KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 241/2014
af 7. januar 2014
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalgrundlagskrav for institutter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 26, stk. 4, tredje afsnit, artikel 27, stk. 2, tredje afsnit, artikel 28, stk. 5, tredje afsnit, artikel 29, stk. 6, tredje afsnit, artikel 32, stk. 2, tredje afsnit, artikel 36, stk. 2, tredje afsnit, artikel 41, stk. 2, tredje afsnit, artikel 52, stk. 2, tredje afsnit, artikel 76, stk. 4, tredje afsnit, artikel 78, stk. 5, tredje afsnit, artikel 79, stk. 2, tredje afsnit, artikel 83, stk. 2, tredje afsnit, artikel 481, stk. 6, tredje afsnit, og artikel 487, stk. 3, tredje afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Bestemmelserne i denne forordning er tæt forbundne, eftersom de alle omhandler krav til kapitalgrundlagsposter for institutter og fradrag i disse kapitalgrundlagsposter med henblik på anvendelsen af forordning (EU) nr. 575/2013. Af hensyn til sammenhængen mellem de bestemmelser, som bør træde i kraft samtidig, og for at de personer, som er omfattet af disse regler, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem, er det hensigtsmæssigt at samle alle de i forordning (EU) nr. 575/2013 krævede gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende kapitalgrundlag i én enkelt forordning.
(2)
For at forbedre konvergensen i Unionen med hensyn til den måde, hvorpå forventede udbytter fratrækkes foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang, skal der indføres et hierarki for evalueringen af fradraget: først en beslutning om udlodninger fra det relevante organ, dernæst en udbyttepolitik og endelig en historisk udbetalingsprocent.
(3)
Ud over de generelle kapitalgrundlagskrav som udbygget eller ændret i medfør af specifikke kapitalgrundlagskrav til disse typer institutter, en beskrivelse af de betingelser, hvorefter de kompetente myndigheder kan fastslå, om en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, for så vidt angår kapitalgrundlag. Dette har til formål at reducere risikoen for, at et institut kan drive virksomhed med specifik status som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut underlagt specifikke kapitalgrundlagskrav, når instituttet ikke besidder egenskaber, der er fælles for institutter i Unionens sektor for andelsbanker.
(4)
For et institut, som i henhold til national lovgivning er godkendt som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, er det i nogle tilfælde hensigtsmæssigt at skelne mellem indehaverne af instituttets egentlige kernekapitalinstrumenter og medlemmerne af det pågældende institut, eftersom medlemmer generelt skal besidde kapitalinstrumenter for at have ret til udbytte og til en del af overskuddet og reserverne.
(5)
Den fælles egenskab ved gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter er generelt, at de driver virksomhed til gavn for kunderne og medlemmerne af instituttet og som en tjenesteydelse for offentligheden. Det primære formål er ikke at generere og udbetale et finansielt afkast til eksterne kapitalindskydere, som f.eks. aktionærer i aktieselskaber. De kapitalinstrumenter, som disse institutter anvender, adskiller sig derfor fra kapitalinstrumenter, der udstedes af aktieselskaber, som generelt giver indehaverne fuld adgang til reserver og overskud i going concern-situationer og ved likvidation, og som kan overdrages til tredjemand.
(6)
Med hensyn til andelsinstitutter er det en fælles egenskab, at medlemmerne kan trække sig tilbage og dermed kræve indfrielse af deres egentlige kernekapitalinstrumenter. Det forhindrer ikke et andelsselskab i at udstede kvalificerede egentlige kernekapitalinstrumenter, hvor indehaverne ikke har mulighed for at returnere instrumenterne til instituttet, såfremt disse instrumenter er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013. Hvis et institut udsteder forskellige typer instrumenter i medfør af artikel 29 i nævnte forordning, bør nogle af disse typer instrumenter ikke tildeles rettigheder, bortset fra de instrumenter, der er anført i artikel 29, stk. 4, i nævnte forordning.
(7)
Sparekasser er generelt organiseret som fonde, hvor der ikke er en ejer af kapitalen, dvs. ingen, som deltager i kapitalen, og som kan få gavn af instituttets overskud. En af de centrale egenskaber ved gensidige selskaber er, at medlemmerne generelt ikke bidrager til instituttets kapital og ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden. Dette bør ikke forhindre sådanne institutter i - med det formål at udvikle virksomheden - at udstede egentlige kernekapitalinstrumenter til investorer eller medlemmer, der kan deltage i kapitalen og i en vis grad få andel i reserver i going concern-situationer og ved likvidation.
(8)
Alle eksisterende institutter, der er etableret og godkendt som gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i henhold til den nationale lovgivning inden den 31. december 2012, klassificeres fortsat som sådanne, for så vidt angår anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, uanset deres retlige form, så længe de fortsat opfylder de betingelser, der lå til grund for deres godkendelse som en sådan enhed i henhold til den gældende nationale lovgivning.
(9)
Når de situationer, der kan kvalificeres som indirekte finansiering for alle typer kapitalinstrumenter, defineres, er det mere praktisk og omfattende at gøre det ved at angive karakteristikaene for det modsatte begreb, nemlig direkte finansiering.
(10)
Med henblik på at anvende kapitalgrundlagsreglerne på gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser og lignende institutter, skal der tages hensyn til de særlige forhold i forbindelse med sådanne institutter. Der bør indføres regler for bl.a. at sikre, at sådanne institutter i hensigtsmæssige tilfælde kan begrænse indfrielsen af deres kapitalinstrumenter. Hvis det i henhold til gældende national lovgivning er forbudt for disse typer institutter at nægte indfrielse af sådanne instrumenter, er det derfor afgørende, at bestemmelserne vedrørende instrumenterne giver institutterne mulighed for at udskyde deres indfrielse og begrænse det beløb, der skal indfries. I betragtning af betydningen af muligheden for at begrænse eller udskyde indfrielse bør de kompetente myndigheder have beføjelse til at begrænse indfrielsen af andele, og institutter bør dokumentere beslutninger om at begrænse indfrielsen.
(11)
Det er nødvendigt at definere og tilpasse behandlingen af begrebet »gevinst ved salg« i forbindelse med en fremtidig margenindkomst inden for rammerne af securitisering til international praksis som defineret af Baselkomitéen for Banktilsyn og sikre, at genkaldelig gevinst ved salg ikke indregnes i et instituts kapitalgrundlag, som følge af den manglende permanente karakter.
(12)
For at undgå regelarbitrage og sikre en harmoniseret anvendelse af kapitalgrundlagskravene i Unionen skal der indføres en ensartet metode, for så vidt angår fradrag i kapitalgrundlaget af visse poster, som f.eks. tab i det løbende regnskabsår, udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, og aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser.
(13)
For at sikre konsistens i Unionen med hensyn til vurderingen af incitamenter til indfrielse skal der gives en beskrivelse af de tilfælde, hvor der skabes en forventning om, at instrumentet sandsynligvis vil blive indfriet. Der skal også udformes regler, som sikrer rettidig aktivering af tabsabsorberingsmekanismer for hybride instrumenter, således at disse instrumenters tabsabsorberingsevne styrkes i fremtiden. Eftersom instrumenter udstedt af enheder med særligt formål tilsynsmæssigt er mindre sikre end direkte udstedte instrumenter, skal anvendelsen af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlag begrænses strengt og underlægges stram regulering.
(14)
Behovet for at sikre tilsynsmæssigt hensigtsmæssige beregninger af institutters eksponeringer mod indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter skal afstemmes med behovet for at sikre, at dette ikke bliver unødigt byrdefuldt for dem.
(15)
Det vurderes, at de kompetente myndigheder skal gennemføre en detaljeret og omfattende proces, inden de godkender en reduktion af kapitalgrundlaget. Indfrielser, reduktioner og genkøb af kapitalgrundlagsinstrumenter bør ikke bekendtgøres for indehaverne, inden instituttet har indhentet forudgående godkendelse fra den relevante kompetente myndighed. Institutter bør forelægge en detaljeret liste over poster for den kompetente myndighed, således at denne har alle relevante oplysninger, inden den træffer beslutning om godkendelsen.
(16)
Midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlagsposter tillades med henblik på at muliggøre og tillade anvendelsen af finansielle bistandsoperationer, når det er relevant. Varigheden af sådanne fravigelser kan derfor ikke overstige varigheden af de finansielle bistandsoperationer.
(17)
For at enheder med særligt formål kan inkluderes i hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter, bør aktiver tilhørende enheder med særligt formål, som ikke investeres i kapitalgrundlagsinstrumenter udstedt af institutter, være minimale og ubetydelige. For at opnå dette skal der fastsættes et loft for disse aktiver udtrykt i forhold til de gennemsnitlige samlede aktiver tilhørende den pågældende enhed med særligt formål.
(18)
Overgangsbestemmelser har til formål at sikre en glidende overgang til det nye regelsæt, og ved anvendelsen af overgangsbestemmelserne vedrørende filtre og fradrag er det derfor vigtigt, at denne overgangsbehandling, som er fastlagt i forordning (EU) nr. 575/2013, anvendes konsistent, men i overensstemmelse med det oprindelige udgangspunkt i de nationale bestemmelser, der gennemfører Unionens foregående regelsæt repræsenteret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF (2) og 2006/49/EF (3).
(19)
Overskud af egentlige kernekapitalinstrumenter eller hybride kernekapitalinstrumenter, der er omfattet af overgangsbestemmelser i henhold til forordning (EU) nr. 575/2013, kan på grundlag af disse bestemmelser medtages inden for grænserne for instrumenter, der er omfattet af overgangsbestemmelser for lavere kapitallag. Dette kan dog ikke ændre grænserne for instrumenter, der er omfattet af overgangsbestemmelser for lavere kapitallag, og derfor bør indregning i grænserne for overgangsbestemmelser for lavere kapitallag kun tillades, hvis der er tilstrækkelig plads i det pågældende lavere lag. Da disse er overskudsinstrumenter fra det højere lag, bør det endeligt være muligt, at disse instrumenter senere omklassificeres til et højere kapitallag.
(20)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har fremsendt til Kommissionen.
(21)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for banker, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (4).
(22)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed bør kontrollere anvendelsen af denne forordning og navnlig reglerne for fastsættelse af procedurer for tilladelser til indfrielse af gensidige selskabers, andelsselskabers, sparekassers eller lignende institutters egentlige kernekapitalinstrumenter og eventuelt fremsætte ændringsforslag.
(23)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed hørte Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger om behandlingen af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber og om behandlingen af kapitalinstrumenter i virksomheder, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF (5), ved anvendelsen af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 -
VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELT
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastlægger regler vedrørende:
a)
betydningen af »forventet«, når det skal fastslås, om en forventet udgift eller et forventet udbytte er blevet fratrukket, jf. artikel 26, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
b)
de betingelser, hvorefter de kompetente myndigheder kan fastslå, om en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, jf. artikel 27, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
c)
de relevante former for indirekte finansiering af kapitalinstrumenter, jf. artikel 28, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013
d)
arten af de nødvendige indfrielsesbegrænsninger, når instituttets nægtelse af indfrielse af kapitalgrundlagsinstrumenter er forbudt i henhold til gældende national lovgivning, jf. artikel 29, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013
e)
yderligere præcisering af begrebet »gevinst ved salg«, jf. artikel 32, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
f)
anvendelsen af fradragene i egentlige kernekapitalposter og andre fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter, jf. artikel 36, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
g)
de kriterier, hvorefter en kompetent myndighed tillader et institut at reducere værdien af aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser, jf. artikel 41, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
h)
formen og arten af indfrielsesincitamenterne, arten af en opskrivning af et hybridt kernekapitalinstruments hovedstol efter en midlertidig nedskrivning, procedurerne og tidspunktet for udløsende hændelser, egenskaber ved instrumenterne, som kan være til hinder for rekapitalisering af instituttet, og anvendelse af enheder med særligt formål, jf. artikel 52, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
i)
den konservatisme, der kræves i et skøn, der anvendes som alternativ til beregningen af den underliggende eksponering for indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter, jf. artikel 76, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013
j)
visse detaljerede betingelser, der skal opfyldes, inden tilsynsmyndigheden kan give tilladelse til en reduktion af kapitalgrundlaget, og den relevante proces, jf. artikel 78, stk. 5, i forordning (EU) nr. 575/2013
k)
betingelserne for midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget, jf. artikel 79, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
l)
de aktivtyper, der kan vedrøre driften af en enhed med særligt formål, og begreberne minimal og ubetydelig med henblik på at bestemme kvalificerende hybrid kernekapital og supplerende kapital udstedt af en enhed med særligt formål, jf. artikel 83, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
m)
de detaljerede betingelser for justering af kapitalgrundlag omfattet af overgangsbestemmelser, jf. artikel 481, stk. 6, i forordning (EU) nr. 575/2013
n)
betingelserne for at indregne poster, som ikke i henhold til overgangsbestemmelser betragtes som egentlige kernekapitalposter eller hybride kernekapitalposter, i andre kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 487, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.
KAPITEL II
KAPITALGRUNDLAGSPOSTER
AFDELING 1
Egentlige kernekapitalposter og instrumenter
Underafdeling 1
Forventede udbytter og udgifter
Artikel 2
Betydningen af »forventet« i forventet udbytte i artikel 26, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Beløbet for forventet udbytte, som institutter skal fratrække foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang som omhandlet i artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013, bestemmes i overensstemmelse med stk. 2-4.
2. Når et instituts ledelsesorgan formelt har besluttet eller forelagt instituttets relevante organ et forslag til beslutning vedrørende beløbet for udbytte, der skal udloddes, fratrækkes dette beløb det tilsvarende foreløbige overskud eller overskud ved årets udgang.
3. Ved udbetaling af foreløbige udbytter reduceres det restbeløb af foreløbigt overskud, som er resultatet af beregningen i stk. 2, som skal lægges til den egentlige kernekapital, på baggrund af reglerne i stk. 2 og 4, med beløbet for forventet udbytte, der forventes udbetalt af det resterende foreløbige overskud, med de endelige udbytter for hele regnskabsåret.
4. Inden ledelsesorganet formelt har besluttet eller forelagt instituttets relevante organ et forslag til beslutning vedrørende udlodning af udbytte, skal beløbet for forventet udbytte, som instituttet skal trække fra det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang, være lig med beløbet for det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang ganget med udbetalingsprocenten for udbytte.
5. Udbetalingsprocenten for udbytte bestemmes på grundlag af den udbyttepolitik, som ledelsesorganet eller et andet relevant organ har godkendt for den pågældende periode.
6. Hvis udbyttepolitikken fastlægger et udbetalingsinterval i stedet for en fast værdi, bruges den øverste del af intervallet med henblik på stk. 2.
7. Hvis der ikke foreligger en godkendt udbyttepolitik, eller hvis den kompetente myndighed finder det sandsynligt, at instituttet ikke vil anvende sin udbyttepolitik, eller at denne politik ikke sikrer et sundt grundlag for fastsættelsen af fradragsbeløbet, baseres udbetalingsprocenten for udbytte på det højeste beløb af følgende:
a)
den gennemsnitlige udbetalingsprocent for udbytte for de tre år inden regnskabsåret
b)
udbetalingsprocenten for udbytte for året inden regnskabsåret.
8. Den kompetente myndighed kan tillade, at instituttet justerer beregningen af udbetalingsprocenten for udbytte som beskrevet i stk. 7, litra a) og b), med henblik på at udelade særlige udbytter udbetalt i perioden.
9. Beløbet for forventet udbytte, der skal fratrækkes, bestemmes under hensyntagen til reguleringsmæssige begrænsninger med hensyn til udlodninger, navnlig begrænsninger fastsat i henhold til artikel 141 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU (6). Overskuddet efter fradrag af forventede udgifter underlagt sådanne begrænsninger kan indregnes fuldt ud i den egentlige kernekapital, hvis betingelsen i artikel 26, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt. Hvis sådanne begrænsninger finder anvendelse, baseres det forventede udbytte, der skal fratrækkes, på den kapitalbevaringsplan, som den kompetente myndighed har godkendt i medfør af artikel 142 i direktiv 2013/36/EU.
10. Beløbet for forventet udbytte, der skal udbetales i en form, som ikke reducerer den egentlige kernekapital, såsom udbytte i form af aktier, også kaldet udbyttebeviser, fratrækkes ikke det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang, som skal indregnes i den egentlige kernekapital.
11. Den kompetente myndighed sikrer, at alle nødvendige fradrag i det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang og alle fradrag vedrørende forventede udbytter er foretaget, enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller andre justeringer, inden den tillader, at instituttet indregner det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang i den egentlige kernekapital.
Artikel 3
Betydningen af »forventet« i forventet udgift i artikel 26, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Beløbet for forventet udbytte, der skal indregnes, omfatter følgende:
a)
beløbet for skatter
b)
beløbet for forpligtelser eller omstændigheder, der opstår i løbet af den pågældende indberetningsperiode, som sandsynligvis vil reducere instituttets overskud, og for hvilket den kompetente myndighed ikke finder, at alle de nødvendige værdijusteringer, som f.eks. yderligere værdijusteringer i henhold til artikel 34 i forordning (EU) nr. 575/2013, eller hensættelser er blevet foretaget.
2. Forventede udgifter, der ikke allerede er regnskabsført i resultatopgørelsen, tildeles den delårsperiode, de er indtruffet i, således at den delårsperiode bærer en rimelig del af udgifterne. Væsentlige eller ekstraordinære hændelser regnskabsføres fuldt ud og omgående i den delårsperiode, de opstår i.
3. Den kompetente myndighed sikrer, at alle nødvendige fradrag i det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang og alle fradrag vedrørende forventede udgifter er foretaget, enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller andre justeringer, inden den tillader, at instituttet indregner det foreløbige overskud eller overskuddet ved årets udgang i egentlige kernekapitalposter.
