KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 480/2014
af 3. marts 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 af 17. december 2013 om fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond, Samhørighedsfonden og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (1), særlig artikel 22, stk. 7, artikel 37, stk. 13, artikel 38, stk. 4, artikel 40, stk. 4, artikel 41, stk. 3, artikel 42, stk. 1, artikel 42, stk. 6, artikel 61, stk. 3, artikel 68, stk. 1, artikel 101, artikel 125, stk. 8, artikel 125, stk. 9, artikel 127, stk. 7, artikel 127, stk. 8, artikel 144, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved anden del i forordning (EU) nr. 1303/2013 fastsættes fælles bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF), som nu fungerer under en fælles ramme (»de europæiske struktur- og investeringsfonde« eller »ESI-fondene«). Derudover indeholder tredje del i nævnte forordning generelle bestemmelser, der finder anvendelse på EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, men ikke på ELFUL og EHFF, og fjerde del indeholder generelle bestemmelser, der finder anvendelse på EFRU, ESF, Samhørighedsfonden og EHFF, men ikke på ELFUL. Ved denne forordning fastsættes derfor bestemmelser, som finder anvendelse på alle ESI-fonde, og bestemmelser, der kun finder anvendelse på EFRU og Samhørighedsfonden eller på EFRU, ESF, Samhørighedsfonden og EHFF.
(2)
Det er nødvendigt at fastsætte nærmere bestemmelser vedrørende kriterierne for fastlæggelse af niveauet af den finansielle korrektion, som Kommissionen kan anvende i resultatrammen for hver prioritet i de programmer, der støttes af ESI-fondene.
(3)
Sådanne finansielle korrektioner kan kun anvendes, hvis flere betingelser alle er opfyldt. Niveauet af den finansielle korrektion bør fastsættes på grundlag af faste takster, der er forbundet med en koefficient, og den bør beregnes ud fra omfanget af fysiske resultater og udnyttelsen af bevillinger. Eksterne faktorer, der har medvirket til en alvorlig mangel med hensyn til realiseringen af mål, der er fastsat i resultatrammen for 2023, med undtagelse af faktorer, der udelukker den finansielle korrektion, bør vurderes fra sag til sag og kan berettige til en lavere korrektionssats end den, der ellers ville finde anvendelse på grundlag af koefficienten.
(4)
I bestemmelserne om kriterierne for fastsættelse af niveauet af de finansielle korrektioner, der skal anvendes under resultatrammen, bør en særlig bevilling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet behandles separat.
(5)
Særlige regler bør præcisere bestemmelserne om køb af jord med støtte fra finansielle instrumenter.
(6)
En sammenhængende ramme for kombination af tilskud til teknisk bistand og et finansielt instrument i én operation kræver, at dette kun er muligt med henblik på den tekniske forberedelse af den potentielle investering til fordel for den endelige modtager.
(7)
For at sikre, at gennemførelsen af finansielle instrumenter overdrages til organer, der har den fornødne kapacitet til at gennemføre dem i overensstemmelse med ESI-fondenes mål og prioriteter og på den mest effektive måde, bør kriterierne for udvælgelsen af sådanne organer samt deres funktioner, forpligtelser og ansvarsområder fastsættes.
(8)
For at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af finansielle instrumenter, der stiller garantier, bør bidragene fra programmer baseres på en forsigtig forudgående risikovurdering under hensyn til et hensigtsmæssigt multiplikatorforhold.
(9)
For at sikre, at finansielle instrumenter gennemføres i overensstemmelse med gældende ret, bør der fastsættes specifikke bestemmelser for deres forvaltning og kontrol, herunder revision.
(10)
For at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af programbidrag til finansielle instrumenter bør tilbagetrækninger af sådanne bidrag afspejles på passende vis i de relevante betalingsanmodninger.
(11)
For at sikre konsekvent beregning af støtteberettigede kapitaliserede rentegodtgørelser og tilskud til garantigebyrer bør der fastsættes specifikke regler for beregning deraf.
(12)
For at fremme en hurtig og effektiv udbredelse af midler til realøkonomien og en sund finansiel forvaltning, samtidig med at organer, der gennemfører finansielle instrumenter, sikres et rimeligt vederlag, bør der fastsættes kriterier for beregning af forvaltningsomkostninger og -gebyrer på grundlag af resultater, gældende tærskler og regler for godtgørelse af kapitaliserede forvaltningsomkostninger og -gebyrer for egenkapitalbaserede instrumenter og mikrokreditter.
(13)
I overensstemmelse med princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning bør indtægter, der skabes af operationer, tages i betragtning ved beregningen af det offentlige bidrag.
(14)
Det er nødvendigt at fastsætte metoden til beregning af operationens diskonterede nettoindtægt under hensyn til de referenceperioder, der gælder for den sektor, som operationen finder anvendelse i, den rentabilitet, der normalt forventes af den pågældende investeringskategori, anvendelsen af forureneren betaler-princippet og eventuelt rimelighedsbetragtninger i tilknytning til den pågældende medlemsstats eller regions relative velstand.
(15)
De referenceperioder, der gælder for sektorer, og som er baseret på historiske data, der er registreret og lagret for indtægtsskabende projekter i programmeringsperioden 2007-2013, bør fastsættes.
(16)
Det er nødvendigt at definere de omkostninger og indtægter, der skal tages i betragtning ved beregningen af diskonteret nettoindtægt samt betingelserne for fastsættelsen af en restværdi og den finansielle diskonteringssats.
(17)
Diskonteringssatsen på 4 %, der er foreslået som vejledende benchmark, bør baseres på det aktuelle langsigtede afkast fra en international investeringsportefølje beregnet som en middelværdi af afkastet fra aktiverne på 3 % opjusteret med 1 %, hvilket er den procentsats, hvormed det gennemsnitlige langsigtede afkast på statsobligationer i Unionen er faldet, siden den finansielle diskonteringssats for programmeringsperioden 2007-2013 blev fastsat.
(18)
Ifølge forureneren betaler-princippet skal de miljømæssige omkostninger ved forurening og forebyggelse afholdes af dem, der er årsag til forurening, og afgiftssystemerne skal afspejle de fulde omkostninger, herunder kapitalomkostninger, ved miljøtjenester, de miljømæssige omkostninger ved forurening og ved de forebyggende foranstaltninger, der gennemføres, og de omkostninger, der er forbundet med knapheden af de ressourcer, der anvendes.
(19)
For at mindske den administrative byrde bør støttemodtagerne have lov til at anvende eksisterende metoder og tilsvarende takster, der er fastsat i andre EU-politikker, til at beregne indirekte omkostninger, hvis operationerne og støttemodtagerne er af en lignende type.
(20)
For at sikre, at operationer, som får støtte under ESI-fondene, og som kan anvende en fast takst for indirekte omkostninger, der er fastsat under andre EU-politikker, ligner operationer, der finansieres under disse andre politikker, er det nødvendigt at definere de interventionskategorier og investeringsprioriteter eller -foranstaltninger, de hører ind under.
(21)
Den metode, der skal anvendes til at foretage kvalitetskontrol af store projekter, bør fastlægges. En kvalitetskontrol udført af uafhængige eksperter er en forudsætning for, at en medlemsstat kan forelægge et stort projekt for Kommissionen ved hjælp af underretningsproceduren i forordning (EU) nr. 1303/2013.
(22)
Hvis en medlemsstat vælger at anvende underretningsproceduren, bør den bestemme, om det store projekt skal vurderes af uafhængige eksperter med teknisk bistand fra Kommissionen eller, med Kommissionens samtykke, af andre uafhængige eksperter.
(23)
Kapaciteten, kompetencerne og upartiskheden hos de uafhængige eksperter, der udfører kvalitetskontrollen af store projekter, er blandt de vigtigste faktorer for, hvorvidt resultatet af undersøgelsen er af god kvalitet og pålideligt. Derfor bør der fastsættes visse krav til uafhængige eksperter for at sikre, at deres arbejde med kvalitetskontrollen er pålideligt og af høj kvalitet. Alle uafhængige eksperter bør opfylde disse krav, uanset om deres arbejde støttes med teknisk bistand på Kommissionens eller en medlemsstats initiativ. Det bør være medlemsstatens ansvar at kontrollere, at de uafhængige eksperter opfylder kravene, før den indhenter Kommissionens godkendelse af dens valg af uafhængige eksperter.
(24)
Da kun store projekter, der er blevet vurderet positivt af de uafhængige eksperter, kan blive udvalgt til forelæggelse for Kommissionen ved anvendelse af underretningsproceduren, er det nødvendigt at fastlægge klare kriterier til dette formål. Det er også nødvendigt at fastsætte trinnene i kontrolprocessen og de parametre for kvalitetsvurderingen, der skal anvendes ved kontrollen, med henblik på at sikre, at kvalitetskontrollen af alle store projekter er baseret på samme metode, og at kvalitetskontrollen udføres på en måde, der bidrager til at forbedre kvaliteten af de store projekter, der kontrolleres.
(25)
I henhold til forordning (EU) nr. 1303/2013 skal forvaltningsmyndigheden etablere et system til registrering og lagring i elektronisk form af data om hver enkelt operation, der er nødvendige med henblik på overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, verificering og revision, herunder data om individuelle deltagere. Det er derfor nødvendigt at opstille en liste over data, der skal registreres og lagres i systemet.
(26)
Visse data er kun relevante for bestemte typer operationer eller for kun nogle af ESI-fondene; det bør derfor specificeres, i hvilke tilfælde datakravene finder anvendelse. Forordning (EU) nr. 1303/2013 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1304/2013 (2) fastsætter specifikke krav til registrering og lagring af data om individuelle deltagere i operationer, som støttes af ESF, som der skal tages højde for.
(27)
Listen over data bør tage hensyn til rapporteringskravene i forordning (EU) nr. 1303/2013 og de fondsspecifikke forordninger for at sikre, at de data, der er nødvendige for den finansielle forvaltning og overvågning, herunder de data, som er nødvendige for at udarbejde betalingsanmodninger, regnskaber og gennemførelsesrapporter, for alle operationer findes i en form, der gør det let at aggregere og afstemme dem. Listen bør tage hensyn til, at visse grundlæggende data om operationer i elektronisk form er nødvendige for en effektiv finansiel forvaltning af operationer og for at opfylde kravet om offentliggørelse af grundlæggende oplysninger om operationer. Visse andre data er nødvendige for effektivt at planlægge og udføre verificering og revision.
(28)
Listen over data, der skal registreres og lagres, bør ikke foregribe de tekniske egenskaber og opbygningen af de elektroniske systemer, der oprettes af forvaltningsmyndighederne, og bør ikke på forhånd bestemme de registrerede og lagrede datas format, medmindre det er udtrykkeligt anført i denne forordning. Den bør heller ikke foregribe den måde, hvorpå data indlæses eller genereres i systemet. I nogle tilfælde kan de data, der indgår i listen, kræve indlæsning af flere værdier. Ikke desto mindre er det nødvendigt at fastsætte regler om arten af disse data for at sikre, at forvaltningsmyndigheden kan opfylde sit ansvar vedrørende overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, verificering og revision, herunder hvis dette kræver behandling af data om individuelle deltagere.
(29)
For at sikre, at udgifterne under de operationelle programmer kan kontrolleres og revideres, er det nødvendigt at fastsætte de kriterier, et revisionsspor skal opfylde for at kunne betragtes som tilstrækkeligt.
(30)
I forbindelse med revisionsarbejdet i henhold til forordning (EU) nr. 1303/2013 er det nødvendigt at fastsætte, at Kommissionen og medlemsstaterne bør forhindre uautoriseret offentliggørelse af eller adgang til personoplysninger, og at præcisere, til hvilke formål Kommissionen og medlemsstaterne må behandle sådanne oplysninger.
(31)
Revisionsmyndigheden er ansvarlig for revision af aktiviteter. For at sikre, at denne revision er tilstrækkeligt omfattende og effektiv og udføres i henhold til samme standarder i alle medlemsstater, er det nødvendigt at fastsætte, hvilke betingelser de bør opfylde.
(32)
Det er nødvendigt i detaljer at fastsætte grundlaget for stikprøveudtagningen af de operationer, der skal revideres, som revisionsmyndigheden bør overholde ved bestemmelse eller godkendelse af stikprøvemetoden, herunder bestemmelse af stikprøveenheden, visse tekniske kriterier, der skal anvendes for stikprøven, og faktorer, der skal tages i betragtning for en supplerende stikprøve, når det er nødvendigt.
