden ja mainostuotteita käsittelevien yritysten, etua ei ollut otettu riittävästi huomioon. Saman väitteen toistivat useat osapuolet lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. On tunnustettava, että polkumyyntitulleista seuraavat mahdolliset hinnankorostukset saattavat vaikuttaa yleisesti enemmän mikro- ja pienyrityksiin. Ei kuitenkaan ole näyttöä siitä, että käyttöön otettujen toimenpiteiden tasolla olisi merkittävää negatiivista vaikutusta muihin talouden toimijoihin, joita voidaan pitää pk-yrityksinä. Siksi tämä väite hylätään lopullisesti.
(214)
Koska muiden talouden sektoreiden edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 212-217 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.5 Kuluttajien (kotitalouksien) etu
(215)
Komission yhteydenotoista huolimatta yksikään lopullisten ostajien etua suoraan edustava osapuoli, kuten kuluttajajärjestöt, ei antanut lausuntoja.
(216)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 222 päätelmän korkeammista hinnoista. Samanlaisia väitteitä esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
(217)
Siinä epätodennäköisessä tapauksessa, että tulli siirretään täysimääräisesti kuluttajien maksettavaksi, ja jos oletetaan, että tuontitasot ja -hinnat pysyvät samoina, polkumyyntitullit tarkoittaisivat kotitalouksille vuodessa alle yhden euron lisäkustannusta. Nämä laskelmat perustuvat tutkimusajanjakson tuontimääriin ja -arvoihin, tullin ehdotettuun tasoon sekä unionin kotitalouksien lukumäärään.
(218)
Vaikutusta ei voida pitää sellaisena, että se kumoaisi unionin tuotannonalaan kohdistuvan positiivisen vaikutuksen, joka saavutetaan rajoittamalla Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttamaa vahinkoa.
(219)
Eräs osapuoli väitti, että toimenpiteiden seurauksena edullisemmista pöytäesineistä olisi puutetta. Tämä väite esitettiin uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä, koska kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 157 kappaleessa todettiin, unionin tuotannonala palvelee kaikkia markkinoita (edullisemmat pöytäesineet mukaan luettuna).
(220)
Koska kuluttajien (kotitalouksien) edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 218-226 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.6 Unionin etua koskevat päätelmät
(221)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty arvio vahvistetaan.
(222)
Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 227-229 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
7. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
7.1 Vahingon korjaava taso
(223)
Väitettiin, että voittomarginaali, jota käytettiin laskettaessa vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavaa tullia, oli liian korkea. Väite hylättiin, kuten edellä 4.5.3.3 kohdassa selitetään.
(224)
Useat osapuolet kyseenalaistivat vahinkomarginaalin laskemisessa käytetyn tavoitevoiton. Näitä huomautuksia käsitellään 135-142 kappaleessa. Huomautusten analyysin perusteella päätellään, että 6 prosentin tavoitevoitto olisi säilyttävä.
(225)
Koska vahingon korjaavasta tasosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 230-234 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2 Lopulliset toimenpiteet
(226)
Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Kaikki tullit olisi näin ollen määrättävä todettujen polkumyyntimarginaalien suuruisiksi.
(227)
Pieni oikaisu, johon viitataan 115 ja 132 kappaleessa, johti viitehinnan alittavuuden marginaalien vähäiseen tarkistukseen, joka näkyy jäljempänä esitetyissä vahinkomarginaaleissa. Ehdotetut lopulliset polkumyyntitullit ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali (%)
Vahinkomarginaali (%)
Lopullinen tulli (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, ja Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Kaikki muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
17,9
79,0
17,9
Kaikki muut yritykset
36,1
110,1
36,1
(228)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Tästä syystä ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan Kiinasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina) nimeä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(229)
Tullien väliset suuret erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tässä tapauksessa tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Näihin erityissäännöksiin sisältyy vaatimus sellaisen pätevän kauppalaskun esittämisestä jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, joka täyttää tämän asetuksen liitteessä II esitetyt vaatimukset. Tuontiin, jonka yhteydessä ei esitetä tällaista kauppalaskua, on sovellettava kaikkiin muihin viejiin sovellettavaa jäännöspolkumyyntitullia.
(230)
Jos sellaisen yrityksen, johon sovelletaan alhaisempaa yksilöllistä tullia, vientimäärä kasvaa huomattavasti asianomaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, viennin kasvun sellaisenaan voidaan katsoa olevan perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimenpiteiden käyttöönotosta johtuva kaupan rakenteen muutos. Tällaisessa tilanteessa, jos asiaa koskevat edellytykset täyttyvät, voidaan käynnistää toimenpiteiden kiertämisen vastainen tutkimus. Tutkimuksessa voidaan tutkia muun muassa sitä, onko yksilölliset tullit syytä poistaa ja ottaa niiden sijasta käyttöön koko maata koskeva tulli.
(231)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimen muutoksesta tai uuden tuotanto- tai myyntiyksikön perustamisesta johtuvat) on toimitettava viipymättä komissiolle (11), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai uuteen tuotanto- tai myyntiyksikköön mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkina- ja vientimyynnin muutoksia. Tätä asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(232)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi koko maata koskevaa tullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla.
(233)
Mahdollisten uusien viejien ja tämän asetuksen liitteessä I mainittujen otokseen kuulumattomien mutta tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden yritysten tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi säädettävä siitä, että viimeksi mainituille yrityksille määrättyä painotettua keskimääräistä tullia sovelletaan kaikkiin sellaisiin uusiin viejiin, jotka muutoin olisivat oikeutettuja perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaiseen tarkasteluun;
(234)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ”lopullisten päätelmien ilmoittaminen”. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(235)
Kaikkia asianomaisten osapuolten esittämiä suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
7.3 Väliaikaisten polkumyyntitullien lopullinen kantaminen
(236)
Koska todetut polkumyyntimarginaalit ovat huomattavat ja unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät käyttöön otettavan lopullisen tullin suuruisena,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinasta peräisin olevia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 (Taric-koodit 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 ja 6912009010).
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Liitteessä I luetellut yritykset
17,9
Kaikki muut yritykset
36,1
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II esitetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Vapautetaan Kiinasta peräisin olevien keraamisten maustemyllyjen ja niiden keraamisten jauhavien osien, keraamisten kuorimien, keraamisten veitsenteroittimien sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettävien kordieriittikeraamisten pizzakivien tuonnissa asetuksella (EU) N:o 1072/2012 käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät
2. Kannetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, tuonnissa asetuksella (EU) N:o 1072/2012 käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
3 artikla
Edellä olevaa 1 artiklan 2 kohtaa voidaan muuttaa lisäämällä yhteistyössä toimineisiin mutta otoksen ulkopuolisiin yrityksiin uusi vientiä harjoittava tuottaja, johon voidaan näin ollen soveltaa painotettua keskimääräistä 17,9 prosentin tullia, jos jokin uusi Kiinassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja toimittaa komissiolle riittävää näyttöä siitä, että:
a)
se ei vienyt unioniin tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa kuvattua tuotetta tutkimusajanjakson (1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisenä) aikana,
b)
se ei ole etuyhteydessä yhteenkään Kiinassa toimivaan viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöön otettuja toimenpiteitä, ja
c)
se on tosiasiallisesti vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin toimenpiteiden perustana olevan tutkimusajanjakson jälkeen tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tuotemäärän viemiseksi unioniin.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä toukokuuta 2013.