Underafdeling 2
Andelsselskaber, sparekasser, gensidige selskaber og lignende institutter
Artikel 4
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et andelsselskab i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. ii), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et andelsselskab med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som et andelsselskab i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Østrig: institutter registreret som »eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)« eller »registrierte Genossenschaft« i henhold til »Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)«
b)
i Belgien: institutter registreret som »Société Coopérative/Cooperative Vennostchap« og godkendt i henhold til kongeligt dekret af 8. januar 1962 om betingelserne for godkendelse af nationale grupper af andelsselskaber og andelsselskaber
c)
i Cypern: institutter registreret som »Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ« etableret i medfør af lov om andelsselskaber fra 1985
d)
i Tjekkiet: institutter godkendt som »spořitelní a úvěrní družstvo« i henhold til »zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev«
e)
i Danmark: institutter registreret som »andelskasser« eller »sammenslutninger af andelskasser« i henhold til lov om finansiel virksomhed
f)
i Finland: institutter registreret som en af følgende:
1)
»Osuuspankki« eller »andelsbank« i henhold til »laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista« eller »lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform«
2)
»Muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos« eller »annat kreditinstitut i andelslagsform« i henhold til »laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista« eller »lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform«
3)
»Keskusyhteisö« eller »centralinstitutet« i henhold til »laki talletuspankkien yhteenliittymästä« eller »lag om en sammanslutning av inlåningsbanker«
g)
i Frankrig: institutter registreret som »sociétés coopératives« i henhold til »Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération« og godkendt som »banques mutualistes ou coopératives« i henhold til »Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II«
h)
i Tyskland: institutter registreret som »eingetragene Genossenschaft (eG)« i henhold til »Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)«
i)
i Grækenland: institutter registreret som »Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί« i henhold til lov om andelsselskaber 1667/1986, der driver virksomhed som kreditinstitutter og kan betegnes »Συνεταιριστική Τράπεζα« i henhold til lov om bankvirksomhed 3601/2007
j)
i Ungarn: institutter registreret som »Szövetkezeti hitelintézet« i henhold til lov CXII fra 1996 om kreditinstitutter og finansielle virksomheder
k)
i Italien: institutter registreret som en af følgende:
1)
»Banche popolari« som omhandlet i lovdekret nr. 385 af 1. september 1993
2)
»Banche di credito cooperativo« som omhandlet i lovdekret nr. 385 af 1. september 1993
3)
»Banche di garanzia collettiva dei fidi« som omhandlet i artikel 13 i lovdekret nr. 269 af 30. september 2003, ændret til lov nr. 326 den 24. november 2003
l)
i Luxembourg: institutter registreret som »Sociétés coopératives« som defineret i afsnit VI i lov af 10. august 1915 om kommercielle virksomheder
m)
i Nederlandene: institutter registreret som »coöperaties« eller »onderlinge waarborgmaatschappijen« i henhold til »Title 3 of Book 2 Rechtspersonen of the Burgerlijk wetboek«
n)
i Polen: institutter registreret som »bank spółdzielczy« i henhold til bestemmelserne i »Prawo bankowe«
o)
i Portugal: institutter registreret som »Caixa de Crédito Agrícola Mútuo« eller »Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo« i henhold til »Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola« godkendt ved »Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro«
p)
i Rumænien: institutter registreret som »Organizații cooperatiste de credit« i henhold til bestemmelserne i regeringens hastebekendtgørelse nr. 99/2006 om kreditinstitutter og kapitalgrundlag godkendt med ændringer og tillæg ved lov nr. 227/2007
q)
i Spanien: institutter registreret som »Cooperativas de Crédito« i henhold til »Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito«
r)
i Sverige: institutter registreret som »Medlemsbank« i henhold til »Lag (1995:1570) om medlemsbanker« eller som »Kreditmarknadsförening« i henhold til »Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse«
s)
i Det forenede Kongerige: institutter registreret som »cooperative societies« i henhold til »Industrial and Provident Societies Act 1965« og »Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et andelsselskab i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at blive klassificeret som et andelsselskab i medfør af stk. 1 kan indehaverne, som kan være medlemmer eller ikkemedlemmer af instituttet, af de egentlige kernekapitalinstrumenter, der er nævnt i stk. 3, når de kan trække sig tilbage i henhold til gældende national lovgivning, også have ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet med forbehold af begrænsningerne i den gældende nationale lovgivning, instituttets vedtægter, forordning (EU) nr. 575/2013 og denne forordning. Det betyder ikke, at instituttet ikke i medfør af gældende national lovgivning kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der er i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013, til medlemmer og ikkemedlemmer, som ikke giver indehaverne ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet.
Artikel 5
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som en sparekasse i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. iii), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som en sparekasse med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som en sparekasse i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Østrig: institutter registreret som »Sparkasse« i henhold til paragraf 1, stk. 1, i »Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)«
b)
i Danmark: institutter registreret som »Sparekasser« i henhold til lov om finansiel virksomhed
c)
i Finland: institutter registreret som »Säästöpankki« eller »Sparbank« i henhold til »Säästöpankkilaki« eller »Sparbankslag«
d)
i Tyskland: institutter registreret som »Sparkasse« som følger:
1)
»Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)«
2)
»Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern«
3)
»Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)«
4)
»Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)«
5)
»Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)«
6)
»Hessisches Sparkassengesetz«
7)
»Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)«
8)
»Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)«
9)
»Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)«
10)
Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz«
11)
»Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)«
12)
»Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe«
13)
»Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)«
14)
»Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)«
15)
»Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)«
e)
i Spanien: institutter registreret som »Cajas de Ahorros« i henhold til »Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular«
f)
i Sverige: institutter registreret som »Sparbank« i henhold til »Sparbankslag (1987:619)«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som en sparekasse i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at blive klassificeret som en sparekasse i medfør af stk. 1 må summen af kapital, reserver og foreløbigt overskud eller overskud ved årets udgang i henhold til gældende national lovgivning ikke udloddes til indehavere af egentlige kernekapitalinstrumenter. Denne betingelse vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som på going concern-basis giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning, såfremt denne andel står i forhold til deres bidrag til kapitalen og reserverne, eller i henhold til en alternativ ordning, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning. Instituttet kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der i tilfælde af instituttets insolvens eller likvidation giver indehaverne ret til reserver, som ikke nødvendigvis står i forhold til deres bidrag til kapital og reserver, hvis betingelserne i artikel 29, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.
Artikel 6
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et gensidigt selskab i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. i), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Danmark: sammenslutninger (»foreninger« eller »fonde«), der hidrører fra omdannelsen af forsikringsselskaber, realkreditinstitutter, sparekasser, andelskasser og sammenslutninger af andelskasser til aktieselskaber som defineret i lov om finansiel virksomhed
b)
i Irland: institutter registreret som »building societies« i henhold til »Building Societies Act 1989«
c)
i Det forenede Kongerige: institutter registreret som »building societies« i henhold til »Building Societies Act 1986« og institutter registreret som »savings banks« i henhold til »Savings Bank (Scotland) Act 1819«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1 i overensstemmelse med gældende national lovgivning eller dets gældende vedtægter på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at instituttet kan blive klassificeret som et gensidigt selskab i medfør af stk. 1, skal det samlede beløb for eller en del af summen af kapital og reserver ejes af instituttets medlemmer, som ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden, herunder gennem udbetaling af udbytte. Disse betingelser vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning.
Artikel 7
Virksomhedstype, der i henhold til gældende national lovgivning er godkendt som et lignende institut i medfør af artikel 27, stk. 1, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Kompetente myndigheder kan fastslå, at en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse med henblik på anden del af forordning (EU) nr. 575/2013, når alle betingelserne i stk. 2-4 er opfyldt.
2. For at et institut kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, skal dets retlige status henhøre under en af følgende kategorier:
a)
i Østrig: »Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken« i henhold til »Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)«
b)
i Finland: institutter registreret som »Hypoteekkiyhdistys« eller »Hypoteksförening« i henhold til »Laki hypoteekkiyhdistyksistä« eller »Lag om hypoteksföreningar«.
3. Med hensyn til egentlig kernekapital kan instituttet for at blive klassificeret som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, i henhold til gældende national lovgivning eller lovgivningen på niveauet for den juridiske enhed kun udstede kapitalinstrumenter nævnt i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013.
4. For at et institut kan klassificeres som et institut, der svarer til et andelsselskab, et gensidigt selskab eller en sparekasse i medfør af stk. 1, skal en eller flere af følgende betingelser også være opfyldt:
a)
Når indehaverne, som kan være medlemmer eller ikkemedlemmer af instituttet, af de egentlige kernekapitalinstrumenter, der er nævnt i stk. 3, kan trække sig tilbage i henhold til gældende nationale lovgivning, kan de også have ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet, men udelukkende med forbehold af begrænsningerne i den gældende nationale lovgivning, instituttets vedtægter, forordning (EU) nr. 575/2013 og denne forordning. Det betyder ikke, at instituttet ikke i medfør af gældende national lovgivning kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der er i overensstemmelse med artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013, til medlemmer og ikkemedlemmer, som ikke giver indehaverne ret til at returnere kapitalinstrumentet til instituttet.
b)
Summen af kapital, reserver og foreløbigt overskud eller overskud ved årets udgang må i henhold til gældende national lovgivning ikke udloddes til indehavere af egentlige kernekapitalinstrumenter. Denne betingelse vurderes at være opfyldt, når instituttet udsteder egentlige kernekapitalinstrumenter, som på going concern-basis giver indehaverne ret til en andel af overskuddet og reserverne, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning, såfremt denne andel står i forhold til deres bidrag til kapitalen og reserverne, eller i henhold til en alternativ ordning, hvis det tillades i henhold til gældende national lovgivning. Instituttet kan udstede egentlige kernekapitalinstrumenter, der i tilfælde af instituttets insolvens eller likvidation giver indehaverne ret til reserver, som ikke nødvendigvis står i forhold til deres bidrag til kapital og reserver, hvis betingelserne i artikel 29, stk. 4 og 5, i forordning (EU) nr. 575/2013 er opfyldt.
c)
Det samlede beløb for eller en del af summen af kapital og reserver ejes af instituttets medlemmer, som ikke får andel i den direkte udlodning af reserverne under den almindelige drift af virksomheden, herunder gennem udbetaling af udbytte.
Underafdeling 3
Indirekte finansiering
Artikel 8
Indirekte finansiering af kapitalinstrumenter i medfør af artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indirekte finansiering af kapitalinstrumenter som fastsat i artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 er finansiering, der ikke er direkte.
2. Med henblik på stk. 1 henviser direkte finansiering til situationer, hvor et institut har ydet et lån eller en anden form for finansiering til en investor, som anvendes til køb af dets kapitalinstrumenter.
3. Direkte finansiering omfatter også finansiering, der ydes til andre formål end køb af et instituts kapitalinstrumenter til en fysisk eller juridisk person, som har en kvalificerende besiddelse i kreditinstituttet som defineret i artikel 4, stk. 36, i forordning (EU) nr. 575/2013, eller som vurderes at være en nærtstående part som defineret i afsnit 9 i International regnskabsstandard 24 (Oplysning om nærtstående parter) som anvendt i Unionen, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 (7), under hensyntagen til yderligere retningslinjer, der fastsættes af den kompetente myndighed, hvis instituttet ikke kan godtgøre følgende:
a)
Transaktionen er realiseret på samme betingelser som andre transaktioner med tredjemand.
b)
Den fysiske eller juridiske person eller den nærtstående part er ikke afhængig af udlodningerne eller salget af de besiddede kapitalinstrumenter for at kunne betale renter og tilbagebetale finansieringen.
Artikel 9
Relevante former for indirekte finansiering af kapitalinstrumenter i medfør af artikel 28, stk. 1, litra b), artikel 52, stk. 1, litra c), og artikel 63, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. De relevante former for indirekte finansiering af købet af et instituts kapitalinstrumenter omfatter følgende:
a)
finansiering af en investors køb ved udstedelsen eller derefter af et instituts kapitalinstrumenter, der foretages af en enhed, som instituttet kontrollerer direkte eller indirekte, eller af enheder, som indgår i et af følgende elementer:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/87/EF (8) om supplerende tilsyn med kreditinstitutter, forsikringsselskaber og investeringsselskaber i et finansielt konglomerat
b)
finansiering af en investors køb ved udstedelsen eller derefter af et instituts kapitalinstrumenter, der foretages af eksterne enheder, der er dækket af en garanti eller et kreditderivat eller er sikret på anden måde, således at kreditrisikoen overføres til instituttet eller til en anden enhed, som instituttet kontrollerer direkte eller indirekte, eller til enheder, som indgår i et af følgende elementer:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF
c)
finansiering af en låntager, der overfører finansieringen til den endelige investor i forbindelse med købet, ved udstedelsen eller derefter, af et instituts kapitalinstrumenter.
2. For at ovennævnte tilfælde kan betragtes som indirekte finansiering i medfør af stk. 1 skal følgende betingelser også opfyldes, for så vidt det er relevant:
a)
investoren indgår ikke i en af følgende:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører. Med henblik herpå anses en investor for at være omfattet af anvendelsesområdet for den udvidede aggregerede beregning, hvis det relevante kapitalinstrument er underkastet konsolidering eller udvidet aggregeret beregning i overensstemmelse med artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013 på en sådan måde, at anvendelse af kapitalgrundlagsposter mere end én gang og enhver etablering af kapitalgrundlag mellem deltagerne i institutsikringsordningen forhindres. Hvis de kompetente myndigheder, jf. artikel 49, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, ikke har givet tilladelse, anses denne betingelse for at være opfyldt, når både de enheder, der er nævnt i stk. 1, litra a), og instituttet er medlemmer af den samme institutsikringsordning, og enhederne foretager fradrag i finansieringen til køb af instituttets kapitalinstrumenter, jf. artikel 36, stk. 1, litra f)-i), artikel 56, litra a)-d), og artikel 66, litra a)-d), i forordning (EU) nr. 575/2013
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF
b)
den eksterne enhed indgår ikke i en af følgende:
1)
anvendelsesområdet for instituttets regnskabsførelse eller tilsynsmæssige konsolidering
2)
anvendelsesområdet for den konsoliderede balance eller udvidede aggregerede beregning svarende til konsoliderede regnskaber, jf. artikel 49, stk. 3, litra a), nr. iv), i forordning (EU) nr. 575/2013, som udarbejdes af institutsikringsordningen eller nettet af institutter tilknyttet et centralt organ, der ikke er organiseret som en koncern, som instituttet tilhører
3)
anvendelsesområdet for det supplerende tilsyn med instituttet i overensstemmelse med direktiv 2002/87/EF.
3. Ved fastsættelsen af, om købet af et kapitalinstrument omfatter direkte eller indirekte finansiering i overensstemmelse med artikel 8, skal det beløb, der tages i betragtning, være fratrukket individuelt vurderet godtgørelse for værdiforringelse.
4. For at undgå kvalificering af direkte eller indirekte finansiering i overensstemmelse med artikel 8, eller hvis lånet eller en anden form for finansiering eller garanti ydes til en fysisk eller juridisk person, som ejer en kvalificeret andel i kreditinstituttet, eller som betragtes som en nærtstående part, jf. stk. 3, sikrer instituttet løbende, at det ikke har ydet lånet eller en anden form for finansielt eller garanti med henblik på direkte eller indirekte at tegne instituttets kapitalinstrumenter. Hvis lånet eller en anden form for finansiering eller garanti ydes til andre typer parter, foretager instituttet denne kontrol »bedst muligt«.
5. Med hensyn til gensidige selskaber, andelsselskaber og lignende institutter, hvor en kunde i henhold til national lovgivning eller instituttets vedtægter skal tegne kapitalinstrumenter for at modtage et lån, betragtes dette lån ikke som direkte eller indirekte finansiering, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
Tegningsbeløbet betragtes som ubetydeligt af den kompetente myndighed.
b)
Formålet med lånet er ikke at købe kapitalinstrumenter af det institut, der yder lånet.
c)
Tegningen af et eller flere af instituttets kapitalinstrumenter er nødvendig, for at modtageren af lånet kan blive medlem af et gensidigt selskab, et andelsselskab eller et lignende institut.
Underafdeling 4
Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter
Artikel 10
Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter udstedt af gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1 Et institut må kun udstede egentlige kernekapitalinstrumenter med indfrielsesmulighed, når dette er tilladt i henhold til gældende national lovgivning.
2 Instituttets mulighed for at begrænse indfrielsen i henhold til bestemmelserne vedrørende kapitalinstrumenter omhandlet i artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 omfatter både retten til at udskyde indfrielsen og retten til at begrænse det beløb, der indfries. Instituttet kan udskyde indfrielsen eller begrænse det beløb, der indfries, i en ubegrænset periode, jf. stk. 3.
3 Omfanget af indfrielsesbegrænsninger fastsat i bestemmelserne vedrørende instrumenterne bestemmes af instituttet på grundlag af dets til enhver tid tilsynsmæssige situation med hensyn til bl.a.:
a)
instituttets generelle finansielle, likviditetsmæssige og solvensmæssige situation
b)
beløbet for egentlig kernekapital, kernekapital og samlet kapital sammenlignet med den samlede risikoeksponering beregnet i overensstemmelse med kravene i artikel 92, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013, specifikke kapitalgrundlagskrav, jf. artikel 104, stk. 1, lita a), i direktiv 2013/36/EU, og kombinerede bufferkrav som fastlagt i artikel 128, stk. 6, i nævnte direktiv.
Artikel 11
Begrænsninger for indfrielse af kapitalinstrumenter udstedt af gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 29, stk. 2, litra b), og artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indfrielsesbegrænsninger anført i kontraktlige eller juridiske bestemmelser, som regulerer instrumentet, forhindrer ikke den kompetente myndighed i at indføre yderligere hensigtsmæssige indfrielsesbegrænsninger som omhandlet i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. De kompetente myndigheder vurderer grundlaget for indfrielsesbegrænsninger anført i kontraktlige eller juridiske bestemmelser, som regulerer instrumentet. De skal kræve, at institutter tilpasser de tilsvarende kontraktlige bestemmelser, hvis de ikke finder, at grundlaget for begrænsninger er hensigtsmæssigt. Hvis instrumenterne er underlagt national lovgivning, fordi der ikke foreligger kontraktlige bestemmelser, skal lovgivningen give instituttet mulighed for at begrænse indfrielsen som beskrevet i artikel 10, stk. 1-3, for at instrumenterne kan betegnes som egentlig kernekapital.
3 Beslutninger om at begrænse indfrielsen dokumenteres internt og indberettes skriftligt af instituttet til den kompetente myndighed med angivelse af begrundelsen for, at indfrielse på baggrund af kriterierne i stk. 3 er blevet nægtet helt eller delvist eller er blevet udskudt.
4. Hvis der træffes flere beslutninger om at begrænse indfrielse inden for samme periode, kan institutter dokumentere disse beslutninger i et sæt dokumenter.
AFDELING 2
Filtre
Artikel 12
Begrebet »gevinst ved salg« i medfør af artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Begrebet »gevinst ved salg« omhandlet i artikel 32, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 betyder enhver registreret gevinst ved salg for instituttet, der registreres som en stigning i en kapitalgrundlagspost og er tilknyttet fremtidig margenindkomst, der opnås ved salg af securitiserede aktiver, når de fjernes fra instituttets balance i forbindelse med en securitiseringstransaktion.
2. Den registrerede gevinst ved salg bestemmes som forskellen mellem følgende litraer a) og b) som fastlagt inden for rammerne af de relevante regnskabsregler:
a)
nettoværdien af de modtagne aktiver, herunder nye aktiver, der opnås, minus andre aktiver, der afgives, eller nye forpligtelser, der påtages
b)
den regnskabsmæssige værdi af de securitiserede aktiver eller af den del, der ikke længere indregnes.
3. Den registrerede gevinst af salg, som er tilknyttet fremtidig margenindkomst, henviser i denne sammenhæng til den forventede fremtidige »mer-spread«, som defineret i artikel 242 i forordning (EU) nr. 575/2013.
AFDELING 3
Fradrag i egentlige kernekapitalposter
Artikel 13
Fradrag af tab i det løbende regnskabsår i medfør af artikel 36, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Med henblik på at beregne dets egentlige kernekapital i løbet af året, og uanset om instituttet afslutter sit regnskab ved afslutningen af hver delårsperiode, udarbejder instituttet resultatopgørelse og fratrækker eventuelle tab i de egentlige kernekapitalposter, efterhånden som de opstår.
2. Med henblik på at udarbejde instituttets resultatopgørelse i overensstemmelse med stk. 1 bestemmes indtægter og udgifter i samme proces og på grundlag af samme regnskabsregler som dem, der benyttes i forbindelse med årsregnskabet. Indtægter og udgifter anslås konservativt og tildeles den delårsperiode, de er indtruffet i, således at den delårsperiode bærer en rimelig del af de forventede årlige indtægter og udgifter. Væsentlige eller ekstraordinære hændelser regnskabsføres fuldt ud og omgående i den delårsperiode, de opstår i.