(33)
Revisionsmyndigheden bør udarbejde en revisionserklæring, der dækker de regnskaber, der er omhandlet i forordning (EU) nr. 1303/2013. For at sikre, at revisionens omfang og indhold er tilstrækkelige, og at de udføres efter de samme standarder i alle medlemsstaterne, bør der fastsættes betingelser, som revisionen skal opfylde.
(34)
Af hensyn til retssikkerheden og ligebehandling af alle medlemsstater, når der foretages finansielle korrektioner, og i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet er det nødvendigt at fastsætte kriterierne for bestemmelse af, om der foreligger alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, fastsætte de væsentligste former for mangler og kriterierne for fastlæggelse af, hvilket niveau af finansiel korrektion der skal anvendes, og kriterier for anvendelsen af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner.
(35)
For at muliggøre en øjeblikkelig anvendelse af de i denne forordning fastsatte foranstaltninger bør denne forordning træde i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
GENERELLE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning indeholder følgende supplerende regler til forordning (EU) nr. 1303/2013:
a)
supplerende regler til anden del i nævnte forordning, der finder anvendelse på EFRU, ESF, Samhørighedsfonden, ELFUL og EHFF (i det følgende benævnt »ESI-fondene«) for så vidt angår følgende:
i)
kriterierne for fastsættelsen af niveauet af de finansielle korrektioner, der skal anvendes under resultatrammen
ii)
regler vedrørende finansielle instrumenter for så vidt angår følgende:
-
supplerende særlige regler om køb af jord og om kombinationen af teknisk bistand med finansielle instrumenter
-
supplerende særlige regler om funktioner, forpligtelser og ansvarsområder for de organer, som gennemfører de finansielle instrumenter, udvælgelseskriterier i den forbindelse og produkter, som kan leveres via finansielle instrumenter
-
regler om forvaltning af og kontrol med finansielle instrumenter, herunder kontroller, der skal foretages af forvaltnings- og revisionsmyndigheder, ordninger for opbevaring af dokumentation, elementer, der skal bevises ved hjælp af dokumentation, samt forvaltnings- og kontrol- og revisionsordninger
-
regler om tilbagetrækning af betalinger til finansielle instrumenter og mulige konsekvenstilpasninger i forbindelse med betalingsanmodninger
-
specifikke regler vedrørende oprettelse af et system til kapitalisering af de årlige rater vedrørende rentegodtgørelser og tilskud til garantigebyrer
-
specifikke regler for kriterierne for beregning af forvaltningsomkostninger og -gebyrer på grundlag af resultater og de gældende tærskler samt regler om godtgørelse af kapitaliserede forvaltningsomkostninger og -gebyrer for egenkapitalbaserede instrumenter og mikrokreditter
iii)
metoden til beregning af diskonteret nettoindtægt for operationer, der genererer nettoindtægter efter afslutningen
iv)
den faste takst for indirekte omkostninger og metoder i forbindelse hermed, som finder anvendelse i andre EU-politikker
b)
supplerende regler til tredje del i nævnte forordning, der finder anvendelse på EFRU og Samhørighedsfonden, for så vidt angår den metode, der skal anvendes til at udføre kvalitetskontrol af store projekter
c)
supplerende regler til fjerde del i nævnte forordning, der finder anvendelse på EFRU, ESF, Samhørighedsfonden og EHFF for så vidt angår følgende:
i)
bestemmelser om oplysninger i relation til de data, der skal registreres og lagres i elektronisk form i det overvågningssystem, der er etableret af forvaltningsmyndigheden
ii)
detaljerede minimumskrav for revisionssporet med hensyn til de posteringer, der skal føres, og den dokumentation, som attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, de bemyndigede organer og støttemodtagerne skal opbevare
iii)
anvendelsesområdet for og indholdet af revisioner af operationer og regnskaber samt metodologien for udvælgelse af stikprøver
iv)
nærmere regler for anvendelsen af data indsamlet under revisioner foretaget af tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter
v)
nærmere bestemmelser om kriterierne for fastlæggelse af alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde, herunder de vigtigste typer sådanne alvorlige mangler, kriterierne for at fastlægge, hvilket niveau af finansiel korrektion der skal anvendes, og kriterierne for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner.
KAPITEL II
SUPPLERENDE BESTEMMELSER TIL ANDEN DEL I FORORDNING (EU) NR. 1303/2013, DER FINDER ANVENDELSE PÅ ESI-FONDENE
AFDELING I
Kriterierne for fastsættelsen af niveauet af de finansielle korrektioner, der skal anvendes under resultatrammen
(Artikel 22, stk. 7, fjerde afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Artikel 2
Fastsættelse af niveauet af den finansielle korrektion
(Artikel 22, stk. 7, fjerde afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Niveauet af den finansielle korrektion, der skal anvendes af Kommissionen i henhold til artikel 22, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er en fast takst, der fastsættes på grundlag af forholdet mellem gennemsnittet af de endelige resultater for alle outputindikatorer og centrale trin i gennemførelsen under en resultatramme og det endelige resultat for den finansielle indikator under den pågældende resultatramme (»realiserings-/absorptionskoefficienten«).
2. Realiserings-/absorptionskoefficienten beregnes på følgende måde:
a)
Den endelige realiserede værdi for hver af de outputindikatorer og centrale trin i gennemførelsen, der er udvalgt til resultatrammen under en given prioritet, divideres med de respektive målværdier for at få deres endelige resultater, udtrykt som en procentdel af målet.
b)
Gennemsnittet af de endelige resultater for alle outputindikatorer og de centrale trin i gennemførelsen, der er udvalgt til resultatrammen under en given prioritet, bestemmes. Hvis et endeligt resultat beregnes til at være over 100 %, regnes det i den henseende som 100 %.
c)
Den endelige realiserede værdi for den finansielle indikator, der er udvalgt til resultatrammen under en given prioritet, divideres med den respektive målværdi for at få dens endelige resultat, udtrykt som en procentdel af målet. Hvis et endeligt resultat beregnes til at være over 100 %, regnes det i den henseende som 100 %.
d)
Gennemsnittet af de endelige resultater for alle outputindikatorer og centrale trin i gennemførelsen, der er udvalgt til resultatrammen under en given prioritet, divideres med det endelige resultat for den finansielle indikator, der er udvalgt til resultatrammen under en given prioritet.
3. Hvis en prioritet vedrører mere end én ESI-fond eller regionskategori, beregnes koefficienten separat for hver ESI-fond og/eller efter regionskategori.
Artikel 3
Niveauet af finansiel korrektion
(Artikel 22, stk. 7, fjerde afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Den finansielle korrektion fastsættes således:
a)
For en realiserings-/absorptionskoefficient under 65 %, men ikke lavere end 60 %, anvendes en fast takst på 5 %.
b)
For en realiserings-/absorptionskoefficient under 60 %, men ikke lavere end 50 %, anvendes en fast takst på 10 %.
c)
For en realiserings-/absorptionskoefficient under 50 % anvendes en fast takst på 25 %.
2. Den faste takst anvendes på bidraget fra ESI-fonden bestemt på basis af de udgifter, medlemsstaten har anmeldt under den prioritet, der opfylder de betingelser, der er omhandlet i artikel 22, stk. 7, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013, efter anvendelse af eventuelt andre finansielle korrektioner.
For prioriteter, der vedrører mere end én ESI-fond eller regionskategori, anvendes den faste takst på hver ESI-fond og/eller regionskategori.
3. Eksterne faktorer, der har bidraget til de alvorlige mangler med hensyn til realisering af målene, bortset fra dem, der er omhandlet i artikel 22, stk. 7, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013, vurderes fra sag til sag. Den faste korrektion i stk. 1 kan reduceres med op til 50 % under hensyn til, i hvor høj grad manglen kan tilskrives disse faktorer.
4. Hvis anvendelsen af den i stk. 1 fastsatte faste takst ville være uforholdsmæssig, nedsættes korrektionssatsen.
AFDELING II
Finansielle instrumenter
Artikel 4
Særlige regler for køb af jord
(Artikel 37, stk. 13, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Finansielle instrumenter, der finansieres af EFRU, Samhørighedsfonden og ELFUL, kan støtte investeringer, der omfatter køb af jord, der ikke er bebygget, og jord, der er bebygget, for et beløb, der ikke overstiger 10 % af det programbidrag, der udbetales til den endelige modtager. I tilfælde af garantier gælder denne procentsats for det underliggende lån eller andre risikobærende instrumenter.
2. Når finansielle instrumenter yder støtte til endelige modtagere i forbindelse med infrastrukturinvesteringer med henblik på at støtte byudvikling eller byfornyelsesaktiviteter, er den i stk. 1 nævnte grænse på 20 %.
3. I ekstraordinære og behørigt begrundede tilfælde kan forvaltningsmyndigheden fravige fra grænserne i stk. 1 og 2 for operationer, der vedrører miljøbevaring.
Artikel 5
Kombination af teknisk bistand med finansielle instrumenter
(Artikel 37, stk. 13, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Tilskud til teknisk bistand kan kombineres med finansielle instrumenter i én operation i henhold til artikel 37, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013 udelukkende med henblik på den tekniske forberedelse af den potentielle investering til fordel for den endelige modtager, som modtager støtte fra denne operation.
Artikel 6
Særlige regler om funktioner, forpligtelser og ansvarsområder for de organer, som gennemfører de finansielle instrumenter
(Artikel 38, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. De organer, der gennemfører finansielle instrumenter, skal opfylde deres forpligtelser i overensstemmelse med gældende lov og handle med den professionelle omhu, effektivitet og gennemsigtighed, der forventes af et fagligt organ med erfaring i at gennemføre finansielle instrumenter. De sikrer, at:
a)
endelige modtagere, der modtager støtte fra finansielle instrumenter, vælges under behørig hensyntagen til arten af det finansielle instrument og den potentielle økonomiske levedygtighed af de investeringsprojekter, der skal finansieres. Valget skal være gennemsigtigt og objektivt begrundet og må ikke give anledning til interessekonflikter
b)
de endelige modtagere oplyses om, at der ydes finansiering under programmer, der medfinansieres af ESI-fondene, i overensstemmelse med kravene i artikel 115 i forordning (EU) nr. 1303/2013 for EFRU, ESF og Samhørighedsfonden, i artikel 66, stk. 1, litra c), nr. i), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (3) for ELFUL og i en fremtidig EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle støtte til hav- og fiskeripolitikken for programmeringsperioden 2014-2020 for EHFF (»EHFF-forordningen«)
c)
finansielle instrumenter yder støtte på en måde, der er forholdsmæssig og forvrider konkurrencen så lidt som muligt
d)
præferencebetaling til private investorer eller offentlige investorer, som arbejder i henhold til det markedsøkonomiske princip, jf. artikel 37, stk. 2, litra c), og artikel 44, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013, står i forhold til de risici, disse investorer påtager sig, og er begrænset til det, der er nødvendigt for at tiltrække sådanne investorer, hvilket skal sikres gennem vilkår og betingelser og proceduremæssige sikkerhedsforanstaltninger.
2. Da forvaltningsmyndighedens direkte økonomiske ansvar over for organer, der gennemfører finansielle instrumenter, eller endelige modtagere samt dens ansvar for enhver anden gæld eller forpligtelse i det finansielle instrument ikke må overstige det beløb, forvaltningsmyndigheden har afsat til det finansielle instrument i henhold til de relevante finansieringsaftaler, skal de organer, der gennemfører finansielle instrumenter, sikre, at der ikke kan fremsættes anmodninger til forvaltningsmyndigheden ud over de beløb, den har afsat til det finansielle instrument.
3. De organer, der gennemfører finansielle instrumenter, hæfter for tilbagebetaling af de programbidrag, der er berørt af uregelmæssigheder, sammen med renter og anden indtjening, der genereres af disse bidrag.