3. Hvis tab for det løbende regnskabsår allerede er fratrukket egentlige kernekapitalposter som følge af et delårs- eller årsregnskab, er fradrag ikke nødvendigt. For så vidt angår denne artikel, betyder årsregnskab, at overskud og tab er blevet bestemt efter afslutning af delårsregnskabet eller årsregnskabet i overensstemmelse med de gældende regnskabsregler, som instituttet er underlagt i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder og Rådets direktiv 86/635/EØF (9) om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber.
4. Stk. 1-3 finder ligeledes anvendelse på gevinster og tab indregnet i akkumuleret anden totalindkomst.
Artikel 14
Fradrag af udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, i medfør af artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Fradrag af udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, omhandlet i artikel 36, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 575/2013 foretages i henhold til stk. 2 og 3.
2. Udligningen af udskudte skatteaktiver i tilknyttede udskudte skatteforpligtelser foretages separat for hver skattepligtig enhed. Tilknyttede udskudte skatteforpligtelser begrænses til de forpligtelser, der kan henføres til skattelovgivningen i samme jurisdiktion som de udskudte skatteaktiver. Ved beregningen af udskudte skatteaktiver og -forpligtelser på konsolideret niveau medtager en skattepligtig enhed alle de enheder, der indgår i den samme koncern, skattemæssige konsolidering, skatteenhed eller konsoliderede selvangivelse i henhold til gældende national lovgivning.
3. Beløbet for tilknyttede udskudte skatteforpligtelser, der kan udlignes i udskudte skatteaktiver, som afhænger af fremtidig rentabilitet, er lig med forskellen mellem beløbet i litra a) og beløbet i litra b):
a)
beløbet for udskudte skatteforpligtelser som indregnet i henhold til de gældende regnskabsregler
b)
beløbet for udskudte skatteforpligtelser, der følger af immaterielle aktiver og aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser.
Artikel 15
Fradrag af aktiver i ydelsesbaserede pensionskasser i medfør af artikel 36, stk. 1, litra e), og artikel 41, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Den kompetente myndighed giver kun den forudgående tilladelse, der er nævnt i artikel 41, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis den uindskrænkede ret til at anvende aktiverne i en ydelsesbaseret pensionskasse medfører omgående og uhindret adgang til aktiverne, f.eks. hvis anvendelsen af aktiverne ikke forhindres af begrænsninger, og tredjemand ikke har nogen form for krav på disse aktiver.
2. Der kan være tale om uhindret adgang til aktiver, når instituttet ikke skal anmode om og indhente specifik godkendelse fra pensionsmidlernes forvalter eller pensionsmodtagerne, hver gang det anvender overskydende midler i pensionskassen.
Artikel 16
Fradrag af forventet skat i medfør af artikel 36, stk. 1, litra l), og artikel 56, litra f), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis instituttet anvender regnskabsregler og regnskabspolitikker, der omhandler fuld indregning af løbende og udskudte skatteforpligtelser med tilknytning til transaktioner og andre hændelser, der er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen, kan instituttet overveje, om forventet skat allerede er indregnet. Den kompetente myndighed sikrer sig, at alle nødvendige fradrag er foretaget enten i henhold til de gældende regnskabsregler eller i henhold til andre justeringer.
2. Når instituttet beregner sin egentlige kernekapital på grundlag af årsregnskaber udarbejdet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1606/2002, er betingelsen i stk. 1 opfyldt.
3. Hvis betingelsen i stk. 1 ikke er opfyldt, reducerer instituttet sin egentlige kernekapitalposter med det anslåede beløb for løbende og udskudte skatteforpligtelser, som endnu ikke er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen i forbindelse med transaktioner og andre hændelser, der er medtaget i balancen eller resultatopgørelsen. Det anslåede beløb for løbende og udskudt skat bestemmes ved hjælp af en metode, der svarer til metoden i forordning (EF) nr. 1606/2002. Det anslåede beløb for udskudt skat må ikke modregnes udskudte skatteaktiver, der ikke er indregnet i regnskabet.
AFDELING 4
Andre fradrag i egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter
Artikel 17
Andre fradrag for kapitalinstrumenter i finansielle institutter i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Besiddelser af kapitalinstrumenter i finansielle institutter som defineret i artikel 4, stk. 26, i forordning (EU) nr. 575/2013 fratrækkes efter følgende beregninger:
a)
Alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for det finansielle institut, der har udstedt dem, og som uden begrænsning er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital, såfremt det finansielle institut er underlagt solvenskrav.
b)
Alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for udstederen, og som er uamortisable, absorberer den første og forholdsvist største andel af tab, efterhånden som de opstår, er efterstillet alle andre krav i tilfælde af insolvens og likvidation og har ingen præferenceudlodninger eller forudbestemte udlodninger, fratrækkes de egentlige kernekapitalposter, såfremt det finansielle institut ikke er underlagt solvenskrav.
c)
Alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital.
d)
Alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital Hvis beløbet for den hybride kernekapital ikke er tilstrækkeligt, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital.
e)
Andre instrumenter, der indgår i det finansielle instituts kapitalgrundlag i henhold til de gældende bestemmelser om tilsyn, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b), c) eller d) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.
2. I de tilfælde, der er nævnt i stk. 3, anvender institutterne fradragene som fastsat i forordning (EU) nr. 575/2013 for besiddelser af kapitalinstrumenter baseret på en tilsvarende fradragsmetode. For så vidt angår dette stykke, betyder en tilsvarende fradragsmetode en metode, der anvender fradraget på den samme kapitalpost, som kapitalen ville være kvalificeret til, hvis den var udstedt af instituttet selv.
3. De fradrag, der er nævnt i stk. 1, finder ikke anvendelse i følgende tilfælde:
a)
hvis en kompetent myndighed har godkendt og fører tilsyn med det finansielle institut, og det finansielle institut er underlagt tilsynsmæssige krav svarende til de krav, der gælder for institutter i medfør af forordning (EU) nr. 575/2013. Denne tilgang anvendes over for finansielle institutter fra tredjelande, hvis der er udført en ækvivalensvurdering af det pågældende tredjelands tilsynsordninger i henhold til nævnte forordning, og hvis det er konkluderet, at det pågældende tredjelands tilsynsordning mindst svarer til den ordning, der anvendes i Unionen
b)
hvis det finansielle institut er udsteder af elektroniske penge, jf. definitionen i artikel 2 i direktiv 2009/110/EF (10), og ikke er omfattet af de fakultative undtagelser, der er fastsat i nævnte direktivs artikel 9
c)
hvis det finansielle institut er et betalingsinstitut, jf. definitionen i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/64/EF (11), og ikke er omfattet af undtagelser omhandlet i nævnte direktivs artikel 26
d)
hvis det finansielle institut er en forvalter af alternative investeringsfonde, jf. definitionen i artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/61/EU (12) eller et administrationsselskab, jf. definitionen i artikel 2, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF (13).
Artikel 18
Kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er underlagt solvensordningen, som ikke er ækvivalent med den ordning, der er fastsat i afsnit I, kapitel VI, i direktiv 2009/138/EF i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 227 i nævnte direktiv, eller som ikke er blevet vurderet, fratrækkes på følgende måde:
a)
alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, som gælder for de tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der har udstedt dem, og som uden begrænsning i henhold til tredjelandsordningen er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital
b)
alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital
c)
alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital. Hvis dette overskydende beløb overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital
d)
for tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er underlagt tilsynsmæssige solvenskrav, fratrækkes andre instrumenter, der indgår i tredjelandsforsikringsselskaberne eller -genforsikringsselskabernes kapitalgrundlag i henhold til den gældende solvensordning, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b), eller c) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.
2. Hvis tredjelandets solvensordning, herunder kapitalgrundlagskrav, er blevet vurderet som svarende til den ordning, der er fastsat i afsnit I, kapitel VI, i direktiv 2009/138/EF i overensstemmelse med den procedure, der er fastsat i artikel 227 i nævnte direktiv, behandles besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber som besiddelser af kapitalinstrumenter i tredjelandsforsikringsselskaber og -genforsikringsselskaber, der er tilladt i overensstemmelse med artikel 14 i direktiv 2009/138/EF.
3. I de tilfælde, der er nævnt i denne artikels stk. 2, anvender institutter fradragene som anført i artikel 44, litra b), artikel 58, litra b), og artikel 68, litra b), i forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår besiddelser af kapitalposter i forsikringsselskaber.
Artikel 19
Kapitalinstrumenter i virksomheder, som ikke er omfattet af anvendelsesområdet for direktiv 2009/138/EF, i medfør af artikel 36, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
Besiddelser af kapitalinstrumenter i virksomheder, som ikke er omfattet af direktiv 2009/138/EF, jf. artikel 4 i nævnte direktiv, fratrækkes på følgende måde:
a)
alle instrumenter, der er kvalificeret som kapital i henhold til den selskabslovgivning, der gælder for den virksomhed, der har udstedt dem, og som uden begrænsning er indregnet i det lovpligtige kapitalgrundlags højeste kvalitetstrin, fratrækkes den egentlige kernekapital
b)
alle efterstillede instrumenter, der absorberer tab på going concern-basis, herunder muligheden for at annullere kuponrenteudbetalinger, fratrækkes den hybride kernekapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det overskydende beløb den egentlige kernekapital
c)
alle andre efterstillede instrumenter fratrækkes den supplerende kapital. Hvis beløbet for disse efterstillede instrumenter overstiger beløbet for den supplerende kapital, fratrækkes det overskydende beløb den hybride kernekapital Hvis dette beløb overstiger beløbet for den hybride kernekapital, fratrækkes det resterende overskydende beløb den egentlige kernekapital
d)
andre instrumenter, der indgår i virksomhedens kapitalgrundlag i henhold til den gældende solvensordning, eller andre instrumenter, for hvilke instituttet ikke kan godtgøre, at betingelserne i litra a), b) eller c) finder anvendelse, fratrækkes den egentlige kernekapital.
KAPITEL III
HYBRID KERNEKAPITAL
AFDELING 1
Formen og arten af indfrielsesincitamenter
Artikel 20
Formen og arten af indfrielsesincitamenter i medfør af artikel 52, stk. 1, litra g),og artikel 63, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indfrielsesincitamenter er alle egenskaber, der pr. udstedelsesdatoen skaber en forventning om, at kapitalinstrumentet sandsynligvis indfries.
2. De incitamenter, der er nævnt i stk. 1, omfatter bl.a. følgende former:
a)
en call option kombineret med en stigning i instrumentets kreditspænd, hvis det pågældende call ikke anvendes
b)
en call option kombineret med et krav eller en investoroption om at konvertere instrumentet til et egentligt kernekapitalinstrument, hvis det pågældende call ikke anvendes
c)
en call option kombineret med en ændring i referencesatsen, hvor kreditspændet over den anden referencesats er større end den oprindelige betalingssats minus swapsatsen
d)
en call option kombineret med en forøgelse af indfrielsesbeløbet i fremtiden
e)
en remarketing option kombineret med en stigning i instrumentets kreditspænd eller en ændring i referencesatsen, hvor kreditspændet over den anden referencesats er større end den oprindelige betalingssats minus swapsatsen, hvis der ikke foretages remarketing af instrumentet
f)
marketing af instrumentet på en sådan måde, at investorerne får en forventning om, at instrumentet vil blive indfriet.
AFDELING 2
Konvertering eller nedskrivning af hovedstol
Artikel 21
Arten af opskrivning af hovedstol efter en nedskrivning i medfør af artikel 52, stk. 1, litra n), og artikel 52, stk. 2, litra c), nr. ii), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Nedskrivningen af hovedstolen gælder pro rata for alle indehavere af hybride kernekapitalinstrumenter, som omfatter en tilsvarende nedskrivningsmekanisme og et identisk udløsningsniveau.
2. For at nedskrivningen kan betragtes som midlertidig, skal alle følgende betingelser være opfyldt:
a)
Alle udlodninger, der skal foretages efter en nedskrivning, baseres på det reducerede hovedstolsbeløb.
b)
Opskrivninger baseres på overskud, efter at instituttet har truffet en formel beslutning, som bekræfter det endelige overskud.
c)
Opskrivning af instrumentet eller udbetaling af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb effektueres alene efter instituttets skøn med forbehold af de begrænsninger, der følger af litra d), e) og f), og instituttet er ikke forpligtet til at effektuere eller accelerere en opskrivning under bestemte omstændigheder.
d)
En opskrivning effektueres pro rata mellem lignende hybride kernekapitalinstrument, der er blevet nedskrevet.
e)
Det maksimale beløb, der kan tilskrives den samlede opskrivning af instrumentet sammen med udbetalingen af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb, er lig med instituttets overskud ganget med det beløb, der fås ved at dividere det beløb, der er fastsat i nr. 1), med det beløb, der er fastsat i nr. 2):
1)
summen af det nominelle beløb for alle instituttets hybride kernekapitalinstrumenter inden nedskrivning, som er blevet nedskrevet
2)
instituttets samlede kernekapital.
f)
Summen af eventuelle opskrivningsbeløb og udbetalinger af kuponrente af det reducerede hovedstolsbeløb behandles som en betaling, der resulterer i en reduktion af den egentlige kernekapital og er sammen med andre udlodninger af egentlige kernekapitalinstrumenter underlagt begrænsningerne vedrørende det maksimale udlodningsbeløb omhandlet i artikel 141, stk. 2, i direktiv 2013/36/EU, som gennemført i national lovgivning.
3. Med henblik på stk. 2, litra e), foretages beregningen på det tidspunkt, hvor opskrivningen effektueres.
Artikel 22
Procedurer og tidspunkter for at bestemme, at en udløsende hændelse er indtruffet, i medfør af artikel 52, stk. 1, litra n), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis instituttet konstaterer, at den egentlige kernekapitalprocent er faldet under det niveau, der aktiverer konvertering eller nedskrivning af instrumentet på niveauet for anvendelse af kravene i første del, afsnit II, i forordning (EU) nr. 575/2013, afgør ledelsesorganet eller et andet relevant organ i instituttet omgående, at en udløsende hændelse er indtruffet, og instituttet er uigenkaldeligt forpligtet til at nedskrive eller konvertere instrumentet.
2. Det beløb, der skal nedskrives eller konverteres, fastlægges så hurtigt som muligt og senest en måned fra det tidspunkt, hvor det er konstateret, at en udløsende hændelse er indtruffet, jf. stk. 1.
3. Den kompetente myndighed kan kræve, at den maksimale periode på en måned, jf. stk. 2, reduceres, hvis den vurderer, at det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, kan fastsættes med tilstrækkelig sikkerhed, eller hvis den vurderer, at en omgående konvertering eller nedskrivning er nødvendig.
4. Hvis uafhængig kontrol af det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, er påkrævet i henhold til bestemmelserne vedrørende det pågældende hybride kernekapitalinstrument, eller hvis den kompetente myndighed kræver en uafhængig kontrol med henblik på at bestemme det beløb, der skal konverteres eller nedskrives, skal ledelsesorganet eller et andet relevant organ i instituttet sikre, at dette sker omgående. Den uafhængige kontrol udføres så hurtigt som muligt og må ikke hindre instituttets nedskrivning eller konvertering af det hybride kernekapitalinstrument og muligheder for at opfylde kravene i stk. 2 og 3.
AFDELING 3
Elementer af instrumenter, der kan være til hinder for rekapitalisering
Artikel 23
Elementer af instrumenter, der kan være til hinder for rekapitalisering, i medfør af artikel 52, stk. 1, litra o), i forordning (EU) nr. 575/2013
Elementer, der kan være til hinder for rekapitalisering af et institut omfatter bestemmelser, som kræver, at instituttet kompenserer eksisterende indehavere af kapitalinstrumenter, hvis et nyt kapitalinstrument udstedes.
AFDELING 4
Anvendelse af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlagsinstrumenter
Artikel 24
Anvendelse af enheder med særligt formål til indirekte udstedelse af kapitalgrundlagsinstrumenter i medfør af artikel 52, stk. 1, litra p), og artikel 63, litra n), i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis instituttet eller en enhed omfattet af konsolideringen i henhold til første del, afsnit II, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 udsteder et kapitalinstrument, der tegnes af en enhed med særligt formål, indregnes dette kapitalinstrument ikke - på niveauet for instituttet eller ovennævnte enhed - som kapital af højere kvalitet end den laveste kvalitet af kapital, der udstedes til den pågældende enhed med særligt formål, og kapital, som den pågældende enhed med særligt formål udsteder til tredjemand. Dette krav gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
2. De rettigheder, der tildeles indehaverne af instrumenter udstedt af en enhed med særligt formål, må ikke være gunstigere, end hvis de var udstedt direkte af instituttet eller af en enhed omfattet af konsolideringen i henhold til første del, afsnit II, kapitel 2, i forordning (EU) nr. 575/2013.
KAPITEL IV
GENERELLE KRAV
AFDELING 1
Indirekte besiddelser hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter
Artikel 25
Den krævede konservatisme i et skøn, der anvendes som alternativ til beregningen af den underliggende eksponering, i medfør af artikel 76, stk. 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Et skøn er tilstrækkeligt konservativt, hvis en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
hvis investeringsmandatet for indekset angiver, at et kapitalinstrument i en enhed i den finansielle sektor, som indgår i indekset, ikke kan overstige en maksimal procentdel af indekset, anvender instituttet den procentdel som et skøn af værdien af de besiddelser, der fratrækkes egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter eller supplerende kapitalposter i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, eller den egentlige kernekapital, hvis instituttet ikke kan afgøre besiddelsens præcise art
b)
hvis instituttet ikke kan fastlægge den maksimale procentdel nævnt i litra a), og indekset ifølge investeringsmandatet eller andre relevante oplysninger omfatter kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, fratrækker instituttet hele beløbet for indeksbesiddelserne egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter eller supplerende kapitalposter i overensstemmelse med artikel 17, stk. 2, eller den egentlige kernekapital, hvis instituttet ikke kan afgøre besiddelsens præcise art.
2. Med henblik på stk. 1 gælder følgende:
a)
en indirekte besiddelse, der hidrører fra besiddelser af indeksinstrumenter, omfatter den andel af indekset, der er investeret i egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter i enheder i den finansielle sektor, der indgår i indekset
b)
Et indeks omfatter bl.a. indekskapital-, aktie- eller obligationsindeks eller andre ordninger, hvor det underliggende instrument er et instrument udstedt af en enhed i den finansielle sektor.
Artikel 26
Betydningen af »stor administrativ byrde« i artikel 76, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. For så vidt angår artikel 76, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, er en stor administrativ byrde situationer, hvor løbende anvendelse af look-through over for kapitalbesiddelser i enheder i den finansielle sektor efter de kompetente myndigheders opfattelse ikke kan begrundes. I vurderingen af arten af situationer, der repræsenterer en stor administrativ byrde, tager de kompetente myndigheder hensyn til den lave væsentlighed af og korte besiddelsesperiode for sådanne positioner. En besiddelsesperiode af kort varighed kræver, at instituttet dokumenterer stærk likviditet for indekset.
2. Med henblik på stk. 1 vurderes en position at være af lav væsentlighed, hvis alle følgende betingelser er opfyldt:
a)
Den individuelle nettoeksponering hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through overstiger ikke 2 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.
b)
Den aggregerede nettoeksponering hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through overstiger ikke 5 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.
c)
Summen af aggregerede nettoeksponeringer hidrørende fra besiddelser af indeksinstrumenter målt før look-through og fra andre besiddelser, der skal fratrækkes i henhold til artikel 36, stk. 1, litra h), i forordning (EU) nr. 575/2013, overstiger ikke 10 % af de egentlige kernekapitalposter som beregnet i artikel 46, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013.
AFDELING 2
Tilsynsmyndighedens tilladelse til reduktion af kapitalgrundlaget
Artikel 27
Betydningen af »forsvarlige i forhold til instituttets indtjeningsevne« i medfør af artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
Forsvarlige i forhold til instituttets indtjeningsevne som fastsat i artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013 betyder, at instituttets rentabilitet - som vurderet af den kompetente myndighed - fortsat er sund eller ikke ændres negativt, efter at instrumenterne er erstattet med med kapitalgrundlagsinstrumenter af samme eller højere kvalitet, på den pågældende dato eller inden for overskuelig fremtid. Den kompetente myndighed skal i sin vurdering tage højde for instituttets rentabilitet i stresssituationer.
Artikel 28
Procedure og datakrav i forbindelse med instituttets ansøgning om tilladelse til at foretage indfrielse, reduktion eller genkøb i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Indfrielser, reduktioner og genkøb af kapitalgrundlagsinstrumenter må ikke bekendtgøres for indehavere af instrumenter, inden instituttet har indhentet forudgående godkendelse fra den kompetente myndighed.
2. Hvis der er tilstrækkelig sikkerhed for, at indfrielser, reduktioner og genkøb vil finde sted, og når der er indhentet forudgående godkendelse fra den kompetente myndighed, fratrækker instituttet de tilsvarende beløb, som skal indfries, reduceres eller genkøbes, i de tilsvarende elementer af kapitalgrundlaget, inden selve indfrielserne, reduktionerne eller genkøbene effektueres. Tilstrækkelig sikkerhed vurderes at eksistere, når instituttet offentligt har bekendtgjort, at det agter at indfri, reducere eller genkøbe et kapitalgrundlagsinstrument.
3. Stk. 1 og 2 gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
Artikel 29
Instituttets ansøgning om tilladelse til at foretage indfrielse, reduktion eller genkøb i medfør af artikel 77 og artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 og passende omfang af begrænsningen af indfrielsen i medfør af artikel 78, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Et institut skal indgive en ansøgning til den kompetente myndighed, inden det reducerer eller genkøber egentlig kernekapitalinstrumenter eller førtidsindfrier, indfrier eller genkøber hybride kernekapitalinstrumenter og supplerende kapitalinstrumenter.
2. Ansøgningen kan omfatte en plan for udførelsen af de aktioner, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, for flere kapitalinstrumenter inden for en begrænset periode.
3. Ved genkøb af egentlige kernekapitalinstrumenter, hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter med henblik på opgørelse til markedsværdi kan de kompetente myndigheder på forhånd give deres tilladelse i overensstemmelse med kriterierne i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 til de aktioner, der er anført i artikel 77 i nævnte forordning, for et forudbestemt beløb:
a)
For egentlige kernekapitalinstrumenter må dette beløb ikke overstige det laveste af følgende beløb:
1)
3 % af beløbet af den omhandlede udstedelse
2)
10 % af det beløb, hvormed den egentlige kernekapital overstiger summen af egentlige kernekapitalkrav i henhold til artikel 92 i forordning (EU) nr. 575/2013, de specifikke kapitalgrundlagskrav omhandlet i artikel 104, stk. 1, litra a), i direktiv 2013/36/EU, og det kombinerede bufferkrav som defineret i artikel 128, stk. 6, i nævnte direktiv.
b)
For hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter må det forudbestemte beløb ikke overstige det laveste af følgende beløb:
1)
10 % af beløbet af den omhandlede udstedelse
2)
3 % af det samlede beløb af udestående hybride kernekapitalinstrumenter eller supplerende kapitalinstrumenter.
4. De kompetente myndigheder kan også på forhånd give deres tilladelse til de aktioner, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, hvis de tilknyttede kapitalgrundlaginstrumenter overdrages til instituttets medarbejdere som en del af deres aflønning. Institutter skal underrette de kompetente myndigheder, hvis kapitalgrundlagsinstrumenter erhverves til disse formål, og fratrække disse instrumenter i kapitalgrundlaget ved hjælp af en tilsvarende fradragsmetode for den periode, de besiddes af instituttet. Tilsvarende fradrag kræves ikke længere, hvis udgifterne i forbindelse med en aktion omhandlet i dette stykke allerede er indregnet i kapitalgrundlaget i medfør af et delårs- eller årsregnskab.
5. En kompetent myndighed kan i overensstemmelse med kriterierne i artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013 på forhånd give sin tilladelse til en aktion, der er anført i artikel 77 i nævnte forordning, for et forudbestemt beløb, når det beløb af kapitalgrundlagsinstrumenter, der førtidsindfries, indfries eller genkøbes, er ubetydeligt i forhold til det udstående beløb af den tilsvarende udstedelse eller førtidsindfrielsen, indfrielsen eller genkøbet.
6. Stk. 1-5 gælder på konsolideret, delkonsolideret og individuelt plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
Artikel 30
Indhold af instituttets ansøgning i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Den ansøgning, der er nævnt i artikel 29, skal ledsages af følgende oplysninger:
a)
en velbegrundet forklaring af rationalet for at udføre en af de aktioner, der er nævnt i artikel 29, stk. 1
b)
oplysninger om kapitalkrav og kapitalbuffere, som dækker en periode på mindst tre år, herunder kapitalgrundlagets niveau og sammensætning før og efter gennemførelsen af aktionen og virkningen af aktionen på de reguleringsmæssige krav
c)
virkningen på instituttets rentabilitet af en erstatning af et kapitalinstrument som anført i artikel 78, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 575/2013
d)
en evaluering af de risici, som instituttet eksponeres eller kan blive eksponeret for, og om kapitalgrundlaget sikrer tilstrækkelig dækning af sådanne risici, herunder stresstest af de væsentlige risici, der dokumenterer de potentielle tab ved forskellige scenarier
e)
oplysninger, som den kompetente myndighed finder nødvendige for at kunne evaluere, om det er hensigtsmæssigt at give tilladelse i overensstemmelse med artikel 78 i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. Den kompetente myndighed fritager instituttet for indsendelsen af nogle af oplysningerne i stk. 2, hvis den i forvejen har adgang til disse oplysninger.
3. Stk. 1 og 2 gælder på individuelt, konsolideret og delkonsolideret plan for anvendelse af tilsynsmæssige krav.
Artikel 31
Tidspunkt for instituttets indsendelse af ansøgning og den kompetente myndigheds behandling heraf i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Instituttet indgiver en udførlig ansøgning og de oplysninger, der er nævnt i artikel 29 og 30, til den kompetente myndighed senest tre måneder inden den dato, hvor en af aktionerne i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013 bekendtgøres over for indehaverne af instrumenterne.
2. Den kompetente myndighed kan i enkelttilfælde og under særlige omstændigheder tillade, at institutter indgiver ansøgningen, jf. stk. 1, med en kortere frist end perioden på tre måneder.
3. Den kompetente myndighed behandler en ansøgning inden for den frist, der er nævnt i stk. 1, eller inden for den frist, der er nævnt i stk. 2. Den kompetente myndighed skal tage højde for nye oplysninger, hvis de er tilgængelige, og hvis den vurderer, at disse oplysninger er væsentlige, som modtages i løbet af denne periode. Den kompetente myndighed begynder først at behandle ansøgningen, når den har konstateret, at de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 28, er modtaget fra instituttet.
Artikel 32
Ansøgninger om indfrielse, reduktion eller genkøb fra gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser eller lignende institutter i medfør af artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Med hensyn til indfrielse af egentlige kernekapitalinstrumenter i gensidige selskaber, andelsselskaber, sparekasser og lignende institutter skal ansøgningen, der er nævnt i artikel 29, stk. 1, 2 og 6, og de oplysninger, der er nævnt i artikel 30, stk. 1, indgives til den kompetente myndighed med den hyppighed, som instituttets kompetente organ også anvender ved undersøgelse af indfrielser.
2. En kompetent myndighed kan på forhånd give sin tilladelse til en aktion, der er anført i artikel 77 i forordning (EU) nr. 575/2013, for et forudbestemt beløb, der skal indfries, efter indregning af beløbet for tegningen af nye betalte egentlige kernekapitalinstrumenter i en periode på op til et år. Det forudbestemte beløb kan være op til 2 % af den egentlige kernekapital, hvis myndigheden finder, at dette ikke udgør en trussel for instituttets nuværende eller fremtidige solvenssituation.
AFDELING 3
Midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget
Artikel 33
Midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget i medfør af artikel 79, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. En midlertidig fravigelse har en varighed, der ikke overstiger varigheden af den finansielle bistandsoperation. Fravigelsen bevilges ikke for en periode på mere end fem år.
2. Fravigelsen gælder kun for nye besiddelser af instrumenter i den enhed i den finansielle sektor, som er genstand for den finansielle bistandsoperation.
3. Med henblik på at tillade midlertidig fravigelse af bestemmelserne om fradrag i kapitalgrundlaget kan en kompetent myndighed skønne, at de midlertidige besiddelser, der er omhandlet i artikel 79, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013, indgår i en finansiel bistandsoperation, der har til formål at reorganisere og redde en enhed i den finansielle sektor, såfremt operationen udføres i henhold til en plan godkendt af den kompetente myndighed, og såfremt denne plan tydeligt anfører faser, tidspunkter og formål og angiver forbindelsen mellem de midlertidige besiddelser og den finansielle bistandsoperation.
KAPITEL V
MINORITETSINTERESSER OG HYBRIDE KERNEKAPITALINSTRUMENTER OG SUPPLERENDE KAPITALINSTRUMENTER UDSTEDT AF DATTERSELSKABER
Artikel 34
Aktivtype, der kan vedrøre driften af en enhed med særligt formål (SPE), og betydningen af minimal og ubetydelig i forbindelse med kvalificerende hybrid kernekapital og supplerende kapital udstedt af en enhed med særligt formål i medfør af artikel 83, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. En SPE's aktiver betragtes som minimale og ubetydelige, når begge følgende betingelser er opfyldt:
a)
SPE'ens aktiver, som ikke er andele i det tilknyttede datterselskabs kapitalgrundlag, er begrænset til kontanter afsat til betaling af kuponrenter og indfrielse af forfaldne kapitalgrundlagsinstrumenter
b)
SPE'ens aktiver, bortset fra de aktiver, der er nævnt i litra a), udgør højst 0,5 % af SPE'ens gennemsnitlige samlede aktiver i løbet af de sidste tre år.
2. For så vidt angår stk. 1, litra b), kan den kompetente myndighed tillade, at et institut anvender en højere procentdel, hvis begge følgende betingelser er opfyldt:
a)
den højere procentdel er nødvendig alene for at dække driftsomkostningerne for enheden med særligt formål
b)
det tilsvarende nominelle beløb overstiger ikke 500 000 EUR.
KAPITEL VI
OVERGANGSBESTEMMELSER I FORORDNING (EU) NR. 575/2013 VEDRØRENDE KAPITALGRUNDLAG
Artikel 35
Yderligere filtre og fradrag i medfør af artikel 481, stk. 1, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Justeringerne af egentlige kernekapitalposter, hybride kernekapitalposter og supplerende kapitalposter som omhandlet i artikel 481 i forordning (EU) nr. 575/2013 anvendes i overensstemmelse med stk. 2-7.
2. Hvis disse fradrag og filtre i medfør af foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF er resultatet af kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 57, litra a)-c), i direktiv 2006/48/EF, foretages justeringen i egentlige kernekapitalposter.
3. I andre tilfælde end de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1, og hvis disse fradrag og filtre i medfør af foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF er blevet anvendt på det samlede beløb for disse poster, jf. artikel 57, litra a)-ca), og artikel 154 i direktiv 2006/48/EF, foretages justeringen i hybride kernekapitalposter.
4. Hvis beløbet for hybride kernekapitalposter er lavere end den tilknyttede justering, foretages den resterende justering i egentlige kernekapitalposter.
5. I andre tilfælde end de tilfælde, der er omhandlet i stk. 1 og 2, og hvis disse fradrag og filtre i medfør af foranstaltningerne til gennemførelse af direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF er blevet anvendt på kapitalgrundlagsposter, jf. artikel 57, litra d)-h), i direktiv 2006/48/EF, eller det samlede kapitalgrundlag, foretages justeringen i supplerende kapitalposter.
6. Hvis beløbet for supplerende kapitalposter er lavere end den tilknyttede justering, foretages den resterende justering i hybride kernekapitalposter.
7. Hvis beløbet for supplerende kapitalposter og hybride kernekapitalposter er lavere end den tilknyttede justering, foretages den resterende justering i egentlige kernekapitalposter.
Artikel 36
Indregning af kapitalposter, som ikke i henhold til overgangsbestemmelser om kapitalinstrumenter, der ikke udgør statsstøtte, betragtes som egentlige kernekapitalposter eller hybride kernekapitalposter, i andre kapitalgrundlagsposter i medfør af artikel 487, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 575/2013
1. Hvis kapitalgrundlagsinstrumenter behandles som anført i artikel 487, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 575/2013 i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2021, kan instrumenterne behandles på denne måde helt eller delvist. Behandlingen har ingen betydning for beregningen af den grænse, der er fastsat i artikel 486, stk. 4, i forordning (EU) nr. 575/2013.
2. Kapitalgrundlagsinstrumenter omhandlet i stk. 1 kan også behandles som poster omhandlet i artikel 484, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013, såfremt de er poster som anført i artikel 484, stk. 3, i nævnte forordning, og såfremt deres beløb ikke længere overstiger de gældende procentdele anført i artikel 486, stk. 2, i nævnte forordning.
3. Kapitalgrundlagsinstrumenter omhandlet i stk. 1 kan også behandles som poster omhandlet i artikel 484, stk. 4, såfremt de er poster som anført i artikel 484, stk. 3 eller 4 i forordning (EU) nr. 575/2013, og såfremt deres beløb ikke længere overstiger de gældende procentdele anført i artikel 486, stk. 3, i nævnte forordning.
Artikel 37
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. januar 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 241/2014,
annettu 7 päivänä tammikuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla laitoksia koskevien omien varojen vaatimusten alalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) ja erityisesti sen 26 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, 27 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 28 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan, 29 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan, 32 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 36 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 41 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 52 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 76 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, 78 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan, 79 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 83 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 481 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan ja 487 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämän asetuksen säännökset liittyvät läheisesti toisiinsa, sillä ne viittaavat laitoksia koskeviin omien varojen vaatimuksiin ja näistä samoista omista varoista tehtäviin vähennyksiin asetuksen (EU) N:o 575/2013 soveltamiseksi. Jotta varmistettaisiin niiden säännösten yhtenäisyys, joiden olisi tultava voimaan samanaikaisesti, ja tarjottaisiin velvoitteiden alaisille henkilöille mahdollisuus muodostaa kattava kuva velvoitteista ja päästä helposti tutustumaan niihin, olisi hyvä sisällyttää kaikki asetuksessa (EU) N:o 575/2013 vaaditut omia varoja koskevat tekniset täytäntöönpanostandardit samaan asetukseen.
(2)
Niiden tapojen lähentämiseksi unionissa, joilla ennakoitavissa olevat osingot vähennetään kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista, vähentämisen arviointitavat on tarpeen asettaa hierarkkiseen järjestykseen: ensimmäisenä on asianomaisen elimen voitonjakopäätös, sen jälkeen osinkopolitiikka ja kolmantena aiemmin sovellettu osinkoprosentti.
(3)
Omia varoja koskevat yleiset vaatimukset täydennettyinä tai muutettuina erityisillä vaatimuksilla, jotka koskevat tällaisten laitosten omia varoja, ja niiden lisäksi annetut tarkemmat perusteet luovat kehyksen, jonka mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat määritellä, hyväksytäänkö sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi keskinäiseksi yhtiöksi, osuuskunnaksi, säästöpankiksi tai vastaavaksi laitokseksi omien varojen näkökulmasta; tätä kehystä tarvitaan, jotta voitaisiin vähentää sitä riskiä, että laitos voi toimia keskinäisenä yhtiönä, osuuskuntana, säästöpankkina tai vastaavana laitoksena, johon voidaan soveltaa erityisiä omia varoja koskevia vaatimuksia, vaikka siltä puuttuisi ominaisuuksia, jotka ovat yhteisiä kaikille unionin osuuspankkialan laitoksille.
(4)
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä keskinäiseksi yhtiöksi, osuuskunnaksi, säästöpankiksi tai vastaavaksi laitokseksi tunnustetun laitoksen osalta on joissakin tilanteissa tarpeen tehdä ero laitoksen ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijoiden ja laitoksen jäsenten välillä, sillä kyseisen laitoksen jäsenten on yleensä omistettava pääomainstrumentteja ollakseen oikeutettuja osinkoihin sekä osaan voitoista ja rahastoista.
(5)
Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien tai vastaavien laitosten yhteisenä piirteenä on yleensä se, että ne harjoittavat liiketoimintaa asiakkaiden ja laitoksen jäsenten hyödyksi sekä palveluna yleisölle. Ensisijaisena tavoitteena ei ole voiton tuottaminen ja maksaminen ulkoisille pääoman tarjoajille, kuten osakeyhtiöiden osakkaille. Tästä syystä näiden laitosten käyttämät pääomainstrumentit ovat erilaisia kuin osakeyhtiöiden liikkeeseenlaskemat pääomainstrumentit, joiden haltijoilla on yleensä mahdollisuus hyötyä rahastoista ja voitoista, kun laitos on toiminnassa ja kun se on selvitystilassa, ja jotka voidaan siirtää kolmannelle osapuolelle.
(6)
Osuuskuntien yhteisenä piirteenä on yleensä jäsenten mahdollisuus erota ja siten vaatia hallussaan olevien ydinpääomainstrumenttien (CET1) takaisinlunastusta. Tämä ei estä osuuskuntaa laskemasta liikkeeseen ehdot täyttäviä ydinpääomainstrumentteja (CET1), joita niiden haltijat eivät voi palauttaa laitokselle, kunhan nämä instrumentit täyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan ehdot. Jos laitos laskee liikkeeseen erilaisia kyseisen asetuksen 29 artiklan mukaisia instrumentteja, vain osaan näistä instrumenttilajeista liitettävien oikeuksien on rajoituttava yksinomaan kyseisen asetuksen 29 artiklan 4 kohdassa mainittuihin oikeuksiin.
(7)
Säästöpankit muistuttavat yleensä rakenteeltaan säätiöitä, joissa kukaan ei omista pääomaa toisin sanoen kukaan ei voi hyötyä laitoksen voitoista. Yksi keskinäisten yhtiöiden tärkeimmistä ominaisuuksista on se, että jäsenet eivät yleensä osallistu laitoksen pääomaan eivätkä tavallisesti hyödy rahastojen suorasta voitonjaosta. Näiden laitosten pitäisi kuitenkin liiketoimintansa kehittämiseksi voida laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1) sijoittajille tai jäsenille, jotka haluavat osallistua pääomaan ja hyötyä jossakin määrin rahastoista, kun laitos on toiminnassa ja kun se on selvitystilassa.