De organer, der gennemfører finansielle instrumenter, hæfter dog ikke for tilbagebetaling af de i stk. 1 omhandlede beløb, forudsat at de for en given uregelmæssighed kan bevise, at følgende betingelser alle er opfyldt:
a)
Uregelmæssigheden optrådte hos den endelige modtager eller, hvis der er tale om en holdingfond, hos den finansielle formidler eller den endelige modtager.
b)
De organer, der gennemfører finansielle instrumenter, overholdt denne artikels stk. 1 i forbindelse med programbidrag, der er berørt af uregelmæssigheden.
c)
De beløb, der er berørt af uregelmæssigheden, kunne ikke inddrives, på trods af at de organer, der gennemfører finansielle instrumenter, forfulgte alle relevante kontraktmæssige og juridiske muligheder med den fornødne omhu.
Artikel 7
Kriterier for udvælgelse af organer, der gennemfører finansielle instrumenter
(Artikel 38, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Når forvaltningsmyndigheden vælger et organ til at gennemføre et finansielt instrument i overensstemmelse med artikel 38, stk. 4, litra a), og artikel 38, stk. 4, litra b), nr. ii) og iii), i forordning (EU) nr. 1303/2013, kontrollerer den, at organet opfylder følgende mindstekrav:
a)
Det har ret til at udføre relevante gennemførelsesopgaver i henhold til EU-retten og national ret.
b)
Det har tilstrækkelig økonomisk og finansiel levedygtighed.
c)
Det har tilstrækkelig kapacitet til at gennemføre det finansielle instrument, herunder en organisatorisk struktur og styringsramme, der giver forvaltningsmyndigheden den nødvendige sikkerhed.
d)
Det har et effektivt internt kontrolsystem.
e)
Det anvender et regnskabssystem, der rettidigt kan frembringe nøjagtige, fuldstændige og pålidelige oplysninger.
f)
Det indvilliger i at blive revideret af medlemsstaternes revisionsorganer, Kommissionen og Den Europæiske Revisionsret.
2. Ved udvælgelsen af et organ som omhandlet i stk. 1 tager forvaltningsmyndigheden behørigt hensyn til arten af det finansielle instrument, der skal gennemføres, organets erfaringer med gennemførelsen af lignende finansielle instrumenter, de foreslåede teammedlemmers ekspertise og erfaring og organets operationelle og finansielle kapacitet. Valget skal være gennemsigtigt og objektivt begrundet og må ikke give anledning til interessekonflikter. Mindst følgende udvælgelseskriterier anvendes:
a)
robustheden og troværdigheden af metoden til identificering og vurdering af finansielle formidlere eller endelige modtagere, alt efter hvad der er relevant
b)
størrelsen af forvaltningsomkostninger og -gebyrer for gennemførelsen af det finansielle instrument og den foreslåede metode til beregning heraf
c)
vilkår og betingelser, der anvendes i forbindelse med støtte ydet til de endelige modtagere, herunder prisfastsættelse
d)
evnen til at tilvejebringe ressourcer til investeringer i de endelige modtagere, ud over programbidrag
e)
evnen til at vise ekstra aktivitet sammenlignet med den nuværende aktivitet
f)
i tilfælde hvor det organ, der gennemfører det finansielle instrument, tildeler egne finansielle ressourcer til det finansielle instrument eller deler risikoen, foreslåede foranstaltninger til afvejning af interesser og til at begrænse eventuelle interessekonflikter.
3. Hvis et organ, der gennemfører en holdingfond, herunder EIB, overdrager gennemførelsesopgaverne til en finansiel formidler, skal det sikre, at de i stk. 1 og 2 anførte krav er opfyldt for så vidt angår den finansielle formidler.
Artikel 8
Særlige regler for garantier, der leveres gennem finansielle instrumenter
(Artikel 38, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Hvis finansielle instrumenter stiller garantier, skal følgende krav være opfyldt:
a)
Der skal opnås et hensigtsmæssigt multiplikatorforhold mellem de beløb, der er afsat til dækning af forventede og uventede tab som følge af nye lån eller andre risikodelingsinstrumenter, der skal dækkes af garantierne, og værdien af tilsvarende udbetalte nye lån eller andre risikodelingsinstrumenter.
b)
Multiplikatorforholdet fastlægges gennem en forsigtig forudgående risikovurdering for det særlige garantiprodukt, der skal tilbydes, idet der tages hensyn til de specifikke markedsvilkår, det finansielle instruments investeringsstrategi og principperne om sparsommelighed og effektivitet. Den forudgående risikovurdering kan tages op til fornyet overvejelse, hvis markedsvilkårene senere ændrer sig og begrunder dette
c)
Det programbidrag, der er afsat til at indfri garantier, skal afspejle den forudgående risikovurdering
d)
Hvis den finansielle formidler, eller den enhed, der er omfattet af garantierne, ikke har udbetalt det planlagte beløb af nye lån eller andre risikodelingsinstrumenter til de endelige modtagere, nedsættes de støtteberettigede udgifter forholdsmæssigt.
Artikel 9
Forvaltning og kontrol af finansielle instrumenter, der er oprettet på nationalt, regionalt eller tværnationalt niveau eller på tværs af grænser
(Artikel 40, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. For operationer, der omfatter støtte fra programmer til finansielle instrumenter, der er oprettet på nationalt, regionalt, tværnationalt plan eller på tværs af grænser, jf. artikel 38, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013, sikrer forvaltningsmyndigheden, at:
a)
operationen både under evalueringen og udvælgelsen af operationen og under oprettelsen og gennemførelsen af det finansielle instrument er i overensstemmelse med gældende ret, det relevante program og den relevante finansieringsaftale
b)
finansieringsaftaler indeholder bestemmelser om revisionskrav og revisionssporet i overensstemmelse med punkt 1, litra e), i bilag IV til forordning (EU) nr. 1303/2013
c)
der foretages forvaltningsverificeringer i hele programmeringsperioden og under oprettelsen og gennemførelsen af de finansielle instrumenter i overensstemmelse med artikel 125, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 for EFRU, ESF, Samhørighedsfonden og EHFF og i overensstemmelse med artikel 58, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1305/2013 for ELFUL
d)
bilag til udgifter, der er anmeldt som støtteberettigede:
i)
opbevares vedrørende operationen af forvaltningsmyndigheden, den finansielle formidler eller det organ, der gennemfører holdingfonden, hvis det finansielle instrument gennemføres via en holdingfond, med henblik på at dokumentere, at fondene anvendes til de tiltænkte formål, og at den gældende lovgivning og kriterierne og betingelserne for finansiering under de relevante programmer er overholdt
ii)
er tilgængelige med henblik på verificering af, at de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, er lovlige og formelt rigtige
e)
bilag, der gør det muligt at kontrollere overholdelsen af EU-lovgivningen og den nationale lovgivning og af betingelserne for tilskud, bl.a. omfatter:
i)
dokumenter om oprettelsen af det finansielle instrument
ii)
dokumenter, der identificerer de beløb, der er bidraget fra hvert program og under hver prioritetsakse til det finansielle instrument, de udgifter, der er støtteberettigede under programmerne, samt renter og anden indtjening, der er genereret af støtte fra ESI-fondene og genanvendelse af midler, der kan henføres til ESI-fondene, jf. artikel 43 og 44 i forordning (EU) nr. 1303/2013
iii)
dokumenter om, hvordan det finansielle instrument fungerer, herunder vedrørende overvågning, rapportering og verificering
iv)
dokumenter, der viser, at artikel 43, 44 og 45 i forordning (EU) nr. 1303/2013 er overholdt
v)
dokumenter vedrørende afslutningen af programbidrag og afviklingen af det finansielle instrument
vi)
dokumenter om forvaltningsomkostningerne og -gebyrerne
vii)
ansøgningsskemaer eller tilsvarende, der indgives af de endelige modtagere sammen med bilag, herunder forretningsplaner, og tidligere årsregnskaber, hvis det er relevant
viii)
tjeklister og rapporter fra de organer, der gennemfører det finansielle instrument, hvis de findes
ix)
erklæringer, der er foretaget i forbindelse med de minimis-støtte, hvis det er relevant
x)
aftaler, der er undertegnet i forbindelse med støtten fra det finansielle instrument, herunder til egenkapital, lån, garantier eller andre former for investeringer, der er ydet til de endelige modtagere
xi)
dokumentation for, at den støtte, der er givet via det finansielle instrument, blev anvendt til det tiltænkte formål
xii)
fortegnelser over de finansielle strømme mellem forvaltningsmyndigheden og det finansielle instrument, og inden for det finansielle instrument på alle niveauer, helt ned til de endelige modtagere, og i forbindelse med garantier bevis for, at underliggende lån blev udbetalt
xiii)
særskilte fortegnelser eller regnskabskoder for programbidrag betalt af eller garantier afsat af det finansielle instrument til den endelige modtager.
2. For operationer, der omfatter støtte fra programmer til finansielle instrumenter under EFRU, ESF, Samhørighedsfonden og EHFF, sikrer revisionsmyndighederne, at finansielle instrumenter revideres i hele programmeringsperioden indtil afslutningen både inden for rammerne af systemrevisioner og revisioner af operationer, jf. artikel 127, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
For operationer, der omfatter støtte fra programmer til finansielle instrumenter under ELFUL, sikrer revisionsorganerne, at finansielle instrumenter revideres i hele programmeringsperioden indtil afslutningen både inden for rammerne af systemrevisioner og revisioner af operationer, jf. artikel 59 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (4).
3. Hvis finansielle instrumenter gennemføres af EIB i henhold til artikel 38, stk. 4, litra b), nr. i), i forordning (EU) nr. 1303/2013:
a)
bemyndiger forvaltningsmyndigheden en virksomhed, der skal operere inden for en fælles ramme fastsat af Kommissionen til at foretage verificeringer på stedet, jf. artikel 125, stk. 5, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013
b)
bemyndiger revisionsmyndigheden en virksomhed, der skal operere inden for en fælles ramme fastsat af Kommissionen til at foretage revision af operationen.
Revisionsmyndigheden baserer sin revisionserklæring på oplysningerne fra den bemyndigede virksomhed.
4. Hvis Kommissionen ikke har fastsat en fælles ramme, jf. stk. 3, forelægger forvaltningsmyndigheden sin foreslåede metode til gennemførelse af verificering på stedet, og revisionsmyndigheden forelægger sin foreslåede metode til revision med henblik på at indhente Kommissionens samtykke.
Artikel 10
Regler om tilbagetrækning af betalinger til finansielle instrumenter og mulige konsekvenstilpasninger i forbindelse med betalingsanmodninger
(Artikel 41, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Medlemsstater og forvaltningsmyndigheder kan kun tilbagetrække bidrag fra programmer til de finansielle instrumenter, der er omhandlet i artikel 38, stk. 1, litra a), og finansielle instrumenter, der er omhandlet i artikel 38, stk. 1, litra b), og gennemført i overensstemmelse med artikel 38, stk. 4, litra a) og b) i forordning (EU) nr. 1303/2013, hvis bidragene ikke allerede er medtaget i en betalingsanmodning, jf. artikel 41 i nævnte forordning. For så vidt angår finansielle instrumenter, der støttes af EFRU, ESF, Samhørighedsfonden og EHFF, kan bidrag dog også tilbagetrækkes, hvis den næste betalingsanmodning ændres for at tilbagetrække eller erstatte den tilsvarende udgift.
Artikel 11
System til kapitalisering af de årlige rater vedrørende rentegodtgørelser og tilskud til garantigebyrer
(Artikel 42, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Kapitaliserede rentegodtgørelser og tilskud til garantigebyrer, jf. artikel 42, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, beregnes ved støtteberettigelsesperiodens ophør som de samlede diskonterede betalingsforpligtelser med de formål og inden for de perioder, der er fastsat i nævnte artikel, og i overensstemmelse med bestemmelserne i de relevante finansieringsaftaler.
2. Eventuelle tilbageværende ressourcer på den spærrede konto efter den periode, der er nævnt i artikel 42, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, eller som følge af uventet afvikling af det finansielle instrument inden periodens ophør skal anvendes i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 45.
Artikel 12
Kriterierne for beregning af forvaltningsomkostninger og -gebyrer på grundlag af resultater
(Artikel 42, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Forvaltningsmyndigheden beregner administrationsomkostninger og -gebyrer, der kan anmeldes som støtteberettigede udgifter i henhold til artikel 42, stk. 1, litra d) i forordning (EU) nr. 1303/2013, på grundlag af følgende resultatbaserede kriterier, jf. artikel 42, stk. 5, i nævnte forordning:
a)
udbetalingen af bidrag fra programmet under ESI-fondene
b)
de midler, der tilbagebetales fra investeringer eller fra frigørelsen af midler afsat til garantiaftaler
c)
kvaliteten af de tiltag, der ledsager investeringen før og efter investeringsbeslutningen for at give den størst mulig virkning
d)
det finansielle instruments bidrag til programmets mål og output.