(8)
Kaikki olemassa olevat laitokset, jotka on perustettu ja tunnustettu sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä keskinäisiksi yhtiöiksi, osuuskunniksi, säästöpankeiksi tai vastaaviksi laitoksiksi ennen 31 päivää joulukuuta 2012, luokitellaan jatkossakin sellaisiksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta, kunhan ne täyttävät edelleen perusteet, joiden nojalla ne on tunnustettu sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä joksikin edellä mainituista yhteisöistä.
(9)
On käytännöllisempää ja kattavampaa määritellä tilanteet, jotka voidaan katsoa kaikenlaisten pääomainstrumenttien epäsuoraksi rahoitukseksi, täsmentämällä päinvastaisen käsitteen, eli suoran rahoituksen, ominaispiirteet.
(10)
Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien ja vastaavien laitosten ominaispiirteet on otettava asianmukaisesti huomioon, jotta omia varoja koskevia sääntöjä voidaan soveltaa näihin laitoksiin. Tarvitaan säännöt, joilla varmistetaan muun muassa, että tällaiset laitokset voivat tarvittaessa rajoittaa pääomainstrumenttiensa lunastusta. Näin ollen jos tällaiset laitokset eivät sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan saa kieltäytyä lunastamasta instrumentteja, instrumentteja koskevissa säännöksissä on ehdottomasti annettava laitoksille mahdollisuus lykätä niiden lunastamista ja rajoittaa lunastettavaa määrää. Lisäksi, kun otetaan huomioon, kuinka tärkeä on mahdollisuus lykätä tai rajoittaa lunastamista, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava rajoittaa osuuskunnan osuuksien lunastamista ja laitosten dokumentoitava kaikki lunastamisen rajoittamista koskevat päätökset.
(11)
Tulevaan marginaalituloon arvopaperistamisen yhteydessä liittyvän myyntivoiton käsite on määriteltävä ja sen käsittelyä on yhtenäistettävä kansainvälisten, kuten Baselin pankkivalvontakomitean määrittelemien, käytäntöjen kanssa; lisäksi on varmistettava, ettei laitoksen omiin varoihin sisällytetä mitään peruutettavissa olevaa myyntivoittoa, jolta puuttuu pysyvyys.
(12)
Sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön välttämiseksi ja pääomavaatimuksia koskevien sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen turvaamiseksi unionissa on tärkeää varmistaa, että tiettyjen erien, kuten kuluvan tilikauden tappioiden, tulevista veronalaisista voitoista riippuvien laskennallisten verosaamisten ja etuuspohjaisen eläkerahaston varojen, vähentämisessä omista varoista noudatetaan yhtenäistä menetelmää.
(13)
Sen varmistamiseksi, että lunastamiskannustimia arvioidaan unionissa yhdenmukaisesti, on tarpeen kuvata tapauksia, joissa voidaan odottaa, että instrumentti todennäköisesti lunastetaan. Lisäksi tarvitaan sääntöjä, joilla turvataan hybridi-instrumenttien tappioiden kattamismekanismien nopea käyttöönotto siten, että näiden instrumenttien tappionsietokyky kasvaa. Kun otetaan huomioon, että erillisyhtiöiden liikkeeseenlaskemien instrumenttien varmuus on vakavaraisuuden näkökulmasta heikompi kuin suoraan liikkeeseenlaskettujen instrumenttien, on erillisyhtiöiden käyttöä omien varojen välillisessä liikkeeseenlaskussa rajoitettava ja säänneltävä tarkasti.
(14)
Olisi otettava tasapainoisesti huomioon tarve varmistaa vakavaraisuuden näkökulmasta asianmukaiset laskelmat, joilla lasketaan laitosten indeksiomistusosuuksista johtuviin välillisiin omistusosuuksiin liittyvät vastuut, ja tarve varmistaa, ettei tästä aiheudu liian raskasta taakkaa laitoksille.
(15)
Menettelyyn, jolla toimivaltaiset viranomaiset myöntävät valvontaviranomaisen luvan omien varojen vähentämiseen, tarvitaan yksityiskohtainen ja kattava prosessi. Omien varojen instrumenttien lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja ei saisi ilmoittaa haltijoille, ennen kuin laitos on saanut niihin etukäteisen luvan toimivaltaiselta viranomaiselta. Laitosten olisi laadittava yksityiskohtainen luettelo asiaan vaikuttavista tekijöistä, jotta toimivaltainen viranomainen saisi kaiken merkityksellisen tiedon, ennen kuin se päättää luvan myöntämisestä.
(16)
Omien varojen eristä tehtäviä vähennyksiä varten voidaan myöntää väliaikaisia poikkeuksia, jos mahdollisten rahoitustukiohjelmien toteuttaminen sitä edellyttää. Tällaisten poikkeusten kesto ei näin ollen saisi ylittää rahoitustukiohjelmien kestoa.
(17)
Jotta erillisyhtiöt voitaisiin sisällyttää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eriin, olisi erillisyhtiöiden varojen, joita ei ole sijoitettu laitosten liikkeeseenlaskemiin omien varojen instrumentteihin, oltava minimaalisia ja merkityksettömiä. Tämän saavuttamiseksi kyseiselle varojen määrälle olisi asetettava yläraja, joka ilmaistaan suhteessa erillisyhtiön taseen loppusummien keskiarvoon.
(18)
Siirtymäsäännöksillä on tarkoitus sujuvoittaa siirtymistä uuteen sääntelykehykseen, ja siksi suodattimia ja vähennyksiä koskevia siirtymäsäännöksiä sovellettaessa on tärkeää, että kyseistä asetuksessa (EU) N:o 575/2013 säädettyä siirtymäkauden kohtelua sovelletaan johdonmukaisesti mutta niin, että huomioon otetaan niiden kansallisten sääntöjen luoma alkuperäinen lähtökohta, joilla aiempi unionin sääntelyjärjestelmä, johon kuuluivat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivit 2006/48/EY (2) ja 2006/49/EY (3), saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(19)
Ylimääräiset ydinpääoman (CET1) tai ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentit, jotka on asetuksen (EU) N:o 575/2013 siirtymäsäännösten nojalla vapautettu määräaikaisesti uusista säännöksistä, voidaan näiden säännösten nojalla sisällyttää määräaikaisesti vapautettuihin instrumentteihin sovellettavien rajojen puitteissa alempiin pääomaluokkiin. Tämä ei saa kuitenkaan vaikuttaa alemmissa luokissa säännöksistä määräaikaisesti vapautettujen instrumenttien rajoihin, joten sisällyttäminen on mahdollista vain, jos alemmissa luokissa on riittävästi tilaa. Koska kyseessä ovat korkeamman luokan ylimääräiset instrumentit, ne olisi voitava luokitella myöhemmin uudelleen korkeampaan pääomaluokkaan.
(20)
Tämä asetus perustuu Euroopan pankkiviranomaisen Euroopan komissiolle esittämään teknisten sääntelystandardien luonnokseen.
(21)
Euroopan pankkiviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset teknisten sääntelystandardien luonnoksesta, johon tämä asetus perustuu, analysoinut siihen mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (4) 37 artiklan mukaisesti perustetulta pankkialan osallisryhmältä.
(22)
Euroopan pankkiviranomaisen olisi tarkasteltava tämän asetuksen soveltamista kiinnittäen erityistä huomiota niiden sääntöjen soveltamiseen, joissa vahvistetaan keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien tai vastaavien laitosten ydinpääomainstrumenttien (CET1) lunastusta koskevat hyväksymismenettelyt, ja ehdotettava tarvittaessa muutoksia.
(23)
Euroopan pankkiviranomainen on kuullut Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaista kysymyksistä, jotka koskevat kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenttien kohtelua sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (5) soveltamisalan ulkopuolelle jäävien yritysten pääomainstrumenttien kohtelua direktiivin (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISTÄ
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat seuraavia:
a)
”ennakoitavissa olevan” merkitys, kun määritetään, onko ennakoitavissa olevat kulut tai osingot vähennetty omista varoista, asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
b)
edellytykset, joiden mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustetun yritystyypin keskinäiseksi yhtiöksi, osuuskunnaksi, säästöpankiksi tai vastaavaksi laitokseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
c)
pääomainstrumenttien epäsuoran rahoituksen luonne ja siinä sovellettavat rahoitusmuodot asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
d)
sellaisten lunastamista koskevien rajoitusten luonne, joita tarvitaan, kun laitos sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan ei saa kieltäytyä lunastamasta omien varojen instrumentteja, asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
e)
myyntivoiton käsitteen täsmentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
f)
ydinpääomaeristä (CET1) tehtävien vähennysten soveltaminen sekä muut ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eriin liittyvät vähennykset asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
g)
perusteet, joilla toimivaltaisten viranomaisten on sallittava laitosten pienentää etuuspohjaisen eläkerahaston varojen määrää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 41 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
h)
lunastusta koskevien kannustimien muoto ja luonne, ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentin pääoman määrän kirjanpitoarvon korotuksen luonne pääoman määrän kirjanpitoarvon väliaikaisen alentamisen johdosta, laukaisevaan tapahtumaan liittyvät menettelyt ja ajoitus, instrumenttien ominaisuudet, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen, sekä erillisyhtiöiden käyttö asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
i)
varovaisuus, jota on noudatettava arvioissa, joita käytetään vaihtoehtona suojattavan vastuun laskemiselle indeksiomistusosuuksista johtuvien välillisten omistusosuuksien yhteydessä, asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
j)
tietyt yksityiskohtaiset ehdot, joiden on täytyttävä, ennen kuin valvontaviranomaisen lupa omien varojen vähentämiseen voidaan myöntää, sekä tähän liittyvä prosessi, asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
k)
edellytykset, joilla väliaikainen poikkeus omista varoista tehtävistä vähennyksistä voidaan myöntää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
l)
erillisyhtiön toimintaan mahdollisesti liittyvien varojen lajit sekä käsitteet ”minimaalinen” ja ”merkityksetön” määritettäessä ehdot täyttävää erillisyhtiön liikkeeseenlaskemaa ensisijaista lisäpääomaa (AT1) ja toissijaista pääomaa (T2), asetuksen (EU) N:o 575/2013 83 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
m)
yksityiskohtaiset edellytykset oikaisuille, joita omiin varoihin voidaan tehdä siirtymäsäännösten nojalla, asetuksen (EU) N:o 575/2013 481 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
n)
edellytykset, jotka koskevat ydinpääomaerinä (CET1) tai ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erinä määräaikaisen uusista säännöksistä vapauttamisen ulkopuolelle jäävien erien määräaikaista vapauttamista uusista säännöksistä omien varojen muina osatekijöinä, asetuksen (EU) N:o 575/2013 487 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
II LUKU
OMIEN VAROJEN OSATEKIJÄT
1 JAKSO
Ydinpääoma (CET1) ja ydinpääomainstrumentit
1 alajakso
Ennakoitavissa olevat osingot ja kulut
2 artikla
”Ennakoitavissa olevan” merkitys ennakoitavissa olevan osingon yhteydessä asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa
1. Ennakoitavissa olevien osinkojen määrä, joka laitosten on vähennettävä kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti, määritetään 2-4 kohdan mukaisesti.
2. Kun laitoksen ylin hallintoelin on virallisesti tehnyt päätöksen tai ehdottanut laitoksen asianomaiselle elimelle päätöstä, joka koskee jaettavien osinkojen määrää, tämä määrä on vähennettävä vastaavista kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista.
3. Jos laitos maksaa väliosinkoja, on 2 kohdassa vahvistetusta laskelmasta jäljelle jäävää kesken tilikauden kertyneiden voittojen määrää, joka lisätään ydinpääomaeriin (CET1), pienennettävä - 2 ja 4 kohdassa esitetyt säännöt huomioon ottaen - kaikkien niiden ennakoitavissa olevien osinkojen määrällä, jotka on oletettavasti tarkoitus maksaa kyseisestä jäljelle jäävästä kesken tilikauden kertyneestä voitosta koko liiketoimintavuoden lopullisten osinkojen kanssa.
4. Ennen kuin ylin hallintoelin on virallisesti tehnyt päätöksen tai ehdottanut laitoksen asianomaiselle elimelle päätöstä, joka koskee jaettavien osinkojen määrää, ennakoitavissa olevien osinkojen määrä, jonka laitokset vähentävät kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista, on oltava yhtä suuri kuin kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneiden voittojen määrä kerrottuna osinkoprosentilla.
5. Osinkoprosentti määritetään ylimmän hallintoelimen tai muun asianomaisen elimen kyseiseksi kaudeksi hyväksymän osinkopolitiikan perusteella.
6. Jos osinkopolitiikkaan kuuluu kiinteän arvon sijaan vaihteluväli, 2 kohtaa sovellettaessa käytetään tämän vaihteluvälin ylärajaa.
7. Jos laitoksella ei ole hyväksyttyä osinkopolitiikkaa tai jos toimivaltaisen viranomaisen mielestä on todennäköistä, että laitos ei sovella osinkopolitiikkaansa tai tämä politiikka ei muodosta vakaata perustaa vähennyksen määrän määrittämiselle, osinkoprosentti määräytyy seuraavista korkeamman mukaan:
a)
kyseistä tilikautta edeltäneiden kolmen vuoden osinkoprosenttien keskiarvo;
b)
kyseistä tilikautta edeltäneen vuoden osinkoprosentti.
8. Toimivaltainen viranomainen voi sallia laitoksen mukauttaa 7 kohdan a ja b alakohdassa kuvailtua osinkoprosentin laskelmaa siten, että siitä poistetaan kauden aikana maksetut poikkeukselliset osingot.
9. Vähennettävien ennakoitavissa olevien osinkojen määrän määrittämisessä on otettava huomioon kaikki voitonjakoon sovellettavat lainsäädännölliset rajoitukset, erityisesti rajoitukset, jotka on määritetty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (6) 141 artiklan mukaisesti. Voitot, joista on vähennetty kyseisten rajoitusten alaiset ennakoitavissa olevat kulut, voidaan sisällyttää kokonaisuudessaan ydinpääomaeriin (CET1), mikäli asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetty edellytys täyttyy. Jos edellä mainittuja rajoituksia sovelletaan, vähennettävien ennakoitavissa olevien osinkojen on perustuttava pääoman ylläpitämissuunnitelmaan, jonka toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt direktiivin 2013/36/EU 142 artiklan mukaisesti.
10. Ydinpääomaeriin (CET1) sisällytettävistä kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista ei vähennetä ennakoitavissa olevia osinkoja, jotka maksetaan sellaisessa muodossa, joka ei pienennä ydinpääomaerien (CET1) määrää; tällaisia ovat esimerkiksi osinkojen sijaan annetut merkintäoikeudet.
11. Toimivaltaisen viranomaisen on oltava vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista tehtävät vähennykset ja kaikki ennakoitavissa oleviin osinkoihin liittyvät vähennykset on tehty joko sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti tai mahdollisten muiden oikaisujen mukaisesti, ennen kuin se sallii laitoksen sisällyttää kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneet voitot ydinpääomaeriin (CET1).
3 artikla
”Ennakoitavissa olevan” merkitys ennakoitavissa olevan kulun yhteydessä asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa
1. Huomioon otettavaan ennakoitavissa olevien kulujen määrään on sisällyttävä seuraavat:
a)
verojen määrä;
b)
raportointikauden aikaiset velvoitteet tai olosuhteet, jotka todennäköisesti vähentävät laitoksen voittoja ja joiden osalta toimivaltainen viranomainen ei ole vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat arvonoikaisut, kuten asetuksen (EU) N:o 575/2013 34 artiklan mukaiset muut arvonoikaisut, tai varaukset on tehty.
2. Ennakoitavissa olevat kulut, joita ei ole vielä otettu huomioon tuloslaskelmassa, on kohdennettava sille osavuosijaksolle, jolla ne ovat aiheutuneet, siten että jokaisella osavuosijaksolla on kohtuullinen määrä tällaisia kuluja. Olennaiset tai kertaluonteiset tapahtumat on otettava kokonaisuudessaan huomioon ilman viivettä sillä osavuosijaksolla, jolla ne tapahtuvat.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on oltava vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista tehtävät vähennykset ja kaikki ennakoitavissa oleviin kuluihin liittyvät vähennykset on tehty joko sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti tai mahdollisten muiden oikaisujen mukaisesti, ennen kuin se sallii laitoksen sisällyttää kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneet voitot ydinpääomaeriin (CET1).
2 alajakso
Osuuskunnat, säästöpankit, keskinäiset yhtiöt ja vastaavat laitokset
4 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä osuuskunnaksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään osuuskunnaksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin osuuskunnaksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Itävallassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)” tai ”registrierte Genossenschaft” lain ”Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)” nojalla;
b)
Belgiassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”société coopérative/coöperatieve vennootschap” ja hyväksytty kansallisten osuuskuntaryhmittymien ja osuuskuntien hyväksymisen edellytyksistä 8 päivänä tammikuuta 1962 annetun kuninkaan asetuksen nojalla;
c)
Kyproksessa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ” ja perustettu osuuskunnista vuonna 1985 annettujen lakien nojalla;
d)
Tšekissä: laitokset, jotka on hyväksytty nimikkeellä ”spořitelní a úvěrní družstvo” lain ”zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev” nojalla;
e)
Tanskassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”andelskasser” tai ”sammenslutninger af andelskasser” rahoitusyrityksiä koskevan Tanskan lain nojalla;
f)
Suomessa: laitokset, jotka on rekisteröity jollakin seuraavista nimikkeistä:
1)
”osuuspankki” tai ”andelsbank” osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista annetun lain (lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform) nojalla;
2)
”muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos” tai ”annat kreditinstitut i andelslagsform” osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista annetun lain (lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform) nojalla;
3)
”keskusyhteisö” tai ”centralinstitutet” talletuspankkien yhteenliittymästä annetun lain (lag om en sammanslutning av inlåningsbanker) nojalla;
g)
Ranskassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”sociétés coopératives” lain ”Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération” nojalla ja hyväksytty nimikkeellä ”banques mutualistes ou coopératives” säädöskokoelman ”Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II” nojalla;
h)
Saksassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”eingetragene Genossenschaft (eG)” lain ”Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)” nojalla;
i)
Kreikassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί” osuuskunnista annetun lain 1667/1986 nojalla, jotka toimivat luottolaitoksina ja joita voidaan kutsua nimellä ”Συνεταιριστική Τράπεζα” pankeista annetun lain 3601/2007 nojalla;
j)
Unkarissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Szövetkezeti hitelintézet” luottolaitoksista ja rahoitusalan yrityksistä vuonna 1996 annetun lain CXII nojalla;
k)
Italiassa: laitokset, jotka on rekisteröity jollakin seuraavista nimikkeistä:
1)
”Banche popolari”1 päivänä syyskuuta 1993 annetussa asetuksessa nro 385 tarkoitetulla tavalla;
2)
”Banche di credito cooperativo”1 päivänä syyskuuta 1993 annetussa asetuksessa nro 385 tarkoitetulla tavalla;
3)
”Banche di garanzia collettiva dei fidi”30 päivänä syyskuuta 2003 annetun asetuksen nro 269, joka muutettiin 24 päivänä marraskuuta 2003 laiksi nro 326, 13 §:ssä tarkoitetulla tavalla;
l)
Luxemburgissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sociétés cooperatives”, sellaisena kuin se määritellään kaupallisista yhtiöistä 10 päivänä elokuuta 1915 annetun lain VI jaksossa;
m)
Alankomaissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”coöperaties” tai ”onderlinge waarborgmaatschappijen” lain ”Burgerlijk wetboek” 2 osan 3 osaston (Recthspersonen) nojalla;
n)
Puolassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”bank spółdzielczy” lain ”Prawo bankowe” säännösten nojalla;
o)
Portualissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Caixa de Crédito Agrícola Mútuo” tai ”Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo” asetuksella ”Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro” hyväksytyn lain ”Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola” nojalla;
p)
Romaniassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Organizații cooperatiste de credit” hallituksen luottolaitoksista ja pääoman riittävyydestä antaman poikkeusasetuksen nro 99/2006, sellaisena kuin se on hyväksytty muutettuna ja täydennettynä lailla nro 227/2007, säännösten nojalla;
q)
Espanjassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Cooperativas de Crédito” lain ”Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito” nojalla;
r)
Ruotsissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”medlemsbank” lain ”lag (1995:1570) om medlemsbanker” nojalla tai nimikkeellä ”kreditmarknadsförening” lain ”lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse” nojalla;
s)
Yhdistyneessä kuningaskunnassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”cooperative societies” lain ”Industrial and Provident Societies Act 1965” ja lain ”Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969” nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen osuuskunnaksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Hyväksyminen osuuskunnaksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että kun 3 kohdassa tarkoitettujen ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijat, jotka ovat tai eivät ole laitoksen jäseniä, voivat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla erota, heillä voi myös olla oikeus palauttaa pääomainstrumentti laitokselle, mutta ainoastaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, yhtiöjärjestyksessä, asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja tässä asetuksessa asetetuin rajoituksin. Tämä ei estä laitosta laskemasta sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti liikkeeseen jäsenilleen ja muille henkilöille ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka täyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan ehdot ja joihin ei sisälly mahdollisuutta palauttaa pääomainstrumentti laitokselle.