2. Forvaltningsmyndigheden underretter det overvågningsudvalg, der er nedsat i henhold til artikel 47 i forordning (EU) nr. 1303/2013, om bestemmelserne vedrørende den resultatbaserede beregning af afholdte forvaltningsomkostninger eller af det finansielle instruments forvaltningsgebyrer. Overvågningsudvalget modtager årligt rapporter om de forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der er indbetalt i det foregående kalenderår.
Artikel 13
Tærskler for forvaltningsomkostninger og -gebyrer
(Artikel 42, stk. 5 og 6, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. For et organ, der gennemfører en holdingfond, må de samlede forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der kan anmeldes som støtteberettigede udgifter i henhold til artikel 42, stk. 1, litra d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, ikke overstige summen af:
a)
3 % for de første 12 måneder efter finansieringsaftalens undertegnelse, 1 % for de næste 12 måneder, derefter 0,5 % om året af de programbidrag, der er betalt til holdingfonden, beregnet pro rata temporis fra datoen for den faktiske betaling til holdingfonden indtil støtteberettigelsesperiodens ophør, tilbagebetalingen til forvaltningsmyndigheden eller datoen for afvikling, alt efter hvad der indtræffer først
b)
0,5 % om året af de programbidrag, holdingfonden har betalt til finansielle formidlere, beregnet pro rata temporis fra tidspunktet for den faktiske betaling fra holdingfonden indtil tilbagebetalingen til holdingfonden, støtteberettigelsesperiodens ophør eller daten for afvikling, alt efter hvad der indtræffer først.
2. For organer, der gennemfører finansielle instrumenter, der tilvejebringer egenkapital, lån, garantier samt mikrokreditter, herunder i kombination med tilskud, rentegodtgørelser eller tilskud til garantigebyrer i overensstemmelse med artikel 37, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013, må forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der kan anmeldes som støtteberettigede udgifter i henhold til nævnte forordnings artikel 42, stk. 1, litra d), ikke overstige summen af:
a)
et grundvederlag, der beregnes således:
i)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer egenkapital, 2,5 % om året i de første 24 måneder efter undertegnelsen af finansieringsaftalen, derefter 1 % om året af de programbidrag, der er afsat til det finansielle instrument under den relevante finansieringsaftale, beregnet pro rata temporis fra tidspunktet for undertegnelsen af den relevante finansieringsaftale indtil støtteberettigelsesperiodens ophør, til bidragene betales tilbage til forvaltningsmyndigheden eller til holdingfonden, eller til datoen for afvikling, alt efter hvad der indtræffer først
ii)
for et finansielt instrument i alle andre tilfælde, 0,5 % om året af de programbidrag, der er betalt til det finansielle instrument, beregnet pro rata temporis fra tidspunktet for den faktiske betaling til det finansielle instrument indtil støtteberettigelsesperiodens ophør, tilbagebetalingen til forvaltningsmyndigheden eller datoen for afvikling, alt efter hvad der indtræffer først
b)
et resultatbaseret vederlag, der beregnes således:
i)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer egenkapital, 2,5 % om året af de programbidrag, der er betalt efter artikel 42, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, til de endelige modtagere i form af egenkapital, samt som midler, der geninvesteres og kan tilskrives programbidrag, som endnu ikke er betalt tilbage til det finansielle instrument, beregnet pro rata temporis fra datoen for betaling til den endelige modtager indtil tilbagebetaling af investeringen, inddrivelsesprocedurens afslutning i tilfælde af afskrivninger eller støtteberettigelsesperiodens ophør, alt efter hvad der indtræffer først
ii)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer lån, 1 % om året af de programbidrag, der er betalt efter artikel 42, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, til de endelige modtagere i form af lån, samt som midler, der geninvesteres og kan tilskrives programbidrag, som endnu ikke er betalt tilbage til det finansielle instrument, beregnet pro rata temporis fra datoen for betaling til den endelige modtager indtil tilbagebetaling af investeringen, inddrivelsesprocedurens afslutning i tilfælde af misligholdelse eller støtteberettigelsesperiodens ophør, alt efter hvad der indtræffer først
iii)
for et finansielt instrument, der stiller garantier, op til 1,5 % om året af de programbidrag, der er afsat til udestående garantiaftaler som omhandlet i artikel 42, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013, samt fra genanvendte ressourcer, der kan tilskrives programbidrag, beregnet pro rata temporis fra datoen for forpligtelsen indtil garantikontraktens udløb, inddrivelsesprocedurens afslutning i tilfælde af misligholdelse eller støtteberettigelsesperiodens ophør, alt efter hvad der indtræffer først
iv)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer mikrokreditter, 1,5 % om året af de programbidrag, der er betalt efter artikel 42, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, til de endelige modtagere i form af mikrokreditter, samt som midler, der geninvesteres og kan tilskrives programbidrag, som endnu ikke er betalt tilbage til det finansielle instrument, beregnet pro rata temporis fra datoen for betaling til den endelige modtager indtil tilbagebetaling af investeringen, inddrivelsesprocedurens afslutning i tilfælde af misligholdelse eller støtteberettigelsesperiodens ophør, alt efter hvad der indtræffer først
v)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer tilskud, rentegodtgørelser eller tilskud til garantigebyrer efter artikel 37, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013, 0,5 % af det tilskudsbeløb, der er betalt i henhold til nævnte forordnings artikel 42, stk. 1, litra a), til fordel for de endelige modtagere.
Bestemmelserne i dette stykke finder anvendelse på et organ, der gennemfører et finansielt instrument, som stiller garantier, selv om det samme organ gennemfører en holdingfond, jf. dog stk. 4.
3. Det samlede beløb for forvaltningsomkostninger og -gebyrer i løbet af den i artikel 65, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 fastsatte støtteberettigelsesperiode må ikke overstige følgende grænser:
a)
for en holdingfond, 7 % af det samlede programbidragsbeløb, der er betalt til holdingfonden
b)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer aktiekapital, 20 % af det samlede programbidragsbeløb, der er betalt til det finansielle instrument
c)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer lån, 8 % af det samlede programbidragsbeløb, der er betalt til det finansielle instrument
d)
for et finansielt instrument, der stiller garantier, 10 % af det samlede programbidragsbeløb, der er betalt til det finansielle instrument
e)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer mikrokreditter, 10 % af det samlede programbidragsbeløb, der er betalt til det finansielle instrument
f)
for et finansielt instrument, der tilvejebringer tilskud, rentegodtgørelser eller tilskud til garantigebyrer i overensstemmelse med artikel 37, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013, 6 % af det samlede programbidragsbeløb, der er betalt til det finansielle instrument.
4. Hvis det samme organ gennemfører en holdingfond og et finansielt instrument, må hverken de samlede beløb af støtteberettigede forvaltningsomkostninger og -gebyrer i henhold til stk. 1 og 2 eller grænserne i stk. 3 akkumuleres for de samme programbidrag eller de samme midler, der geninvesteres, der kan tilskrives programbidrag.
5. Hvis hovedparten af den kapital, der investeres i finansielle formidlere, der tilvejebringer egenkapital, er tilvejebragt af private investorer eller offentlige investorer, der arbejder i henhold til det markedsøkonomiske princip, og programbidraget ydes på lige vilkår med de private investorer, skal forvaltningsomkostningerne og -gebyrerne være i overensstemmelse med markedsøkonomiske vilkår og må ikke overstige dem, der betales af de private investorer.
6. De tærskler, der er fastsat i stk. 1, 2 og 3, kan overskrides, hvis de opkræves af et organ, der gennemfører det finansielle instrument, herunder eventuelt, hvis det gennemfører holdingfonden, der er blevet udvalgt gennem et udbud i overensstemmelse med de gældende regler, og udbuddet påviste et behov for højere forvaltningsomkostninger og -gebyrer.
Artikel 14
Godtgørelse af kapitaliserede forvaltningsomkostninger og -gebyrer for egenkapitalbaserede instrumenter og mikrokreditter
(Artikel 42, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Kapitaliserede forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der skal godtgøres som støtteberettigede udgifter i overensstemmelse med artikel 42, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, beregnes ved støtteberettigelsesperiodens ophør som de samlede diskonterede forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der skal betales efter støtteberettigelsesperioden for den periode, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 42, stk. 2, og i overensstemmelse med de relevante finansieringsaftaler.
2. Kapitaliserede forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der skal betales efter støtteberettigelsesperioden for et finansielt instrument, der tilvejebringer mikrokreditter, må ikke overstige 1 % om året af de programbidrag, der er udbetalt til de endelige modtagere efter artikel 42, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, i form af lån, der endnu ikke er betalt tilbage til det finansielle instrument, beregnet pro rata temporis fra støtteberettigelsesperiodens ophør indtil tilbagebetaling af investeringen, inddrivelsesprocedurens afslutning i tilfælde af misligholdelse eller den i nævnte forordnings artikel 42, stk. 2, anførte periode, alt efter hvad der indtræffer først.
3. Kapitaliserede forvaltningsomkostninger og -gebyrer, der skal betales efter støtteperioden for et finansielt instrument, der tilvejebringer egenkapital, må ikke overstige 1,5 % om året af de programbidrag, der er udbetalt til de endelige modtagere efter artikel 42, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013 i form af egenkapital, der endnu ikke er betalt tilbage til det finansielle instrument, beregnet pro rata temporis fra støtteberettigelsesperiodens ophør indtil tilbagebetaling af investeringen, inddrivelsesprocedurens afslutning i tilfælde af misligholdelse eller den i nævnte forordnings artikel 42, stk. 2, anførte periode, alt efter hvad der indtræffer først.
4. Eventuelle tilbageværende ressourcer på den spærrede konto efter den periode, der er nævnt i artikel 42, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, eller som følge af uventet afvikling af det finansielle instrument inden periodens ophør skal anvendes i overensstemmelse med nævnte forordnings artikel 45.
AFDELING III
Metode til beregning af diskonteret nettoindtægt for nettoindtægtsskabende operationer
Artikel 15
Metode til beregning af diskonteret nettoindtægt
(Artikel 61, stk. 3, syvende afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Ved anvendelsen af den metode, der er omtalt i artikel 61, stk. 3, første afsnit, litra b) i forordning (EU) nr. 1303/2013, beregnes operationens diskonterede nettoindtægt ved at trække de diskonterede omkostninger fra den diskonterede indtægt, og eventuelt ved at lægge investeringens restværdi til.
2. En operations diskonterede nettoindtægt beregnes over en specifik referenceperiode for sektoren for den pågældende operation, jf. bilag I. Referenceperioden omfatter gennemførelsesperioden for operationen.
3. Indtægter og udgifter bestemmes ved at anvende den inkrementelle metode på grundlag af en sammenligning af indtægter og udgifter i situationen med den nye investering med indtægterne og udgifterne i en situation uden den nye investering.
Hvis en operation består af et nyt aktiv, er indtægterne og udgifterne den nye investerings indtægter og udgifter.
4. Hvis moms er ikke en støtteberettiget udgift i henhold til artikel 69, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, baseres beregningen af diskonteret nettoindtægt på beløb ekskl. moms.
Artikel 16
Fastsættelse af indtægter
(Artikel 61, stk. 3, syvende afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Med henblik på beregningen af diskonteret nettoindtægt fastsættes indtægterne på følgende grundlag:
a)
Hvis der anvendes brugerafgifter, fastsættes de i overensstemmelse med forureneren betaler-princippet og tager i givet fald hensyn til prisoverkommelighed.
b)
Indtægter omfatter ikke overførsler fra nationale eller regionale budgetter eller nationale offentlige forsikringsordninger.
c)
Hvis en operation tilføjer nye aktiver til at supplere en allerede eksisterende tjenesteydelse eller infrastruktur, tages både bidrag fra nye brugere og yderligere bidrag fra eksisterende brugere af den nye tjenesteydelse eller infrastruktur i betragtning.
Artikel 17
Fastsættelse af udgifter
(Artikel 61, stk. 3, syvende afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Med henblik på beregningen af diskonteret nettoindtægt tages følgende udgifter, der opstår i den i artikel 15, stk. 2, omhandlede referenceperiode i betragtning:
a)
genanskaffelsesomkostninger i forbindelse med udstyr med kort levetid, der sikrer operationens tekniske funktion
b)
faste drifts- og vedligeholdelsesomkostninger såsom personale, vedligeholdelse og reparation, overordnet forvaltning og administration, forsikring
c)
variable driftsomkostninger, herunder vedligeholdelsesomkostninger, såsom forbrug af råmaterialer, energi, andre procesforbrugsvarer, og al vedligeholdelse og reparation, der er nødvendig for at forlænge operationens levetid.
Artikel 18
Investeringens restværdi
(Artikel 61, stk. 3, syvende afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Hvis en operations aktiver har en konstruktionsbestemt driftslevetid, der overstiger referenceperioden i artikel 15, stk. 2, bestemmes deres restværdi ved at beregne nettonutidsværdien af pengestrømme i operationens resterende levetid. Der kan anvendes andre metoder til beregning af restværdien i behørigt begrundede tilfælde.
2. Investeringens restværdi indgår kun i beregningen af diskonteret nettoindtægt fra operationen, hvis indtægterne overstiger de omkostninger, der er omhandlet i artikel 17.
Artikel 19
Diskontering af pengestrømme
(Artikel 61, stk. 3, syvende afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Kun pengestrømme, der skal betales eller modtages af operationen, tages i betragtning ved beregningen af udgifter og indtægter. Pengestrømme fastsættes for hvert år, de udbetales eller modtages af operationen i løbet af den i artikel 15, stk. 2, nævnte referenceperiode.
2. Ikkekontante regnskabsposter såsom afskrivning, hensættelser til fremtidige udskiftningsomkostninger og hensættelser til uforudsete udgifter tages ikke med i beregningen.
3. Pengestrømme tilbagediskonteres til nutidsværdi ved hjælp af en finansiel diskonteringssats på 4 % i faste priser som et vejledende benchmark for offentlige investeringer, der medfinansieres af ESI-fondene.
4. Medlemsstaterne kan anvende en anden finansiel diskonteringssats end 4 %, hvis de giver en begrundelse for det benchmark og sikrer, at det anvendes konsekvent på lignende transaktioner i den samme sektor.
5. Andre værdier end 4 % kan begrundes i:
a)
medlemsstatens særlige makroøkonomiske vilkår og de internationale makroøkonomiske tendenser og konjunkturer
b)
arten af investoren eller gennemførelsesstrukturen, såsom offentlig-private partnerskaber
c)
den berørte sektors art.
6. For at fastsætte specifikke finansielle diskonteringssatser anslår medlemsstaterne det gennemsnitlige langsigtede afkast fra en alternativ, risikofri kurv af investeringer, som kan være indenlandsk eller international, og som de finder mest relevant. Oplysninger om de forskellige finansielle diskonteringssatser stilles til rådighed for modtagerne.
AFDELING IV
Definition af de faste takster for indirekte omkostninger og metoder i den forbindelse, der gælder i andre EU-politikker
Artikel 20
Finansiering efter fast takst for indirekte omkostninger på grundlag af forordning (EU) nr. 1290/2013
(Artikel 68, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Indirekte omkostninger kan beregnes ved at anvende en fast takst, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 29, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1290/2013, for følgende typer af operationer eller projekter, der udgør en del af operationer:
a)
de operationer, der støttes af EFRU under interventionsområdekode 056, 057 eller 060-065 som anført i tabel 1 i bilag til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2014 (5) og gennemføres under en af investeringsprioriteterne i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), stk. 2, litra b), stk. 3, litra a) og c), og stk. 4, litra f), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 (6)
b)
de operationer, der støttes af ESF under interventionsområdekode 04 som anført i tabel 6 i bilag til gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2014, og som bidrager til at styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra c), i forordning (EU) nr. 1304/2013
c)
de operationer, der støttes af ELFUL i overensstemmelse med artikel 17, 26 eller 35 i forordning (EU) nr. 1305/2013, og som bidrager til den EU-prioritet, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 5, stk. 1. Hvis operationen er programmeret i overensstemmelse med artikel 17 og 26 i forordning (EU) nr. 1305/2013, tages kun operationer, der gennemføres af en operationel gruppe i det europæiske innovationspartnerskab, der er oprettet i henhold til nævnte forordnings artikel 35, stk. 1, litra c), i betragtning
d)
de operationer, der støttes af EHFF og er programmeret i overensstemmelse med artikel 28, 37 eller artikel 41, stk. 5, i den fremtidige EU-retsakt om betingelserne for finansiel støtte til hav- og fiskeripolitikken for programmeringsperioden 2014-2020.
Artikel 21
Finansiering efter fast takst for indirekte omkostninger på grundlag af forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012
(Artikel 68, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
Indirekte omkostninger kan beregnes ved at anvende den faste takst, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 124, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7), for følgende typer af operationer eller projekter, der udgør en del af operationer:
a)
de operationer, der støttes af EFRU under interventionsområdekode 085, 086 eller 087 i tabel 1 i bilag til gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2014, og som gennemføres under en af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 5, nr. 5), litra a), og artikel 5, nr. 6), litra d), i forordning (EU) nr. 1301/2013
b)
de operationer, der støttes af ESF under interventionsområdekode 01 som anført i tabel 6 i bilag til gennemførelsesforordning (EU) nr. 215/2014, og som bidrager til at støtte overgangen til en klimaresistent, ressourceeffektiv og miljømæssigt bæredygtig økonomi i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1304/2013
c)
de operationer, der støttes af ELFUL i overensstemmelse med artikel 17 og 25 i forordning (EU) nr. 1305/2013, og som bidrager til den EU-prioritet, der er fastsat i nævnte forordnings artikel 5, nr. 4) eller 5)
d)
de operationer, der støttes af EHFF og er programmeret i overensstemmelse med artikel 36, artikel 38, artikel 39, stk. 1, artikel 46, stk. 1, litra e) og i), artikel 54 og artikel 79c, stk. 1, litra b), i den fremtidige EU-retsakt, der fastsætter betingelserne for den finansielle støtte til hav- og fiskeripolitikken for programmeringsperioden 2014-2020.
KAPITEL III
SUPPLERENDE REGLER TIL TREDJE DEL I FORORDNING (EU) Nr. 1303/2013, DER FINDER ANVENDELSE PÅ EFRU OG SAMHØRIGHEDSFONDEN FOR SÅ VIDT ANGÅR DEN METODE, DER SKAL ANVENDES TIL AT UDFØRE KVALITETSKONTROL AF STORE PROJEKTER
Artikel 22
Krav til uafhængige eksperter, der udfører kvalitetskontrol
(Artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Den kvalitetskontrol af store projekter, der er omhandlet i artikel 101, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, udføres af uafhængige eksperter, der:
a)
har væsentlig teknisk erfaring med alle faser i projektforløbet
b)
har bred international erfaring med de pågældende investeringssektorer
c)
har væsentlig ekspertise inden for analyse og evaluering af socioøkonomiske fordele
d)
har væsentlig viden om og erfaring med relevant EU-ret, -politikker og -procedurer.
e)
er uafhængige af alle myndigheder, der direkte eller indirekte er involveret i godkendelse, gennemførelse eller drift af det store projekt
f)
ikke har nogen interessekonflikt på et hvilket som helst niveau i forbindelse med det store projekt
g)
ikke har nogen kommerciel interesse i forbindelse med det store projekt
h)
har de nødvendige sprogkundskaber.
2. Hvis en medlemsstat ønsker at bemyndige andre uafhængige eksperter end dem, der støttes med teknisk bistand på Kommissionens initiativ i overensstemmelse med artikel 58 i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal den i overensstemmelse med artikel 101, stk. 3, indgive en anmodning om Kommissionens godkendelse. Godkendelsen baseres på dokumentation, der viser, at eksperterne opfylder de i denne artikels stk. 1 fastsatte krav.
Kommissionen underretter inden tre måneder fra indgivelsen af anmodningen medlemsstaten om, hvorvidt Kommissionen godkender forslaget vedrørende de uafhængige eksperter.
Artikel 23
Kvalitetskontrol af store projekter
(Artikel 101, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. De uafhængige eksperter foretager deres vurdering på grundlag af de oplysninger, der er nævnt i artikel 101, stk. 1, litra a)-i), i forordning (EU) nr. 1303/2013. De uafhængige eksperter kan anmode om yderligere oplysninger i forbindelse med disse oplysninger, som de anser for nødvendige for kvalitetskontrollen.
Medlemsstaten og de uafhængige eksperter kan aftale, at dette arbejde suppleres med besøg på stedet.
De uafhængige eksperter kan efter aftale med medlemsstaterne rådføre sig med Kommissionen om relevante statsstøttespørgsmål i forbindelse med vurderingen.
2. Med henblik på kvalitetskontrollen træffer de uafhængige eksperter følgende foranstaltninger:
a)
De uafhængige eksperter kontrollerer, at operationen er et stort projekt som defineret i artikel 100 i forordning (EU) nr. 1303/2013, at det store projekt er ikke en fuldført operation som defineret i nævnte forordnings artikel 2, nr. 14), og artikel 65, stk. 6, og at det store projekt er medtaget i det relevante operationelle program.
b)
De uafhængige eksperter kontrollerer, at oplysningerne i henhold til artikel 101, stk. 1, litra a)-i), i forordning (EU) nr. 1303/2013, der er forelagt i det format, der er omhandlet i artikel 101, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er fuldstændige, sammenhængende og nøjagtige.
c)
De uafhængige eksperter vurderer kvaliteten af det store projekt på grundlag af de kriterier, der er fastsat i bilag II til denne forordning.
d)
De uafhængige eksperter udarbejder en rapport om den uafhængige kvalitetskontrol (i det følgende benævnt »kvalitetskontrolrapporten«) i det format, der er fastsat i artikel 102, stk. 1, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 1303/2013. I kvalitetskontrolrapporten formulerer og begrunder de uafhængige eksperter deres udtalelser på en utvetydig måde for de elementer, der er omhandlet i dette stykke.
3. Et stort projekt bedømmes positivt ved kvalitetskontrollen som defineret i artikel 102, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, hvis de uafhængige eksperter konkluderer, at alle de i nærværende forordnings bilag II anførte kriterier er opfyldt.
KAPITEL IV
SUPPLERENDE REGLER TIL FJERDE DEL I FORORDNING (EU) Nr. 1303/2013, DER FINDER ANVENDELSE PÅ EFRU, ESF, SAMHØRIGHEDSFONDEN OG EHFF
AFDELING I
Data, der skal registreres og lagres i elektronisk form
Artikel 24
Data, der skal registreres og lagres i elektronisk form
(Artikel 125, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Oplysningerne om de data, der skal registreres og lagres i elektronisk form for hver operation i det overvågningssystem, der er etableret i overensstemmelse med artikel 125, stk. 2, litra d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, er fastsat i bilag III til nærværende forordning.
2. Der registreres og opbevares data for hver operation, herunder data om individuelle deltagere, hvor det er relevant, med henblik på at kunne aggregere dem, når det er nødvendigt for overvågning, evaluering, finansiel forvaltning, kontrol og revision. De skal også muliggøre aggregering af sådanne data for hele programmeringsperioden. I forbindelse med ESF registreres og lagres dataene på en måde, der gør det muligt for forvaltningsmyndighederne at varetage opgaverne i forbindelse med overvågning og evaluering i overensstemmelse med kravene i artikel 56 i forordning (EU) nr. 1303/2013 samt artikel 5 og artikel 19 i forordning (EU) nr. 1304/2013 og bilag I og II hertil.
3. Hvis en operation støttes af mere end ét operationelt program, én prioritet eller fond eller under mere end én regionskategori, skal de i felt 23-113 i bilag III omhandlede oplysninger registreres på en måde, der gør det muligt at finde dataene opdelt efter operationelt program, prioritet, fond eller regionskategori. Det skal også være muligt at finde de i punkt 31-40 i bilag III omhandlede indikatordata opdelt efter investeringsprioritet og køn, hvis det er relevant.