5 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säästöpankiksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään säästöpankiksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin säästöpankiksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Itävallassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sparkasse” lain ”Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)” 1 kohdan 1 alakohdan nojalla;
b)
Tanskassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sparekasser” rahoitusyrityksiä koskevan Tanskan lain nojalla;
c)
Suomessa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”säästöpankki” tai ”sparbank” säästöpankkilain (sparbankslag) nojalla;
d)
Saksassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sparkasse” jonkin seuraavan lain nojalla:
1)
”Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)”;
2)
”Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern”;
3)
”Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)”;
4)
”Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)”;
5)
”Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)”;
6)
”Hessisches Sparkassengesetz”;
7)
”Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)”;
8)
”Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)”;
9)
”Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)”;
10)
”Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz”;
11)
”Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)”;
12)
”Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe”;
13)
”Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)”;
14)
”Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)”;
15)
”Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)”;
e)
Espanjassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Cajas de Ahorros” lain ”Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular” nojalla;
f)
Ruotsissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”sparbank” lain ”sparbankslag (1987:619)” nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen säästöpankiksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Hyväksyminen säästöpankiksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että pääoman, rahastojen sekä kesken tilikauden ja tilikauden päätteeksi kertyneiden voittojen summaa ei voida sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla jakaa ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijoille. Tämän ehdon katsotaan täyttyvän myös silloin, kun laitos laskee liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille toiminnan jatkuessa oikeuden osaan voitoista ja rahastoista, jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, kunhan tämä osa on suhteutettu heidän osuuteensa pääomasta ja rahastoista, tai jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, vaihtoehtoisen järjestelyn mukaisesti. Laitos voi laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille laitoksen maksukyvyttömyyden tai selvitystila- ja konkurssimenettelyn yhteydessä sellaisen oikeuden rahastoihin, jonka ei tarvitse olla suhteutettu osuuteen pääomasta ja rahastoista, kunhan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 4 ja 5 kohdan ehdot täyttyvät.
6 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä keskinäiseksi yhtiöksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään keskinäiseksi yhtiöksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin keskinäiseksi yhtiöksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Tanskassa: yhdistykset (”foreninger”) tai rahastot (”fonde”), jotka ovat syntyneet, kun vakuutusyhtiöitä (”forsikringsselskaber”), kiinnitysluottolaitoksia (”realkreditinstitutter”), säästöpankkeja (”sparekasser”), osuussäästöpankkeja (”andelskasser”) ja osuussäästöpankkien yhteenliittymiä (”sammenslutninger af andelskasser”) on muutettu osakeyhtiöiksi rahoitusyrityksiä koskevan Tanskan lain mukaisesti;
b)
Irlannissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”building societies” vuonna 1989 annetun lain ”Building Societies Act” nojalla;
c)
Yhdistyneessä kuningaskunnassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”building societies” lain ”Building Societies Act 1986” nojalla; laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”savings bank” lain ”Savings Bank (Scotland) Act 1819” nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen keskinäiseksi yhtiöksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Hyväksyminen keskinäiseksi yhtiöksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että pääoman ja rahastojen summan kokonaismäärän tai osan siitä omistavat laitoksen jäsenet, jotka eivät tavallisesti hyödy rahastojen suorasta voitonjaosta, etenkään osinkojen maksun kautta. Näiden ehtojen katsotaan täyttyvän myös silloin, kun laitos laskee liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat oikeuden voittoihin ja rahastoihin, jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä.
7 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä vastaavaksi laitokseksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Itävallassa: ”Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken” lain ”Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)” nojalla;
b)
Suomessa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”hypoteekkiyhdistys” tai ”hypoteksförening” hypoteekkiyhdistyksistä annetun lain (lag om hypoteksföreningar) nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Jotta laitos hyväksyttäisiin osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen on täytettävä myös vähintään yksi seuraavista ehdoista:
a)
kun 3 kohdassa tarkoitettujen ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijat, jotka ovat tai eivät ole laitoksen jäseniä, voivat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla erota, heillä voi myös olla oikeus palauttaa pääomainstrumentti laitokselle mutta ainoastaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, yhtiöjärjestyksessä, asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja tässä asetuksessa asetettujen rajoitusten puitteissa. Tämä ei estä laitosta laskemasta sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti liikkeeseen jäsenilleen ja muille henkilöille ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka täyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan ehdot ja joihin ei sisälly mahdollisuutta palauttaa pääomainstrumentti laitokselle;
b)
pääoman, rahastojen sekä kesken tilikauden ja tilikauden päätteeksi kertyneiden voittojen summaa ei voida sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla jakaa ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijoille. Tämän ehdon katsotaan täyttyvän myös silloin, kun laitos laskee liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille toiminnan jatkuessa oikeuden osaan voitoista ja rahastoista, jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, kunhan kyseinen osa on suhteutettu heidän osuuteensa pääomasta ja rahastoista, tai jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, vaihtoehtoisen järjestelyn mukaisesti. Laitos voi laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille laitoksen maksukyvyttömyyden tai selvitystila- ja konkurssimenettelyn yhteydessä sellaisen oikeuden rahastoihin, jonka ei tarvitse olla suhteutettu osuuteen pääomasta ja rahastoista, kunhan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 4 ja 5 kohdan ehdot täyttyvät;
c)
pääoman ja rahastojen summan kokonaismäärän tai osan siitä omistavat laitoksen jäsenet, jotka eivät tavallisesti hyödy rahastojen suorasta voitonjaosta, etenkään osinkojen maksun kautta.
3 alajakso
Epäsuora rahoitus
8 artikla
Pääomainstrumenttien epäsuora rahoitus sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 52 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 63 artiklan c alakohtaa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 52 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 63 artiklan c alakohdan mukainen pääomainstrumenttien epäsuora rahoitus katsotaan rahoitukseksi, joka ei ole suoraa rahoitusta.
2. Sovellettaessa 1 kohtaa suoralla rahoituksella tarkoitetaan tilanteita, joissa laitos on myöntänyt sijoittajalle lainan tai minkä tahansa muunlaisen rahoituksen, jota käytetään laitoksen pääomainstrumenttien ostamiseen.
3. Suora rahoitus kattaa myös rahoituksen, joka on myönnetty muihin tarkoituksiin kuin laitoksen pääomainstrumenttien ostamiseen mille tahansa luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, jolla on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 36 kohdassa tarkoitettu huomattava omistusosuus luottolaitoksesta tai jonka katsotaan kuuluvan laitoksen lähipiiriin kansainvälisen tilinpäätösstandardin 24 ”Lähipiiriä koskevat tiedot tilinpäätöksessä” 9 kohdan määritelmissä tarkoitetulla tavalla siten kuin tätä standardia sovelletaan unionissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (7) mukaisesti, kun otetaan huomioon toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti antamat lisäohjeet, ellei laitos pysty osoittamaan kaikkia seuraavia:
a)
liiketoimi toteutetaan samankaltaisilla ehdoilla kuin muut kolmansien osapuolien kanssa toteutettavat liiketoimet;
b)
luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tai laitoksen lähipiiriin kuuluvan henkilön kyky maksaa korkoja ja maksaa rahoitus takaisin ei ole riippuvainen hallussa pidettyihin pääomainstrumentteihin liittyvästä voitonjaosta tai niiden myynnistä.
9 artikla
Pääomainstrumenttien epäsuoran rahoituksen luonne ja siinä sovellettavat rahoitusmuodot sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 52 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 63 artiklan c alakohtaa
1. Laitoksen pääomainstrumenttien oston epäsuoran rahoituksen luonne ja siinä sovellettavat rahoitusmuodot kattavat seuraavat:
a)
sijoitustarkoituksessa tehdyn laitoksen pääomainstrumenttien oston rahoitus liikkeeseen laskun yhteydessä tai sen jälkeen, kun ostajana on mikä tahansa yhteisö, jossa laitoksella on suora tai välillinen määräysvalta, tai yhteisö, joka kuuluu johonkin seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu;
3)
laitoksen lisävalvonta finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY (8) mukaisesti;
b)
sijoitustarkoituksessa tehdyn laitoksen pääomainstrumenttien oston rahoitus liikkeeseen laskun yhteydessä tai sen jälkeen, kun ostajana on ulkoinen yhteisö, joka on suojattu takauksella tai luottojohdannaisella tai joka on muuten turvattu siten, että luottoriski siirtyy laitokselle tai jollekin muulle yhteisölle, jossa laitoksella on suora tai välillinen määräysvalta, tai yhteisölle, joka kuuluu johonkin seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu;
3)
laitoksen lisävalvonta direktiivin 2002/87/EY mukaisesti;
c)
rahoitus lainanottajalle, joka välittää rahoituksen perimmäiselle sijoittajalle, jotta tämä voi ostaa laitoksen pääomainstrumentteja liikkeeseen laskun yhteydessä tai sen jälkeen.
2. Jotta tapaus voitaisiin katsoa epäsuoraksi rahoitukseksi 1 kohtaa sovellettaessa, on myös seuraavien edellytysten täytyttävä tapauksen mukaan:
a)
sijoittaja ei kuulu mihinkään seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu. Tällöin sijoittajan katsotaan kuuluvan laajennettuun yhteenlaskettuun laskelmaan, jos kyseinen pääomainstrumentti kuuluu konsolidoinnin tai laajennetun yhteenlasketun laskelman piiriin asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti niin, että omien varojen erien moninkertainen käyttö ja omien varojen hankinta laitosten suojajärjestelmän jäsenten välillä on estetty. Jos asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua toimivaltaisten viranomaisten lupaa ei ole annettu, tämän ehdon katsotaan täyttyneen, jos sekä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yhteisöt että laitos ovat jäseninä samassa laitosten suojajärjestelmässä ja yhteisöt vähentävät laitoksen pääomainstrumenttien ostamiseen myönnetyn rahoituksen tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan f-i alakohdan, 56 artiklan a-d alakohdan ja 66 artiklan a-d alakohdan mukaisesti;
3)
laitoksen lisävalvonta direktiivin 2002/87/EY mukaisesti;
b)
ulkoinen yhteisö ei kuulu mihinkään seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu;
3)
laitoksen lisävalvonta direktiivin 2002/87/EY mukaisesti.
3. Määritettäessä 8 artiklan mukaisesti, liittyykö pääomainstrumentin ostoon suoraa tai epäsuoraa rahoitusta, huomioon otettavasta määrästä on vähennettävä mahdolliset tehdyt yksittäin arvioidut arvonalentumisvaraukset.
4. Välttääkseen määrittelyn suoraksi tai epäsuoraksi rahoitukseksi 8 artiklan mukaisesti ja kun laina tai muunlainen rahoitus tai takaus myönnetään luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, jolla on huomattava omistusosuus luottolaitoksesta tai jonka katsotaan kuuluvan laitoksen lähipiiriin 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, laitoksen on pysyvästi varmistettava, ettei se ole myöntänyt lainaa tai muunlaista rahoitusta tai takausta laitoksen pääomainstrumenttien suoraa tai epäsuoraa merkintää varten. Kun laina tai muunlainen rahoitus tai takaus myönnetään muille kuin edellä esitetyille osapuolille, laitoksen on tehtävä tämä varmistus parhaansa mukaan.
5. Kun on kyse keskinäisestä yhtiöstä, osuuskunnasta tai vastaavasta laitoksesta ja kansallisessa lainsäädännössä tai laitoksen yhtiöjärjestyksessä asiakas velvoitetaan merkitsemään pääomainstrumentteja lainan saamiseksi, tällaista lainaa ei katsota suoraksi tai epäsuoraksi rahoitukseksi, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
toimivaltainen viranomainen katsoo, että merkinnän määrä on merkitykseltään vähäinen;
b)
lainalla ei ole tarkoitus ostaa lainaa tarjoavan laitoksen pääomainstrumentteja;
c)
lainansaajan on merkittävä vähintään yksi laitoksen pääomainstrumentti päästäkseen keskinäisen yhtiön, osuuskunnan tai vastaavan laitoksen jäseneksi.
4 alajakso
Pääomainstrumenttien lunastamista koskevat rajoitukset
10 artikla
Keskinäisten yhtiöiden, säästöpankkien, osuuskuntien ja vastaavien laitosten liikkeeseen laskemien pääomainstrumenttien lunastamista koskevat rajoitukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 78 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Laitos voi laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), joihin liittyy lunastusmahdollisuus, vain jos tästä mahdollisuudesta on säädetty sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä.
2. Laitoksen mahdollisuus rajoittaa lunastusta asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen pääomainstrumentteja koskevien säännösten mukaisesti kattaa sekä oikeuden lykätä lunastusta että oikeuden rajoittaa lunastettavaa määrää. Laitoksen on voitava lykätä lunastusta tai rajoittaa lunastettavaa määrää rajoittamattomaksi ajaksi 3 kohdan mukaisesti.
3. Laitoksen on vahvistettava instrumentteja koskevissa säännöksissä lunastamiselle asetettujen rajoitusten laajuus laitoksen vakavaraisuustilanteen perusteella ottaen huomioon muun muassa seuraavat seikat:
a)
laitoksen yleinen rahoitus-, maksuvalmius- ja vakavaraisuustilanne;
b)
ydinpääoman (CET1), ensisijaisen pääoman (T1) ja kokonaispääoman määrä verrattuna kokonaisriskin määrään sellaisena kuin se on laskettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan 1 kohdan a alakohdassa esitettyjen vaatimusten, direktiivin 2013/36/EU 104 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen erityisten omia varoja koskevien vaatimusten sekä saman direktiivin 128 artiklan 6 alakohdassa määritellyn yhteenlasketun puskurivaatimuksen mukaisesti.
11 artikla
Keskinäisten yhtiöiden, säästöpankkien, osuuskuntien ja vastaavien laitosten liikkeeseen laskemien pääomainstrumenttien lunastamista koskevat rajoitukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 78 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Instrumentteja koskevien sopimusmääräysten tai säännösten sisältämät lunastamista koskevat rajoitukset eivät saa estää toimivaltaista viranomaista asettamasta tarvittaessa instrumenttien lunastamiselle lisärajoituksia asianmukaisin perustein asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan mukaisesti.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava instrumentteja koskevien sopimusmääräysten tai säännösten lunastamista koskevien rajoitusten perusteet. Jos ne eivät ole vakuuttuneita rajoitusten perusteiden asianmukaisuudesta, niiden on vaadittava laitoksia muuttamaan asianomaisia sopimusmääräyksiä. Jos instrumentteihin sovelletaan sopimusmääräysten puuttuessa kansallista lainsäädäntöä, lainsäädännössä on annettava laitokselle mahdollisuus rajoittaa lunastamista 10 artiklan 1-3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jotta instrumenttien voitaisiin katsoa kuuluvan ydinpääomaan (CET1).
3. Laitoksen on dokumentoitava jokainen lunastamisen rajoittamista koskeva päätös ja ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti jokainen tällainen päätös sekä syyt, joiden takia - 3 kohdassa säädetyt perusteet huomioon ottaen - lunastaminen on evätty tai sitä on lykätty kokonaisuudessaan tai osittain.
4. Jos samalla ajanjaksolla tehdään useita lunastamisen rajoittamista koskevia päätöksiä, laitos voi dokumentoida nämä päätökset yhdessä asiakirja-aineistossa.
2 JAKSO
Omiin varoihin sovellettavat suodattimet
12 artikla
Myyntivoiton käsite asetuksen (EU) N:o 575/2013 32 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla myyntivoitolla tarkoitetaan kaikkea laitoksen kirjattua myyntivoittoa, joka on merkitty lisäyksenä mihin tahansa omien varojen osatekijään ja joka liittyy tulevaan marginaalituloon, joka saadaan arvopaperistettujen omaisuuserien myynnistä, kun ne poistetaan laitoksen taseesta arvopaperistamistransaktion yhteydessä.
2. Kirjattu myyntivoitto määritellään jäljempänä olevien a ja b alakohdan väliseksi erotukseksi sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti:
a)
saatujen omaisuuserien nettoarvo, johon sisältyvät kaikki uudet hankitut omaisuuserät ja josta on vähennetty muut luovutetut omaisuuserät tai vastattavaksi otetut uudet velat;
b)
ja arvopaperistettujen omaisuuserien tai taseesta pois kirjatun osan kirjanpitoarvo.
3. Tulevaan marginaalituloon liittyvällä kirjatulla myyntivoitolla tarkoitetaan tässä yhteydessä odotettua tulevaa hintaeroa sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 575/2013 242 artiklassa.
3 JAKSO
Vähennykset ydinpääomaeristä (CET1)
13 artikla
Kuluvan tilikauden tappioiden vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa
1. Ydinpääomansa (CET1) laskemiseksi vuoden aikana ja riippumatta siitä, tekeekö laitos tilinpäätöksen kunkin osavuosijakson jälkeen, laitoksen on määritettävä tuloslaskelmansa ja vähennettävä ydinpääomaeristä (CET1) kaikki tappiot sitä mukaa kun niitä aiheutuu.
2. Laitoksen tuloslaskelman 1 kohdan mukaista määritystä varten tulot ja menot määritetään käyttämällä samaa menetelmää ja samoja tilinpäätösstandardeja kuin vuosikatsauksessa. Tulot ja menot arvioidaan huolellisesti ja kohdennetaan sille osavuosijaksolle, jolla ne ovat aiheutuneet, siten että jokaisella osavuosijaksolla on kohtuullinen määrä ennakoituja vuotuisia tuloja ja menoja. Olennaiset tai kertaluonteiset tapahtumat otetaan kokonaisuudessaan huomioon ilman viivettä sillä osavuosijaksolla, jolla ne tapahtuvat.