AFDELING II
Revisionssporet og anvendelsen af data indsamlet under revisioner
Artikel 25
Detaljerede minimumskrav for revisionssporet
(Artikel 125, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. De detaljerede minimumskrav for revisionssporet med hensyn til de posteringer, der skal føres, og den dokumentation, der skal opbevares, er følgende:
a)
Revisionssporet skal gøre det muligt at verificere anvendelsen af de udvælgelseskriterier, overvågningsudvalget har fastsat for det operationelle program.
b)
Revisionssporet skal gøre det muligt i forbindelse med tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand i henhold til artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013 at afstemme aggregerede beløb, der er attesteret over for Kommissionen, med de detaljerede regnskaber og bilag hos attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, de bemyndigede organer og støttemodtagerne vedrørende operationer, som medfinansieres under det operationelle program.
c)
Revisionssporet skal gøre det muligt i forbindelse med tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand i henhold til artikel 67, stk. 1, litra b) og c), og artikel 109 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i henhold til artikel 14, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1304/2013 at afstemme aggregerede beløb, der er attesteret over for Kommissionen, med de detaljerede oplysninger om output eller resultater og bilagene hos attesteringsmyndigheden, forvaltningsmyndigheden, de bemyndigede organer og støttemodtagerne, herunder i givet fald dokumenter om metoden til fastsættelse af standardsatser for enhedsomkostninger og de faste beløb, vedrørende operationer, der medfinansieres under det operationelle program.
d)
Revisionssporet skal i forbindelse med omkostninger, der er bestemt i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra d), og artikel 68, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, vise og begrunde beregningsmetoden, hvis det er relevant, og det grundlag, på hvilket de faste takster er fastsat, og støtteberettigede direkte omkostninger eller omkostninger, der anmeldes under andre udvalgte kategorier, som den faste takst anvendes på.
e)
Revisionssporet skal gøre det muligt i forbindelse med omkostninger, der er bestemt i overensstemmelse med artikel 68, stk. 1, litra b) og c) i forordning (EU) nr. 1303/2013, artikel 14, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1304/2013 og artikel 20 i forordning (EU) nr. 1299/2013, at dokumentere de støtteberettigede direkte omkostninger, som den faste takst anvendes på.
f)
Revisionssporet skal gøre det muligt at verificere betalingen af det offentlige bidrag til støttemodtageren.
g)
Revisionssporet indeholder for hver operation, alt efter hvad der er relevant, de tekniske specifikationer og finansieringsplanen, dokumenter vedrørende støttegodkendelsen, dokumenter vedrørende udbudsprocedurer, rapporter fra støttemodtageren og rapporter om udført kontrol og revision.
h)
Revisionssporet skal indeholde oplysninger om forvaltningsverificeringer og revisioner, der er udført på operationen.
i)
Med forbehold af artikel 19, stk. 3, og bilag I og II til forordning (EU) nr. 1304/2013 skal revisionssporet gøre det muligt at afstemme data i forbindelse med outputindikatorer for operationen med mål og indberettede data og resultater for programmet.
j)
For finansielle instrumenter skal revisionssporet omfatte de i denne forordnings artikel 9, stk. 1, litra e), omhandlede bilag.
For de i litra c) og d) omhandlede omkostninger skal revisionssporet gøre det muligt at kontrollere, at den beregningsmetode, forvaltningsmyndigheden har anvendt, overholder artikel 67, stk. 5, og artikel 68, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 14, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1304/2013.
2. Forvaltningsmyndigheden sørger for, at der foreligger en oversigt med navn og adresse på de organer, der opbevarer al den dokumentation, der kræves for at opnå et tilstrækkeligt revisionsspor, der opfylder alle mindstekravene i stk. 1.
Artikel 26
Anvendelsen af data indsamlet under revisioner foretaget af tjenestemænd ved Kommissionen eller bemyndigede kommissionsrepræsentanter
(Artikel 127, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Kommissionen træffer alle nødvendige foranstaltninger for at forhindre uautoriseret offentliggørelse af eller adgang til de data, Kommissionen har indsamlet under sine revisioner.
2. Kommissionen anvender de data, der er indsamlet i løbet af revisionerne, udelukkende med henblik på opfyldelsen af sine forpligtelser i henhold til artikel 75 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Den Europæiske Revisionsret og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig har adgang til de indsamlede data.
3. De indsamlede data må ikke uden udtrykkelig tilladelse fra den medlemsstat, der har videregivet dataene, meddeles til andre personer i medlemsstaterne eller EU-institutionerne, end dem, hvis funktioner forudsætter, at de har adgang til dem i overensstemmelse med de gældende regler.
AFDELING III
Anvendelsesområdet for og indholdet af revisioner af operationer og regnskaber samt metodologien for udvælgelsen af stikprøven af operationer
Artikel 27
Revision af operationer
(Artikel 127, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Der foretages revision af operationer for hvert regnskabsår på et udsnit af operationer, der er udvalgt efter en metode, som er fastlagt eller godkendt af revisionsmyndigheden i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 28.
2. Revision af operationer udføres på grundlag af den dokumentation, der udgøres af revisionssporet, og kontrollerer lovligheden og den formelle rigtighed af de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, herunder følgende aspekter:
a)
at operationen blev udvalgt i overensstemmelse med udvælgelseskriterierne for det operationelle program, ikke var fysisk fuldført eller fuldt ud gennemført, før støttemodtageren indgav ansøgningen om støtte under det operationelle program, er blevet gennemført i overensstemmelse med beslutningen om godkendelse og opfyldte alle betingelser, der gælder på tidspunktet for revisionen vedrørende funktionalitet, anvendelse og mål, der skal nås
b)
at de udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, svarer til regnskabsregistreringerne, og at den påkrævede dokumentation viser et tilstrækkeligt revisionsspor, jf. denne forordnings artikel 25
c)
med hensyn til udgifter, der er anmeldt til Kommissionen og bestemt i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra b) og c), og artikel 109 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og artikel 14, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1304/2013, at output og resultater, der ligger til grund for betalingerne til støttemodtageren, er blevet leveret, at data om deltagere eller øvrig dokumentation vedrørende output og resultater stemmer overens med de oplysninger, der er indgivet til Kommissionen, og at den påkrævede supplerende dokumentation viser et tilstrækkeligt revisionsspor, jf. denne forordnings artikel 25.
Revisionen kontrollerer også, at det offentlige bidrag er udbetalt til støttemodtageren i overensstemmelse med artikel 132, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. Revision af operationer omfatter, hvis det er relevant, kontrol på stedet af den fysiske gennemførelse af operationen.
4. Revision af operationer kontrollerer nøjagtigheden og fuldstændigheden af de tilsvarende udgifter, der er registreret af attesteringsmyndigheden i dens regnskabssystem, og afstemningen af revisionssporet på alle niveauer.
5. Hvis de konstaterede problemer ser ud til at være af systemisk art og derfor indebærer en risiko for andre operationer under det operationelle program, skal revisionsmyndigheden sikre, at der foretages yderligere undersøgelser, herunder eventuelt ekstra revisioner, for at bestemme problemernes omfang, og skal anbefale de nødvendige korrigerende tiltag.
6. Kun udgifter, som er omfattet af en revision, der foretages i henhold til stk. 1, medregnes blandt de reviderede udgifter med henblik på indberetning til Kommissionen om årlig dækning. Med henblik herpå anvendes den model for kontrolrapporten, som er fastsat på grundlag af artikel 127, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 28
Metodologi for udvælgelsen af stikprøven af operationer
(Artikel 127, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Revisionsmyndigheden udarbejder metoden for udvælgelsen af stikprøven (»stikprøvemetoden«) i overensstemmelse med kravene i denne artikel under hensyntagen til de internationalt anerkendte revisionsstandarder, INTOSAI, IFAC eller IIA.
2. Ud over forklaringerne i revisionsstrategien fører revisionsmyndigheden et register over den dokumentation og det professionelle skøn, der blev anvendt til at fastsætte stikprøvemetoderne, hvori planlægnings-, udvælgelses-, prøvnings- og evalueringsfaserne indgår, med henblik på at godtgøre, at den fastsatte metode er hensigtsmæssig.
3. En stikprøve skal være repræsentativ for den population, som den er udvalgt fra, og gøre det muligt for revisionsmyndigheden at udarbejde en gyldig revisionserklæring i overensstemmelse med artikel 127, stk. 5, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013. Populationen skal omfatte udgifterne fra et operationelt program eller en gruppe af operationelle programmer, der er omfattet af et fælles forvaltnings- og kontrolsystem, der er medtaget i de betalingsanmodninger, der er indgivet til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 131 i forordning (EU) nr. 1303/2013 for et givent regnskabsår. Stikprøven kan udvælges under eller efter regnskabsåret.
4. Med henblik på anvendelsen af artikel 127, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 er en stikprøvemetode statistisk, hvis den sikrer:
i)
vilkårlig udvælgelse af stikprøveelementerne
ii)
anvendelse af sandsynlighedsteori til at evaluere stikprøveresultater, herunder måling og kontrol af stikprøverisikoen og af den planlagte og opnåede præcision.
5. Stikprøvemetoden skal sikre vilkårlig udvælgelse af hver prøveenhed i populationen ved brug af vilkårlige tal, der genereres for hver populationsenhed for at kunne udvælge de enheder, der udgør stikprøven, eller gennem systematisk udvælgelse ved brug af et vilkårligt udgangspunkt og derefter anvende en systematisk regel til at udvælge de ekstra elementer.
6. Stikprøveenheden bestemmes af revisionsmyndigheden ud fra et professionelt skøn. Stikprøveenheden kan være en operation eller et projekt under en operation eller en betalingsanmodning fra en støttemodtager. Oplysninger om typen af den fastsatte stikprøveenhed og om det professionelle skøn i forbindelse hermed medtages i kontrolrapporten.
7. Hvis de samlede udgifter vedrørende en stikprøveenhed i regnskabsåret er et negativt beløb, udelukkes de fra den i stk. 3 omhandlede population og revideres særskilt. Revisionsmyndigheden kan også udtage en stikprøve fra denne særskilte population.
8. Når betingelserne for den proportionale kontrol i henhold til artikel 148, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 er opfyldt, kan revisionsmyndigheden udelukke de i denne artikel nævnte elementer fra den population, der skal udtages prøver af. Hvis den pågældende operation allerede er udvalgt i stikprøven, erstatter revisionsmyndigheden den ved hjælp af en egnet vilkårlig udvælgelse.
9. Alle udgifter, der er anmeldt til Kommissionen, i stikprøven vil blive underkastet revision.
Hvis de udvalgte stikprøveenheder omfatter en lang række underliggende betalingsanmodninger eller fakturaer, kan revisionsmyndigheden revidere dem gennem delprøver, hvorved de underliggende betalingsanmodninger eller fakturaer udvælges ved hjælp af de samme stikprøveparametre, der blev anvendt til at udvælge stikprøveenhederne i hovedstikprøven.
I sådanne tilfælde beregnes stikprøvestørrelserne inden for hver stikprøveenhed, der skal revideres, og må under ingen omstændigheder udgøres af færre end 30 underliggende betalingsanmodninger eller fakturaer for hver stikprøveenhed.
10. Revisionsmyndigheden kan stratificere en population ved at inddele den i delpopulationer, der hver udgør en gruppe af stikprøveenheder, der har lignende karakteristika, navnlig for så vidt angår risiko eller den forventede fejlprocent, eller hvis populationen omfatter operationer, der består af finansielle bidrag fra et operationelt program til finansielle instrumenter eller andre genstande af høj værdi.
11. Revisionsmyndigheden evaluerer systemets pålidelighed som høj, middelstor eller lav under hensyntagen til resultaterne af systemrevisioner for at fastlægge de tekniske parametre for prøveudtagning, således at det kombinerede niveau af den sikkerhed, der opnås gennem systemrevisioner og revisioner af operationer, er høj. For et system, hvis pålidelighed vurderes som høj, bør konfidensniveauet ved udvælgelsen af stikprøver ikke være under 60 %. For et system, hvis pålidelighed vurderes som lav, bør konfidensniveauet ved udvælgelsen af stikprøver ikke være under 90 %. Væsentlighedstærsklen er højst 2 % af de i stk. 3 omhandlede udgifter.
12. Hvis der er opdaget uregelmæssigheder eller en risiko for uregelmæssigheder, afgør revisionsmyndigheden ud fra et professionelt skøn, om det er nødvendigt at revidere en supplerende stikprøve af yderligere operationer eller dele af operationer, der ikke blev revideret i den vilkårlige stikprøve, for at tage højde for de særlige risikofaktorer, der er afdækket.
13. Revisionsmyndigheden analyserer resultaterne af revisionen af den supplerende stikprøve særskilt, drager konklusioner ud fra disse resultater og meddeler dem til Kommissionen i den årlige kontrolrapport. Uregelmæssigheder, der er konstateret i den supplerende stikprøve, medtages ikke i beregningen af den forventede vilkårlige fejlprocent for den vilkårlige stikprøve.
14. På grundlag af resultaterne af revisionerne af operationer med henblik på den revisionsudtalelse og kontrolrapport, der er omhandlet i artikel 127, stk. 5, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, beregner revisionsmyndigheden den samlede fejlprocent, som er summen af de forventede vilkårlige fejl og, hvis det er relevant, systembetingede fejl og ukorrigerede unormale fejl, divideret med populationen.
Artikel 29
Revision af regnskaber
(Artikel 127, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Revision af regnskaber, jf. artikel 137, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, udføres af revisionsmyndigheden for hvert regnskabsår.
2. Revisionen af regnskaberne skal give rimelig sikkerhed for fuldstændigheden, nøjagtigheden og pålideligheden af de beløb, der er anmeldt i regnskaberne.
3. Ved anvendelsen af stk. 1 og 2 tager revisionsmyndigheden navnlig højde for resultaterne af de systemrevisioner, der er foretaget på attesteringsmyndigheden, og resultaterne af revisionerne af operationer.
4. Systemrevisionen omfatter kontrol af pålideligheden af attesteringsmyndighedens regnskabssystem og, baseret på stikprøver, af nøjagtigheden af udgifter i form af tilbagetrukne beløb og inddrevne beløb opført i attesteringsmyndighedens regnskabssystem.
5. Med henblik på revisionserklæringen kontrollerer revisionsmyndigheden for at konstatere, at regnskaberne giver et retvisende billede, at alle de elementer, der kræves i henhold til artikel 137 i forordning (EU) nr. 1303/2013, er korrekt medtaget i regnskaberne og svarer til de supplerende regnskabsdokumenter, som alle relevante myndigheder eller organer og støttemodtagere fører. På grundlag af de regnskaber, som revisionsmyndigheden modtager fra attesteringsmyndigheden, kontrollerer den særligt, at:
a)
det samlede beløb af støtteberettigede udgifter, der er anmeldt i overensstemmelse med artikel 137, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013, stemmer overens med de udgifter og det tilsvarende offentlige bidrag, der er medtaget i betalingsanmodninger, der er indgivet til Kommissionen for de relevante regnskabsår, og, hvis der er forskelle, at der er givet tilstrækkelige forklaringer i regnskaberne for de afstemte beløb
b)
de beløb, der er trukket tilbage og inddrevet i regnskabsåret, de beløb, der skal inddrives ved regnskabsårets udgang, de inddrivelser, der er foretaget i henhold til artikel 71 i forordning (EU) nr. 1303/2013, og de uinddrivelige beløb, der fremgår af regnskaberne, svarer til de beløb, der er opført i attesteringsmyndighedens regnskabssystemer og er baseret på beslutninger, som den ansvarlige forvaltningsmyndighed eller attesteringsmyndighed har truffet
c)
udgifter er udeladt fra regnskaberne i overensstemmelse med artikel 137, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, hvis det er relevant, og at alle de påkrævede korrektioner er afspejlet i regnskabet for det pågældende regnskabsår
d)
programbidrag, der er udbetalt til finansielle instrumenter og statsstøtteforskud, der er udbetalt til modtagere, underbygges af oplysningerne hos forvaltningsmyndigheden og attesteringsmyndigheden.
De i litra b, c) og d) omhandlede kontroller kan foretages som stikprøvekontrol.
AFDELING IV
Kommissionens finansielle korrektioner i forbindelse med systemmangler
Artikel 30
Kriterier for fastlæggelse af alvorlige mangler ved forvaltnings- og kontrolsystemernes funktionsmåde
(Artikel 144, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Kommissionen baserer sin vurdering af forvaltnings- og kontrolsystemernes effektive funktionsmåde på resultaterne af alle tilgængelige systemrevisioner, herunder kontrolprøver, og revisioner af operationer.
Vurderingen omfatter programmets interne kontrolforhold, forvaltningsmyndighedens og attesteringsmyndighedens forvaltnings- og kontrolaktiviteter, forvaltningsmyndighedens og attesteringsmyndighedens overvågning og revisionsmyndighedens kontrolaktiviteter, og den baseres på verificering af overholdelsen af de centrale krav, der er anført i tabel 1 i bilag IV.
Opfyldelsen af disse krav vurderes på grundlag af de kategorier, der er anført i tabel 2 i bilag IV.
2. De vigtigste typer alvorlige mangler ved effektiviteten af forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde er tilfælde, hvor et af de centrale krav, der er nævnt i punkt 2, 4, 5, 13, 15, 16 og 18 i tabel 1 i bilag IV, eller to eller flere af de andre centrale krav i tabel 1 i bilag IV vurderes som tilhørende kategori 3 eller 4 som angivet i tabel 2 i bilag IV.
Artikel 31
Kriterier for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner og kriterier for fastlæggelse af niveauet af den finansielle korrektion
(Artikel 144, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1303/2013)
1. Finansielle korrektioner anvendes på et helt eller en del af et operationelt program, hvis Kommissionen identificerer en eller flere alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemets funktionsmåde.
Uanset første afsnit anvendes der ekstrapolerede finansielle korrektioner på et helt eller en del af et operationelt program, hvis Kommissionen identificerer systembetingede uregelmæssigheder i en repræsentativ stikprøve af operationer, hvilket giver mulighed for en mere præcis kvantificering af risikoen for EU's budget. I sådanne tilfælde ekstrapoleres resultaterne af undersøgelsen af den repræsentative prøve til resten af den population, hvorfra stikprøven blev udtaget, med henblik på fastlæggelse af den finansielle korrektion.
2. Niveauet af den faste korrektion fastsættes under hensyntagen til følgende elementer:
a)
den relative betydning af den eller de alvorlige mangler, der er konstateret i forbindelse med forvaltnings- og kontrolsystemet som helhed
b)
hyppigheden og omfanget af den eller de alvorlige mangler
c)
tabsrisikoen for EU's budget.
3. Under hensyntagen til disse elementer fastsættes den finansielle korrektion som følger:
a)
Hvis den eller de alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet er så grundlæggende, hyppige eller udbredte, at de udgør en fuldstændig fejlfunktion i systemet, der drager lovligheden og den formelle rigtighed af alle pågældende udgifter i tvivl, anvendes en fast takst på 100 %.
b)
Hvis den eller de alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet er så hyppige eller udbredte, at de udgør en yderst alvorlig fejlfunktion i systemet, der drager lovligheden og den formelle rigtighed af en meget stor del af de pågældende udgifter i tvivl, anvendes en fast takst på 25 %.
c)
Hvis den eller de alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet skyldes, at systemet ikke er velfungerende eller fungerer så dårligt eller så sjældent, at lovligheden og den formelle rigtighed af en stor del af de pågældende udgifter drages i tvivl, anvendes en fast takst på 10 %.
d)
Hvis den eller de alvorlige mangler i forvaltnings- og kontrolsystemet skyldes, at systemet ikke fungerer konsekvent, så lovligheden og den formelle rigtighed af en væsentlig del af de pågældende udgifter drages i tvivl, anvendes en fast takst på 5 %.
4. Hvis anvendelsen af en i overensstemmelse med stk. 3 fastsat fast takst ville være uforholdsmæssig, nedsættes korrektionssatsen.
5. Hvis den eller de samme alvorlige mangler, der skyldes, at de ansvarlige myndigheder ikke har truffet passende korrigerende foranstaltninger efter anvendelsen af en finansiel korrektion i et regnskabsår, konstateres i et efterfølgende regnskabsår, kan korrektionssatsen, som følge af den eller de vedvarende alvorlige mangler, øges til et niveau, der ikke overstiger den nærmeste højere kategori.
Artikel 32
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 24 anvendes fra den 1. december 2014, for så vidt angår oplysninger om registrerede og lagrede data, der er omhandlet i bilag III, med undtagelse af datafelt 23-40, 71-78 og 91-105. Med hensyn til disse felter i bilag III anvendes artikel 24 fra den 1. juli 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 3. marts 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 480/2014,
annettu 3 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 täydentämisestä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yhteisistä säännöksistä sekä Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa, koheesiorahastoa ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (1) kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 ja erityisesti sen 22 artiklan 7 kohdan, 37 artiklan 13 kohdan, 38 artiklan 4 kohdan, 40 artiklan 4 kohdan, 41 artiklan 3 kohdan, 42 artiklan 1 ja 6 kohdan, 61 artiklan 3 kohdan, 68 artiklan 1 kohdan, 101 artiklan, 125 artiklan 8 ja 9 kohdan, 127 artiklan 7 ja 8 kohdan sekä 144 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 toisessa osassa vahvistetaan yhteiset säännöt, joita sovelletaan Euroopan aluekehitysrahastoon, jäljempänä ’EAKR’, Euroopan sosiaalirahastoon, jäljempänä ’ESR’, koheesiorahastoon, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastoon, jäljempänä ’maaseuturahasto’, ja Euroopan meri- ja kalatalousrahastoon, jäljempänä ’EMKR’, jotka toimivat nykyisin yhteisen kehyksen puitteissa, jäljempänä ’Euroopan rakenne- ja investointirahastot’ tai ’ERI-rahastot’. Lisäksi kyseisen asetuksen kolmannessa osassa on yleisiä säännöksiä, joita sovelletaan EAKR:ään, ESR:ään ja koheesiorahastoon muttei maaseuturahastoon ja EMKR:ään, ja neljännessä osassa on yleisiä säännöksiä, joita sovelletaan EAKR:ään, ESR:ään, koheesiorahastoon ja EMKR:ään muttei maaseuturahastoon. Tämän vuoksi tässä asetuksessa vahvistetaan säännökset, joita sovelletaan kaikkiin ERI-rahastoihin, ja säännökset, joita sovelletaan vain EAKR:ään ja koheesiorahastoon tai EAKR:ään, ESR:ään, koheesiorahastoon ja EMKR:ään.
(2)
On tarpeen vahvistaa rahoitusoikaisun tason määritysperusteita koskevat yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan rahoitusoikaisuihin, joita komissio voi tehdä tuloskehyksen mukaisesti kunkin ERI-rahastoista tuettaviin ohjelmiin sisältyvän prioriteetin osalta.
(3)
Tällaisia rahoitusoikaisuja voidaan soveltaa vain, jos useat edellytykset täyttyvät yhdessä. Rahoitusoikaisun taso olisi määriteltävä tosiasiallisen loppuunsaattamistason ja rahoituksen käyttöasteen mukaan laskettuun kertoimeen liittyvien kiinteiden prosenttiosuuksien perusteella. Muita ulkoisia tekijöitä kuin rahoitusoikaisun tekemisen pois sulkevia tekijöitä, jotka ovat vaikuttaneet siihen, että tuloskehyksen mukaiset tavoitteet, jotka on määrä saavuttaa vuoteen 2023 mennessä, eivät ole täyttyneet, olisi tarkasteltava tapauskohtaisesti, ja niitä voitaisiin käyttää perusteena sille, että sovelletaan oikaisuprosenttia, joka on alhaisempi kuin kertoimen perusteella sovellettava.
(4)
Tuloskehyksen mukaan tehtävien rahoitusoikaisujen tason määritysperusteita koskevissa säännöksissä nuorisotyöllisyysaloitteeseen myönnettävää erityisrahoitusta olisi käsiteltävä erikseen.
(5)
Säännöksiä, jotka koskevat maan hankintaa rahoitusvälineistä annettavalla tuella, olisi täsmennettävä erityissäännöillä.
(6)
Johdonmukainen kehys teknistä tukea koskevien avustusten ja rahoitusvälineen yhdistämiseksi yhdeksi toimeksi edellyttää, että tällainen yhdistäminen sallitaan vain, kun on kyse loppukäyttäjän hyväksi tehtävän tulevan investoinnin teknisestä valmistelusta.