3. Jos kuluvan tilikauden tappiot on jo vähennetty ydinpääomaeristä (CET1) osavuosi- tai vuosikatsausta varten, vähennystä ei tarvitse tehdä. Tätä artiklaa sovellettaessa vuosikatsauksella tarkoitetaan, että voitot ja tappiot on määritetty osavuositilinpäätöksen tai tilinpäätöksen jälkeen sen tilinpäätössäännöstön mukaisesti, jota laitokseen sovelletaan kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1606/2002 sekä pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY (9) nojalla.
4. Edellä olevia 1-3 kohtaa sovelletaan samalla tavalla voittoihin ja tappioihin, jotka sisällytetään kertyneisiin muun laajan tuloksen eriin.
14 artikla
Tulevista veronalaisista voitoista riippuvien laskennallisten verosaamisten vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tulevista veronalaisista voitoista riippuvien laskennallisten verosaamisten vähentäminen tehdään 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Laskennallisten verosaamisten ja niihin liittyvien laskennallisten verovelkojen välinen kuittaaminen tehdään erikseen jokaisen verovelvollisen yhteisön osalta. Näihin laskennallisiin verosaamisiin liittyvät vain ne laskennalliset verovelat, jotka perustuvat saman lainkäyttöalueen verolainsäädäntöön kuin laskennalliset verosaamiset. Laskennallisten verosaamisten ja verovelkojen laskemiseksi konsolidoidulla tasolla verovelvollisiin yhteisöihin katsotaan kuuluvan kaikki yhteisöt, jotka kuuluvat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla samaan veroyhtymään, verotukselliseen konsolidointiin, verotukselliseen yksikköön tai konsolidoituun veroilmoitukseen.
3. Niiden laskennallisten verovelkojen määrä, jotka voidaan kuitata tulevista veronalaisista voitoista riippuvia laskennallisia verosaamisia vasten, on jäljempänä olevan a alakohdan mukaisen määrän ja b alakohdan mukaisen määrän välinen erotus:
a)
sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti kirjattu laskennallisten verovelkojen määrä;
b)
laskennallisiin verosaamisiin liittyvien laskennallisten verovelkojen määrä, joka on peräisin aineettomista hyödykkeistä ja etuuspohjaisen eläkerahaston varoista.
15 artikla
Etuuspohjaisen eläkerahaston varojen vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan e alakohtaa ja 41 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaisen viranomaisen on myönnettävä asetuksen (EU) N:o 575/2013 41 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittu etukäteinen lupa vain, jos rajoittamaton mahdollisuus käyttää kyseisiä etuuspohjaisen eläkerahaston varoja tarkoittaa välitöntä ja esteetöntä pääsyä varoihin esimerkiksi siten, että varojen käytölle ei ole asetettu mitään rajoituksia eivätkä kolmannet osapuolet ole esittäneet mitään varoihin kohdistuvia vaatimuksia.
2. Varoihin on todennäköisesti esteetön pääsy silloin, kun laitoksen ei tarvitse pyytää ja saada eläkerahastojen hoitajalta tai eläkkeensaajilta erityistä hyväksyntää joka kerta, kun se haluaa käyttää järjestelmän ylimääräisiä varoja.
16 artikla
Ennakoitavissa olevien verojen vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan l alakohtaa ja 56 artiklan f alakohtaa sovellettaessa
1. Sillä edellytyksellä, että laitos soveltaa tilinpäätössäännöstöä ja kirjanpitokäytänteitä, joissa liiketoimiin ja muihin taseeseen tai tuloslaskelmaan kirjattuihin tapahtumiin liittyvät kuluvan kauden ja laskennalliset verovelat kirjataan kokonaisuudessaan, laitos voi katsoa, että ennakoitavissa olevat verot on jo otettu huomioon. Toimivaltaisen viranomaisen on oltava vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat vähennykset on tehty joko sovellettavien tilinpäätösstandardien tai minkä tahansa muiden oikaisujen mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa esitetyn edellytyksen katsotaan täyttyvän, kun laitos laskee ydinpääomansa (CET1) asetuksen (EY) N:o 1606/2002 mukaisesti laaditun tilinpäätöksen pohjalta.
3. Jos 1 kohdassa esitetty edellytys ei täyty, laitoksen on pienennettävä ydinpääomansa (CET1) eriä niiden liiketoimiin ja muihin taseeseen tai tuloslaskelmaan kirjattuihin tapahtumiin liittyvien kuluvan kauden ja laskennallisten verojen arvioidulla määrällä, joita ei ole vielä kirjattu taseeseen ja tuloslaskelmaan. Kuluvan kauden ja laskennallisten verojen arvioitu määrä määritetään käyttäen asetuksessa (EY) N:o 1606/2002 esitettyä menetelmää vastaavaa tapaa. Laskennallisten verojen arvioitua määrää ei voida nettouttaa sellaisia laskennallisia verosaamisia vasten, joita ei ole kirjattu tilinpäätökseen.
4 JAKSO
Muut ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eristä tehtävät vähennykset
17 artikla
Muut rahoituslaitosten pääomainstrumenteista tehtävät vähennykset asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Omistusosuudet asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 26 alakohdassa määriteltyjen rahoituslaitosten pääomainstrumenteista vähennetään seuraavien laskelmien mukaisesti:
a)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi ne liikkeeseen laskeneeseen rahoituslaitokseen sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja - jos rahoituslaitos kuuluu vakavaraisuusvaatimusten soveltamisalaan - jotka sisältyvät lakisääteisten omien varojen korkeimpaan luokkaan ilman mitään rajoituksia, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
b)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi liikkeeseen laskijaan sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja - jos rahoituslaitos ei kuulu vakavaraisuusvaatimusten soveltamisalaan - jotka ovat eräpäivättömiä, kattavat ensimmäisen ja suhteellisesti suurimman osa aiheutuvista tappioista, sijoittuvat laitoksen maksukyvyttömyyden tai selvitystila- ja konkurssimenettelyn yhteydessä kaikkien muiden vaateiden jälkeen ja ovat vailla mitään etuoikeutettua tai ennalta määrättyä voitonjakoa, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
c)
kaikki etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, jotka kattavat tappioita liiketoiminnan jatkuessa ja joihin kuuluu mahdollisuus peruuttaa kuponkien maksaminen, vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, ylijäämä vähennetään ydinpääomasta (CET1);
d)
kaikki muut etuoikeudeltaan huonommat instrumentit vähennetään toissijaisen pääoman (T2) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää toissijaisen pääoman (T2) määrän, ylijäämä vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrä ei riitä, jäljelle jäävä määrä vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
e)
kaikki muut instrumentit, jotka kuuluvat rahoituslaitoksen omiin varoihin asiaa koskevan sovellettavan vakavaraisuussäännöstön mukaisesti, tai kaikki muut instrumentit, joiden osalta laitos ei kykene osoittamaan a, b, c tai d alakohdassa esitettyjen edellytysten täyttyvän, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1).
2. Laitosten on 3 kohdassa määritellyissä tilanteissa sovellettava asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisesti pääomainstrumenteista olevista omistusosuuksista tehtäviä vähennyksiä noudattaen vastaavan vähennyksen lähestymistapaa. Tätä kohtaa sovellettaessa vastaavan vähennyksen lähestymistavalla tarkoitetaan lähestymistapaa, jossa vähennys tehdään samasta pääoman osasta, johon pääoma luokiteltaisiin, jos laitos olisi itse laskenut sen liikkeeseen.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja vähennyksiä ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:
a)
jos rahoituslaitos on toimivaltaisilta viranomaisilta toimiluvan saanut ja niiden valvoma rahoituslaitos, johon sovellettavat vakavaraisuusvaatimukset vastaavat niitä, joita laitoksiin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 nojalla. Tätä lähestymistapaa sovelletaan kolmannen maan rahoituslaitoksiin vain, jos kyseisen kolmannen maan vakavaraisuusjärjestelyn vastaavuus on arvioitu mainitun asetuksen mukaisesti ja jos kyseisen kolmannen maan vakavaraisuusjärjestelyn on todettu olevan vähintään unionissa noudatettavan järjestelyn tasoinen;
b)
jos rahoituslaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY (10) 2 artiklassa tarkoitettu sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitos eikä siihen sovelleta kyseisen direktiivin 9 artiklassa säädettyjä valinnaisia poikkeuksia;
c)
jos rahoituslaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/64/EY (11) 4 artiklassa tarkoitettu maksulaitos eikä siihen sovelleta kyseisen direktiivin 26 artiklassa säädettyä poikkeusta;
d)
jos rahoituslaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (12) 4 artiklassa tarkoitettu vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (13) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu rahastoyhtiö.
18 artikla
Kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumentit asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Sellaisten kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenteista olevat omistusosuudet, joihin sovellettava vakavaraisuusjärjestely ei direktiivin 2009/138/EY 227 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti suoritetun arvioinnin mukaan vastaa mainitun direktiivin I osaston VI luvussa säädettyä järjestelyä tai joihin sovellettavaa vakavaraisuusjärjestelyä ei ole lainkaan arvioitu, vähennetään seuraavasti:
a)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi ne liikkeeseen laskeneisiin kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksiin sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja jotka sisältyvät lakisääteisten omien varojen korkeimpaan luokkaan ilman mitään rajoituksia kolmannen maan järjestelyn mukaisesti, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
b)
kaikki etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, jotka kattavat tappioita liiketoiminnan jatkuessa ja joihin kuuluu mahdollisuus peruuttaa kuponkien maksaminen, vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, ylijäämä vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
c)
kaikki muut etuoikeudeltaan huonommat instrumentit vähennetään toissijaisen pääoman (T2) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää toissijaisen pääoman (T2) määrän, ylijäämä vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tämä ylijäämä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, jäljelle jäävä ylijäämäosuus vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
d)
vakavaraisuusvaatimusten soveltamisalaan kuuluvien kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten kaikki muut instrumentit, jotka kuuluvat kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten omiin varoihin asiaa koskevan sovellettavan vakavaraisuusjärjestelyn mukaisesti, tai kaikki muut instrumentit, joiden osalta laitos ei kykene osoittamaan a, b tai c alakohdassa esitettyjen edellytysten täyttyvän, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1).
2. Jos kolmannen maan vakavaraisuusjärjestely, omia varoja koskevat säännöt mukaan luettuina, vastaa direktiivin 2009/138/EY 227 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti suoritetun arvioinnin mukaan mainitun direktiivin I osaston VI luvussa säädettyä järjestelyä, omistusosuudet kolmannen maan vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenteista käsitellään omistusosuuksina direktiivin 2009/138/EY 14 artiklan mukaisesti toimiluvan saaneiden vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenteista.
3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa laitosten on sovellettava vähennyksiä, jotka tehdään tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 44 artiklan b alakohdan, 58 artiklan b alakohdan ja 68 artiklan b alakohdan nojalla vakuutussektorin omista varoista olevista omistusosuuksista.
19 artikla
Direktiivin 2009/138/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien yritysten pääomainstrumentit asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
Omistusosuudet sellaisten yritysten pääomainstrumenteista, jotka on jätetty direktiivin 2009/138/EY soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen direktiivin 4 artiklan mukaisesti, vähennetään seuraavasti:
a)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi ne liikkeeseen laskeneeseen yritykseen sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja jotka sisältyvät lakisääteisten omien varojen korkeimpaan luokkaan ilman mitään rajoituksia, vähennetään ydinpääomasta (CET1);
b)
kaikki etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, jotka kattavat tappioita liiketoiminnan jatkuessa ja joihin kuuluu mahdollisuus peruuttaa kuponkien maksaminen, vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, ylijäämä vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
c)
kaikki muut etuoikeudeltaan huonommat instrumentit vähennetään toissijaisen pääoman (T2) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää toissijaisen pääoman (T2) määrän, ylijäämä vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tämä määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, jäljelle jäävä ylijäämäosuus vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
d)
kaikki muut instrumentit, jotka kuuluvat yrityksen omiin varoihin asiaa koskevan sovellettavan vakavaraisuusjärjestelyn mukaisesti, tai kaikki muut instrumentit, joiden osalta laitos ei kykene osoittamaan a, b tai c alakohdassa esitettyjen edellytysten täyttyvän, vähennetään ydinpääomasta (CET1).
III LUKU
ENSISIJAINEN LISÄPÄÄOMA (AT1)
1 JAKSO
Lunastusta koskevien kannustimien muoto ja luonne
20 artikla
Lunastusta koskevien kannustimien muoto ja luonne asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan g alakohtaa ja 63 artiklan h alakohtaa sovellettaessa
1. Lunastusta koskevilla kannustimilla tarkoitetaan kaikkia ominaisuuksia, jotka antavat liikkeeseen laskun hetkellä aiheen odottaa, että pääomainstrumentti todennäköisesti lunastetaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kannustimiin kuuluvat seuraavat kannustimien muodot:
a)
osto-optio yhdistettynä instrumentin luottoriskimarginaalin kasvuun silloin, kun osto-optiota ei käytetä;
b)
osto-optio yhdistettynä vaatimukseen tai mahdollisuuteen muuntaa instrumentti ydinpääomainstrumentiksi (CET1), jos osto-optiota ei käytetä;
c)
osto-optio yhdistettynä viitekoron muutokseen silloin, kun toiseen viitekorkoon liittyvä luottoriskimarginaali on suurempi kuin alun perin maksettu korko miinus swap-korko;
d)
osto-optio yhdistettynä lunastusmäärän kasvuun tulevaisuudessa;
e)
uudelleenmarkkinoinnin mahdollisuus yhdistettynä instrumentin luottoriskimarginaalin kasvuun tai viitekoron muutokseen silloin, kun toiseen viitekorkoon liittyvä luottoriskimarginaali on suurempi kuin alun perin maksettu korko miinus swap-korko, jos instrumenttia ei markkinoida uudelleen;
f)
instrumentin markkinointi tavalla, joka antaa sijoittajien ymmärtää, että instrumentti lunastetaan takaisin.
2 JAKSO
Pääoman määrän muuntaminen tai kirjanpitoarvon alentaminen
21 artikla
Pääoman määrän kirjanpitoarvon korotuksen luonne kirjanpitoarvon alentamisen johdosta asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan n alakohtaa ja 52 artiklan 2 kohdan c alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa
1. Pääoman määrän kirjanpitoarvon alentamista sovelletaan määräsuhteen perusteella kaikkiin, joilla on hallussaan ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentteja, joihin sisältyy samankaltainen kirjanpitoarvon alentamisen mekanismi ja samanlainen kynnystaso.
2. Jotta kirjanpitoarvon alentamista voitaisiin pitää tilapäisenä, on kaikkien seuraavien ehtojen täytyttävä:
a)
kirjanpitoarvon alentamisen jälkeen mahdollisesti maksettavien voitonjakojen on perustuttava pienennettyyn pääoman määrään;
b)
kirjanpitoarvon korottamisen on perustuttava voittoihin sen jälkeen, kun laitos on muodollisella päätöksellä vahvistanut lopulliset voitot;
c)
laitoksella on täysi harkintavalta toteuttaa instrumentin kirjanpitoarvon korottaminen tai pienennettyyn pääomaan perustuva kuponkien maksaminen d-f alakohdan rajoitusten puitteissa, eikä laitoksella ole mitään velvollisuutta toteuttaa tai nopeuttaa kirjanpitoarvon korottamista erityisissä olosuhteissa;
d)
kirjanpitoarvon korottaminen toteutetaan suhteessa samankaltaisiin ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentteihin, joihin on sovellettu kirjanpitoarvon alentamista;
e)
instrumentin kirjanpitoarvon korottamisen ja pienennettyyn pääomaan perustuvan kuponkien maksamisen yhteenlasketun enimmäismäärän on vastattava laitoksen voittoa kerrottuna luvulla, joka saadaan jakamalla 1 alakohdassa määritetty määrä 2 alakohdassa määritetyllä määrällä:
1)
laitoksen kaikkien kirjanpitoarvon alentamisen kohteena olleiden ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumenttien nimellismäärien summa ennen kirjanpitoarvon alentamista;
2)
laitoksen ensisijaisen pääoman kokonaismäärä;
f)
kaikkien kirjanpitoarvon korottamisten ja pienennettyyn pääomaan perustuvien kuponkien maksamisten yhteenlaskettua määrää on käsiteltävä maksuna, joka johtaa ydinpääoman (CET1) pienenemiseen, ja siihen, samoin kuin muihin ydinpääomainstrumenttien (CET1) voitonjakoihin, sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 141 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin se on saatettuna osaksi kansallista lainsäädäntöä tai sääntelyä, tarkoitettua jakokelpoista enimmäismäärää koskevia rajoituksia.
3. Sovellettaessa 2 kohdan e alakohtaa laskelma tehdään sillä hetkellä, jolloin kirjanpitoarvon korottaminen toteutetaan.
22 artikla
Menettelyt ja ajoitus laukaisevan tapahtuman toteutumisen määrittämiseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan n alakohtaa sovellettaessa
1. Jos laitos on todennut, että ydinpääoman (CET1) osuus on laskenut alle tason, joka käynnistää instrumentin muuntamisen tai kirjanpitoarvon alentamisen asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisessä osassa olevassa II osastossa säädettyjen vaatimusten soveltamisen tasolla, laitoksen ylimmän hallintoelimen tai muun asianomaisen elimen on viipymättä todettava, että laukaiseva tapahtuma on toteutunut, ja laitoksella on peruuttamaton velvollisuus alentaa instrumentin kirjanpitoarvoa tai muuntaa instrumentti.
2. Kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrä määritetään mahdollisimman pian ja enintään kuukauden kuluessa siitä, kun laukaisevan tapahtuman toteutuminen on todettu 1 kohdan nojalla.
3. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että 2 kohdassa tarkoitettua kuukauden enimmäisaikaa lyhennetään, jos se katsoo, että kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrästä on riittävä varmuus, tai jos se katsoo, että muuntaminen tai kirjanpitoarvon alentaminen on tarpeellista toteuttaa välittömästi.
4. Jos kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrästä on tehtävä riippumaton selvitys ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentteja koskevien säännösten nojalla tai jos toimivaltainen viranomainen vaatii riippumattoman selvityksen kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrän määrittämiseksi, laitoksen ylimmän hallintoelimen tai muun asianomaisen elimen on varmistettava, että se tehdään välittömästi. Kyseinen riippumaton selvitys on toteutettava mahdollisimman pian, eikä se saa estää sitä, että laitos alentaa tai muuntaa ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentin kirjanpitoarvoa ja täyttää 2 ja 3 kohdassa asetetut vaatimukset.
3 JAKSO
Instrumenttien ominaisuudet, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen
23 artikla
Instrumenttien ominaisuudet, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan o alakohtaa sovellettaessa
Ominaisuuksiin, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen, kuuluvat säännökset, joilla laitos määrätään suorittamaan korvauksia pääomainstrumenttien olemassa oleville haltijoille, kun uusi pääomainstrumentti lasketaan liikkeeseen.
4 JAKSO
Erillisyhtiöiden käyttö omien varojen instrumenttien välilliseen liikkeeseenlaskuun
24 artikla
Erillisyhtiöiden käyttö omien varojen instrumenttien välilliseen liikkeeseenlaskuun asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan p alakohtaa ja 63 artiklan n alakohtaa sovellettaessa
1. Jos laitos tai konsolidoinnin piiriin asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti kuuluva yhteisö laskee liikkeeseen pääomainstrumentin, jonka erillisyhtiö merkitsee, tätä pääomainstrumenttia ei voida laitoksen tai edellä mainitun yhteisön tasolla sisällyttää pääoman luokkaan, joka on korkeampi kuin erillisyhtiölle liikkeeseen lasketun pääoman ja erillisyhtiön kolmansille osapuolille liikkeeseen laskeman pääoman alin luokka. Tätä vaatimusta sovelletaan vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidulla tasolla, alakonsolidointiryhmän tasolla ja yksilöllisellä tasolla.
2. Erillisyhtiön liikkeeseen laskemat instrumentit eivät saa tuoda haltijoilleen suotuisampia oikeuksia kuin ne oikeudet, jotka haltijat saisivat, jos instrumentin liikkeeseenlaskijana olisi laitos tai konsolidoinnin piiriin asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti kuuluva yhteisö.
IV LUKU
YLEISET VAATIMUKSET
1 JAKSO
Indeksiomistusosuuksista johtuvat välilliset omistusosuudet
25 artikla
Varovaisuus, jota on noudatettava vastuiden arviossa, jota käytetään vaihtoehtona suojattavien vastuiden laskennalle, asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa
1. Arviossa on noudatettu riittävää varovaisuutta, jos jompikumpi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
jos indeksin sijoitusvaltuuksissa määritetään, että indeksiin kuuluvan finanssialan yhteisön pääomainstrumentti ei voi ylittää kyseisen indeksin suurinta sallittua prosenttiosuutta, laitos käyttää kyseistä prosenttiosuutta arviona omistusosuuksien arvosta, joka vähennetään tapauksen mukaan sen ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) eristä 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai ydinpääomasta (CET1), jos laitos ei pysty määrittelemään omistusosuuden tarkkaa luonnetta;
b)
jos laitos ei pysty määrittämään a alakohdassa tarkoitettua suurinta sallittua prosenttiosuutta ja jos indeksiin sisältyy - sen sijoitusvaltuuksien tai muiden asian kannalta merkityksellisten tietojen osoittamalla tavalla - finanssialan yhteisöjen pääomainstrumentteja, laitos vähentää indeksiomistusosuudet täysimääräisesti ydinpääomansa (CET1), ensisijaisen lisäpääomansa (AT1) tai toissijaisen pääomansa (T2) eristä 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai ydinpääomasta (CET1), jos laitos ei pysty määrittelemään omistusosuuden tarkkaa luonnetta.
2. Sovellettaessa 1 kohtaa sovelletaan seuraavia:
a)
indeksiomistusosuudesta johtuva välillinen omistusosuus kattaa sen osan indeksistä, joka on sijoitettu indeksiin kuuluvien finanssialan yhteisöjen ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) instrumentteihin;
b)
indeksiin kuuluvat muun muassa mutteivät yksinomaan indeksirahastot, osake- tai bondi-indeksit tai kaikki muut järjestelyt, joissa kohde-etuutena toimiva instrumentti on finanssialan yhteisön liikkeeseen laskema pääomainstrumentti.
26 artikla
Ilmaisun ”toiminnallisesti raskas” merkitys asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 3 kohdassa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa ilmaisulla ”toiminnallisesti raskas” tarkoitetaan tilanteita, joissa toimivaltaisen viranomaisen arvion mukaan ei ole perusteltua soveltaa jatkuvasti läpikatsomisperiaatetta omistusosuuksiin finanssialan yhteisöjen pääomasta. Kun toimivaltaiset viranomaiset arvioivat toiminnallisesti raskaiden tilanteiden luonnetta, niiden on otettava huomioon tällaisten positioiden vähäinen olennaisuus ja lyhyt hallussapitoaika. Lyhyt hallussapitoaika edellyttää laitokselta näyttöä indeksin vahvasta likviditeetistä.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa position katsotaan olevan olennaisuudeltaan vähäinen, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
indeksiomistusosuuksista johtuva yksittäinen nettovastuu mitattuna ennen läpikatsomista on enintään kaksi prosenttia ydinpääomaeristä (CET1) sellaisina kuin ne on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 46 artiklan 1 kohdan a alakohdassa;
b)
indeksiomistusosuuksista johtuva yhdistetty nettovastuu mitattuna ennen läpikatsomista on enintään viisi prosenttia ydinpääomaeristä (CET1) sellaisina kuin ne on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 46 artiklan 1 kohdan a alakohdassa;
c)
ennen läpikatsomista mitatun indeksiomistusosuuksista johtuvan yhdistetyn nettovastuun ja muiden omistusosuuksien, jotka vähennetään asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukaisesti, summa on enintään kymmenen prosenttia ydinpääomaeristä (CET1) sellaisina kuin ne on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 46 artiklan 1 kohdan a alakohdassa.
2 JAKSO
Valvontaviranomaisen lupa omien varojen vähentämiseen
27 artikla
Ilmaisun ”laitoksen tuloksen tuottamiskyvyn kannalta kestävä” merkitys asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa
Asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa oleva ilmaisu ”laitoksen tuloksen tuottamiskyvyn kannalta kestävä” tarkoittaa, että laitoksen kannattavuus, sellaisena kuin toimivaltainen viranomainen on sen arvioinut, pysyy hyvänä tai ei muutu huonompaan suuntaan sinä päivänä ja ennakoitavissa olevassa tulevaisuudessa sen jälkeen, kun instrumentit on korvattu yhtä laadukkailla tai laadukkaammilla omien varojen instrumenteilla. Toimivaltaisen viranomaisen arvioinnissa on otettava huomioon laitoksen kannattavuus stressitilanteissa.
28 artikla
Menettely- ja tietovaatimukset, jotka laitoksen on täytettävä hakiessaan lupaa toteuttaa lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja, asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Omien varojen instrumenttien lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja ei saa ilmoittaa instrumenttien haltijoille, ennen kuin laitos on saanut niihin etukäteisen luvan toimivaltaiselta viranomaiselta.
2. Kun lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja odotetaan toteutuvan riittävällä varmuudella ja kun toimivaltaiselta viranomaiselta on saatu etukäteinen lupa, laitoksen on vähennettävä lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja vastaavat määrät asianmukaisista omien varojen osatekijöistä ennen kuin lunastukset, vähennykset ja takaisinostot tosiasiallisesti toteutuvat. Riittävänä varmuutena pidetään erityisesti sitä, että laitos on julkisesti ilmoittanut aikeensa lunastaa, vähentää tai ostaa takaisin jonkin omien varojen instrumentin.
3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa sovelletaan tapauksen mukaan vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidulla tasolla, alakonsolidointiryhmän tasolla ja yksilöllisellä tasolla.
29 artikla
Laitoksen lunastusten, vähennysten ja takaisinostojen toteuttamista varten tekemän lupahakemuksen toimittaminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 ja 78 artiklaa sovellettaessa ja asianmukaiset perusteet lunastamisen rajoittamiselle asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Laitoksen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hakemus, ennen kuin se vähentää tai ostaa takaisin ydinpääomainstrumentteja (CET1) tai ostaa, lunastaa tai ostaa takaisin ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) instrumentteja.
2. Hakemukseen voi sisältyä suunnitelma siitä, miten laitos aikoo rajoitetun ajan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuja toimia useiden pääomainstrumenttien osalta.
3. Kun kyse on ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) instrumenttien takaisinostosta markkinatakausta varten, toimivaltaiset viranomaiset voivat asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklassa säädetyin perustein antaa ennalta luvan toteuttaa kyseisen asetuksen 77 artiklassa lueteltuja toimia tietyn ennalta määrätyn määrän rajoissa.
a)
Ydinpääoman (CET1) instrumenttien osalta kyseinen määrä ei saa olla suurempi kuin alempi seuraavista määristä:
1)
kolme prosenttia asianomaisen liikkeeseenlaskun määrästä;
2)
10 prosenttia määrästä, jolla ydinpääoma (CET1) ylittää asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan mukaisten ydinpääomaa (CET1) koskevien vaatimusten, direktiivin 2013/36/EU 104 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen erityisten omia varoja koskevien vaatimusten sekä saman direktiivin 128 artiklan 6 alakohdassa määritellyn yhteenlasketun puskurivaatimuksen summan.
b)
Ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) instrumenttien osalta ennalta määrätty määrä ei saa olla suurempi kuin alempi seuraavista määristä:
1)
10 prosenttia asianomaisen liikkeeseenlaskun määrästä;
2)
tai kolme prosenttia ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) instrumenttien jäljellä olevasta kokonaismäärästä soveltuvin osin.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös antaa ennalta luvan asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuihin toimiin silloin, kun asiaan liittyvät omien varojen instrumentit siirretään laitoksen työntekijöille palkitsemisjärjestelmän osana. Laitosten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille omien varojen instrumenttien ostamisesta tällaisiin tarkoituksiin ja vähennettävä nämä instrumentit omista varoista vastaavan vähennyksen lähestymistavan mukaisesti sinä aikana, kun ne ovat laitoksen hallussa. Vastaavuuteen perustuvaa vähennystä ei tarvitse tehdä, jos tämän kohdan mukaiseen toimeen liittyvät kulut on jo sisällytetty omiin varoihin osavuosi- tai vuosikatsausta varten.
5. Toimivaltainen viranomainen voi asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklassa säädetyin perustein antaa ennalta luvan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuja toimia tietyn ennalta määrätyn määrän rajoissa silloin, kun ostettavien, lunastettavien tai takaisinostettavien omien varojen instrumenttien määrä on merkitykseltään vähäinen suhteessa oston, lunastuksen tai takaisinoston toteutumisen jälkeen jäljelle jäävään asianomaisen liikkeeseenlaskun määrään.
6. Edellä olevia 1-5 kohtaa sovelletaan tapauksen mukaan vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidulla tasolla, alakonsolidointiryhmän tasolla ja yksilöllisellä tasolla.
30 artikla
Laitoksen toimittaman hakemuksen sisältö asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Edellä 29 artiklassa tarkoitettuun hakemukseen on liitettävä seuraavat tiedot:
a)
perusteltu selitys jonkin 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimen toteuttamiselle;
b)
tiedot pääomavaatimuksista ja pääomapuskureista vähintään kolmelta vuodelta, mukaan lukien omien varojen määrä ja koostumus ennen toimen toteuttamista ja sen jälkeen sekä toimen vaikutukset sääntelyvaatimuksiin;
c)
asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun pääomainstrumentin korvaamisen vaikutus laitoksen kannattavuuteen;
d)
arviointi riskeistä, joille laitos altistuu tai saattaa altistua, sekä siitä, riittävätkö omat varat kattamaan nämä riskit asianmukaisesti, mukaan lukien tärkeimpiä riskejä koskevat stressitestit, joista ilmenevät potentiaaliset tappiot erilaisissa tilanteissa;
e)
mahdolliset muut tiedot, joita toimivaltainen viranomainen pitää tarpeellisina arvioidakseen asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan mukaisen luvan myöntämisen aiheellisuuden.
2. Toimivaltainen viranomainen voi vapauttaa laitoksen joidenkin 2 kohdassa lueteltujen tietojen toimittamisesta, jos se on vakuuttunut, että kyseiset tiedot ovat jo sen saatavilla.
3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa sovelletaan tapauksen mukaan vakavaraisuusvaatimusten yksilöllisellä tasolla, konsolidoidulla tasolla ja alakonsolidointiryhmän tasolla.
31 artikla
Laitoksen toimittaman hakemuksen ajoitus ja toimivaltaisen viranomaisen suorittama hakemuksen käsittely asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Laitoksen on toimitettava täydellinen hakemus sekä 29 ja 30 artiklassa tarkoitetut tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kolme kuukautta ennen kuin se ilmoittaa jostakin asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa luetellusta toimesta instrumenttien haltijoille.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tapauskohtaisesti ja poikkeuksellisissa olosuhteissa sallia laitosten toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen myöhemmin kuin kolme kuukautta ennen toimesta ilmoittamista.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on käsiteltävä hakemus joko 1 kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa tai 2 kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. Toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon uudet, käsittelyaikana saapuneet tiedot, jos sellaisia on saatavilla ja jos ne pitävät niitä olennaisina. Toimivaltaiset viranomaiset voivat aloittaa hakemuksen käsittelyn vasta, kun ne ovat vakuuttuneita siitä, että ne ovat saaneet laitokselta 28 artiklassa vaaditut tiedot.
32 artikla
Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien ja vastaavien laitosten lunastusten, vähennysten ja takaisinostojen toteuttamista varten tekemät lupahakemukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien ja vastaavien laitosten ydinpääomainstrumenttien (CET1) lunastuksen yhteydessä 29 artiklan 1, 2 ja 6 kohdassa tarkoitettu hakemus ja 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle yhtä tiheällä aikavälillä kuin laitoksen toimivaltainen elin tarkastelee lunastuksia.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa ennalta luvan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuja toimia tietyn ennalta määrätyn lunastettavan määrän, josta on vähennetty maksettujen uusien ydinpääomainstrumenttien merkinnän määrä, rajoissa enintään vuoden kuluessa. Tämä ennalta määrätty määrä saa olla enintään kaksi prosenttia ydinpääomasta (CET1), jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että kyseinen toimi ei vaaranna laitoksen nykyistä tai tulevaa vakavaraisuustilannetta.
3 JAKSO
Väliaikainen poikkeus omista varoista tehtävistä vähennyksistä
33 artikla
Väliaikainen poikkeus omista varoista tehtävistä vähennyksistä asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa
1. Väliaikaisen poikkeuksen kesto ei saa ylittää rahoitustukiohjelmassa määritettyä ajanjaksoa. Poikkeusta ei voida myöntää pidemmäksi ajaksi kuin viideksi vuodeksi.
2. Poikkeus koskee vain uusia omistusosuuksia rahoitustukea saavan finanssialan yhteisön instrumenteista.
3. Väliaikaisen poikkeuksen myöntämiseksi omista varoista tehtävistä vähennyksistä toimivaltainen viranomainen voi katsoa, että asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu omistusosuuksien tilapäinen hallussapito tapahtuu rahoitustuen antamiseksi kyseisen finanssialan yhteisön uudelleenorganisointia ja pelastamista varten, jos tuen antaminen tapahtuu ohjelman puitteissa ja toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnällä ja jos ohjelmassa esitetään selkeästi tilapäisten omistusosuuksien ja rahoitustuen antamisen välisen vuorovaikutuksen vaiheet, aikataulu ja tavoitteet.
V LUKU
VÄHEMMISTÖOSUUDET JA TYTÄRYRITYSTEN LIIKKEESEENLASKEMAT ENSISIJAISEN LISÄPÄÄOMAN (AT1) JA TOISSIJAISEN PÄÄOMAN (T2) INSTRUMENTIT
34 artikla
Erillisyhtiöiden toimintaan mahdollisesti liittyvien varojen lajit sekä käsitteet ”minimaalinen” ja ”merkityksetön” määriteltäessä ehdot täyttävää erillisyhtiön liikkeeseenlaskemaa ensisijaista lisäpääomaa (AT1) ja toissijaista pääomaa (T2) asetuksen (EU) N:o 575/2013 83 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa
1. Erillisyhtiön varojen katsotaan olevan minimaalisia ja merkityksettömiä, kun molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:
a)
ne erillisyhtiön varat, jotka eivät muodostu sijoituksista etuyhteydessä olevan tytäryrityksen omiin varoihin, rajoittuvat käteisvaroihin, jotka on tarkoitettu kuponkien maksamiseen ja erääntyneiden omien varojen instrumenttien lunastamiseen;
b)
erillisyhtiön muiden kuin a alakohdassa mainittujen varojen määrä ei saa ylittää 0,5:tä prosenttia erillisyhtiön taseen loppusummien keskiarvosta kolmelta edelliseltä vuodelta.
2. Sovellettaessa 1 kohdan b alakohtaa toimivaltainen viranomainen voi sallia laitoksen käyttää korkeampaa prosenttiosuutta, mikäli molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:
a)
korkeampi prosenttiosuus on tarpeellinen yksinomaan erillisyhtiön muuttuvien kustannusten kattamiseksi;
b)
vastaava nimellinen määrä on enintään 500 000 euroa.
VI LUKU
ASETUKSEN (EU) N:O 575/2013 OMIA VAROJA KOSKEVIEN SIIRTYMÄSÄÄNNÖSTEN TARKENTAMINEN
35 artikla
Ylimääräiset suodattimet ja vähennykset asetuksen (EU) N:o 575/2013 481 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa
1. Ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eriin tehtäviä asetuksen (EU) N:o 575/2013 481 artiklan mukaisia oikaisuja sovelletaan 2-7 kohdan mukaisesti.
2. Jos direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY täytäntöönpanosäännösten nojalla vähennykset ja suodattimet liittyvät direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuihin omien varojen eriin, oikaisu tehdään ydinpääomaeriin (CET1).
3. Muissa kuin 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja jos direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY täytäntöönpanosäännösten nojalla kyseisiä vähennyksiä ja suodattimia on sovellettu direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan a-ca alakohdassa tarkoitettujen omien varojen erien summaan ottaen huomioon kyseisen direktiivin 154 artikla, oikaisu tehdään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eriin.
4. Jos ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erien määrä on pienempi kuin niihin liittyvä oikaisu, jäljelle jäävä oikaisu tehdään ydinpääomaeriin (CET1).
5. Muissa kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja jos direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY täytäntöönpanosäännösten nojalla kyseisiä vähennyksiä ja suodattimia on sovellettu direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan d-h alakohdassa tarkoitettuihin omien varojen eriin tai direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY mukaiseen omien varojen kokonaismäärään, oikaisu tehdään toissijaisen pääoman (T2) eriin.
6. Jos toissijaisen pääoman (T2) erien määrä on pienempi kuin niihin liittyvä oikaisu, jäljelle jäävä oikaisu tehdään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eriin.
7. Jos toissijaisen pääoman (T2) ja ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erien määrä on pienempi kuin niihin liittyvä oikaisu, jäljelle jäävä oikaisu tehdään ydinpääomaeriin (CET1).
36 artikla
Ydinpääomaerinä (CET1) tai ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erinä määräaikaisen valtiontukea sisältämättömien pääomainstrumenttien uusista säännöksistä vapauttamisen ulkopuolelle jäävien erien määräaikainen vapauttaminen uusista säännöksistä omien varojen muina osatekijöinä asetuksen (EU) N:o 575/2013 487 artiklan 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa
1. Kun omien varojen instrumenteille myönnetään asetuksen (EU) N:o 575/2013 487 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetty käsittely 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2021 välisenä aikana, instrumentteja voidaan käsitellä kyseisellä tavalla joko kokonaisuudessaan tai osittain. Mikään tällainen käsittely ei saa vaikuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 486 artiklan 4 kohdassa määritetyn rajan laskentaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja omien varojen instrumentteja voidaan käsitellä uudelleen asetuksen (EU) N:o 575/2013 484 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuina erinä edellyttäen, että ne ovat kyseisen asetuksen 484 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja eriä ja että niiden määrä ei enää ylitä kyseisen asetuksen 486 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sovellettavia prosenttiosuuksia.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja omien varojen instrumentteja voidaan käsitellä uudelleen 484 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina erinä edellyttäen, että ne ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 484 artiklan 3 tai 4 kohdassa tarkoitettuja eriä ja että niiden määrä ei enää ylitä kyseisen asetuksen 486 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja sovellettavia prosenttiosuuksia.
37 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä tammikuuta 2014.