(7)
Sen varmistamiseksi, että rahoitusvälineiden käyttöönotto annetaan sellaisten elinten vastuulle, joilla on riittävät valmiudet välineiden käyttöönottoon ERI-rahastojen tavoitteiden ja prioriteettien mukaisesti mahdollisimman tehokkaalla tavalla, olisi vahvistettava perusteet, jotka koskevat tällaisten elinten valintaa ja niiden tehtäviä, velvollisuuksia ja vastuita.
(8)
Vakuudellisten rahoitusvälineiden moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi ohjelmista maksettavien rahoitusosuuksien olisi perustuttava ennalta tehtävään varovaiseen riskinarviointiin, jossa otetaan huomioon riittävä kerrannaisuusaste.
(9)
Sen varmistamiseksi, että rahoitusvälineet otetaan käyttöön sovellettavan lainsäädännön mukaisesti, olisi annettava rahoitusvälineiden hallintoa ja valvontaa, mukaan lukien tilintarkastukset, koskevia erityissäännöksiä.
(10)
Ohjelmasta rahoitusvälineisiin maksettavien rahoitusosuuksien moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi tällaisten rahoitusosuuksien peruuttaminen olisi otettava asianmukaisesti huomioon asiaa koskevissa maksatushakemuksissa.
(11)
Tukikelpoisten pääomitettujen korkotukien ja vakuuspalkkiohyvitysten johdonmukaisen laskennan varmistamiseksi olisi vahvistettava niiden laskentaa koskevat erityissäännöt.
(12)
Jotta voidaan edistää varojen nopeaa ja tehokasta käyttöä reaalitaloudessa ja moitteetonta varainhoitoa samalla kun varmistetaan, että rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastuussa olevat elimet saavat riittävän korvauksen, olisi vahvistettava perusteet, joilla määritetään hallintokustannukset ja -palkkiot tuloksellisuuden perusteella, sovellettavat kynnysarvot sekä säännöt pääomitettujen hallintokustannusten ja -palkkioiden korvaamisesta ja oman pääoman ehtoisia välineitä ja mikroluottoja koskevista maksuista.
(13)
Moitteettoman varainhoidon periaatteen mukaisesti toimista saatavat tulot olisi otettava huomioon julkisen rahoitusosuuden laskennassa.
(14)
On tarpeen määrittää toimesta saatujen diskontattujen nettotulojen laskentamenetelmä ottaen huomioon kyseistä toimea koskevaan toimialaan sovellettavat viiteajanjaksot, asianomaiselta investointiluokalta yleensä odotettava kannattavuus, saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen ja soveltuvin osin kyseisen jäsenvaltion tai alueen suhteelliseen vaurauteen liittyvät tasapuolisuusnäkökohdat.
(15)
Toimialoihin sovellettavat viiteajanjaksot olisi vahvistettava ohjelmakauden 2007-2013 tuloja tuottavista hankkeista kirjattujen ja tallennettujen tietojen perusteella.
(16)
On tarpeen määritellä kustannukset ja tulot, jotka otetaan huomioon diskontattujen nettotulojen laskennassa, sekä edellytykset, joita noudatetaan jäännösarvon ja rahoituksen diskonttokoron määrityksessä.
(17)
Ohjeelliseksi vertailuarvoksi ehdotetun 4 prosentin diskonttokoron olisi perustuttava kansainvälisen sijoitussalkun nykyiseen pitkän aikavälin tuottoasteeseen laskettuna omaisuuserien keskimääräisen 3 prosentin tuoton perusteella ja tarkistettuna ylöspäin 1 prosentilla, mikä vastaa prosenttimäärää, jolla valtion joukkovelkakirjalainojen keskimääräinen pitkän aikavälin tuotto on alentunut unionin alueella sen jälkeen, kun rahoituksen diskonttokorko vahvistettiin ohjelmakaudelle 2007-2013.
(18)
Saastuttaja maksaa -periaatteen noudattaminen edellyttää, että saastumisesta ja torjuntatoimenpiteistä aiheutuvat ympäristökustannukset maksatetaan saastumisen aiheuttajilla ja että hinnoittelujärjestelmät perustuvat ympäristöpalvelujen kokonaiskustannuksiin, mukaan lukien pääomakustannukset, saastumisesta ja toteutetuista torjuntatoimenpiteistä aiheutuneisiin ympäristökustannuksiin sekä käytettyjen luonnonvarojen vähäisyyteen liittyviin kustannuksiin.
(19)
Hallinnollisen rasitteen keventämiseksi tuensaajien olisi voitava käyttää muilla unionin politiikanaloilla vahvistettuja olemassa olevia menetelmiä ja niitä vastaavia prosenttiosuuksia laskiessaan välillisiä kustannuksia, jos kyse on samantyyppisistä toimista ja tuensaajista.
(20)
Sen varmistamiseksi, että ERI-rahastoista tuetut toimet, joissa saatetaan käyttää muilla unionin politiikanaloilla vahvistettua kiinteää prosenttiosuutta välillisten kustannusten laskennassa, ovat samankaltaisia kuin näillä muilla politiikanaloilla rahoitetut toimet, on tarpeen määritellä toimintaluokat ja investointiprioriteetit tai -toimenpiteet, joihin toimet kuuluvat.
(21)
Olisi määritettävä menetelmät, joita käytetään suurhankkeiden laadunarvioinnissa. Riippumattomien asiantuntijoiden tekemä laadunarviointi on ennakkoedellytys sille, että jäsenvaltio voi esittää suurhankkeen komissiolle käyttäen asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 säädettyä ilmoitusmenettelyä.
(22)
Jos jäsenvaltio valitsee ilmoitusmenettelyn, sen olisi päätettävä, arvioivatko suurhankkeen riippumattomat asiantuntijat, jotka saavat teknistä tukea komissiolta, vai muut riippumattomat asiantuntijat komission suostumuksella.
(23)
Suurhankkeiden laadunarvioinnin tekevien riippumattomien asiantuntijoiden kapasiteetti, pätevyys ja puolueettomuus kuuluvat tärkeimpiin tekijöihin, jotka vaikuttavat siihen, ovatko arvioinnin tulokset laadukkaita ja luotettavia. Tämän vuoksi olisi vahvistettava riippumattomia asiantuntijoita koskevat vaatimukset, joilla varmistetaan, että niiden laadunarviointityö on luotettavaa ja laadukasta. Kaikkien riippumattomien asiantuntijoiden olisi täytettävä nämä vaatimukset riippumatta siitä, saavatko ne teknistä tukea komissiolta vai jäsenvaltiolta. Jäsenvaltion olisi vastattava sen tarkistamisesta, että riippumattomat asiantuntijat täyttävät vaatimukset, ennen kuin se pyytää komissiota hyväksymään valitut riippumattomat asiantuntijat.
(24)
Koska vain riippumattomien asiantuntijoiden myönteisesti arvioimat suurhankkeet voidaan valita esitettäviksi komissiolle käyttäen ilmoitusmenettelyä, tätä tarkoitusta varten on tarpeen vahvistaa selkeät perusteet. On myös tarpeen vahvistaa tämän arviointiprosessin vaiheet ja arvioinnissa käytettävät laadulliset parametrit, jotta voidaan varmistaa, että jokaisen suurhankkeen laadunarviointi perustuu samaan menettelytapaan ja että laadunarviointi suoritetaan tavalla, joka edistää arvioitavien suurhankkeiden laadun parantamista.
(25)
Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 edellytetään, että hallintoviranomainen ottaa käyttöön tietokoneistetun tietojärjestelmän, jolla tallennetaan ja säilytetään seurantaa, arviointia, varainhoitoa, varmennuksia ja tarkastuksia varten tarvittavat tiedot kustakin toimesta, mukaan lukien tiedot toimien yksittäisistä osallistujista. Tämän vuoksi on tarpeen laatia luettelo kyseiseen järjestelmään tallennettavista ja siinä säilytettävistä tiedoista.
(26)
Tietyillä tiedoilla on merkitystä tietyntyyppisten toimien tai joidenkin ERI-rahastojen kannalta; sen vuoksi olisi täsmennettävä tietovaatimusten sovellettavuus. Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1304/2013 (2) vahvistetaan yksittäisiä osallistujia koskevien tietojen kirjaamista ja tallettamista ESR:n tukemissa toimissa koskevia erityisvaatimuksia, jotka on tarpeen ottaa huomioon.
(27)
Tietoluettelossa olisi otettava huomioon asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 ja rahastokohtaisissa asetuksissa vahvistetut raportointivaatimukset, jotta voidaan varmistaa, että jokaisesta toimesta on saatavilla varainhoidossa ja seurannassa tarvittavat tiedot, mukaan lukien tiedot, jotka tarvitaan maksatushakemusten, tilitysten ja täytäntöönpanokertomusten laatimista varten sellaisessa muodossa, jossa tiedot on helppo yhdistää ja yhtenäistää. Luettelossa olisi otettava huomioon se, että tietyt tietokoneistetussa muodossa olevat toimia koskevat perustiedot ovat välttämättömiä toimien tehokkaan varainhoidon varmistamiseksi ja toimia koskevien perustietojen julkaisemista koskevan vaatimuksen täyttämiseksi. Tietyt muut tiedot ovat välttämättömiä varmennusten ja tarkastustyön tehokkaan suunnittelun ja toteutuksen kannalta.
(28)
Tallennettavista ja säilytettävistä tiedoista laadittava luettelo ei saisi vaikuttaa hallintoviranomaisten käyttöön ottamien tietokonejärjestelmien teknisiin ominaisuuksiin tai niiden rakenteeseen eikä määrätä ennalta tallennettavien ja säilytettävien tietojen formaattia, jollei tässä asetuksessa nimenomaisesti niin säädetä. Se ei myöskään saisi vaikuttaa tapaan, jolla tiedot syötetään järjestelmään tai jolla ne tuotetaan järjestelmässä; joissakin tapauksissa luettelossa olevat tiedot voivat edellyttää useampien arvojen syöttämistä järjestelmään. On kuitenkin tarpeen vahvistaa tietyt säännöt kyseisten tietojen luonteesta, jotta voidaan varmistaa, että hallintoviranomainen voi hoitaa seurantaan, arviointiin, varainhoitoon, varmennuksiin ja tarkastuksiin liittyvät vastuualueensa, myös silloin, kun tämä edellyttää yksittäisiä osallistujia koskevien tietojen käsittelyä.
(29)
Sen varmistamiseksi, että toimenpideohjelmien menoja voidaan valvoa ja tarkastaa, on tarpeen vahvistaa perusteet, jotka jäljitysketjun olisi täytettävä, jotta se voidaan katsoa asianmukaiseksi.
(30)
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 nojalla tehtävän tarkastustyön osalta on tarpeen säätää, että komission ja jäsenvaltioiden olisi estettävä henkilötietojen luvaton luovuttaminen tai käyttö, ja täsmentää tarkoitukset, joita varten komissio ja jäsenvaltiot voivat käsitellä tällaisia tietoja.
(31)
Tarkastusviranomainen vastaa toimien tarkastuksista. Jotta voidaan varmistaa, että tällaiset tarkastukset ovat riittävän laajoja ja tehokkaita ja että ne toteutetaan samojen vaatimusten mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, on tarpeen vahvistaa edellytykset, jotka tarkastusten olisi täytettävä.
(32)
On tarpeen määrittää yksityiskohtaisesti tarkastettavien toimien otannan perusta, joka tarkastusviranomaisen olisi otettava huomioon laatiessaan tai hyväksyessään otantamenetelmän, mukaan lukien otantayksikön määritys, tietyt otoksessa käytettävät tekniset perusteet ja tarvittaessa tekijät, jotka on tarvittaessa otettava huomioon poimittaessa lisäotoksia.
(33)
Tarkastusviranomaisen olisi laadittava tarkastuskertomus, joka kattaa asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 tarkoitetut tilitykset. Jotta voidaan varmistaa, että tilityksiä koskevat tarkastukset ovat riittävän laajoja ja tehokkaita ja että ne toteutetaan samojen vaatimusten mukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, on tarpeen vahvistaa edellytykset, jotka tarkastusten olisi täytettävä.
(34)
Oikeusvarmuuden ja kaikkien jäsenvaltioiden yhdenvertaisen kohtelun turvaamiseksi suhteellisuusperiaatteen mukaisten rahoitusoikaisujen tekemisessä on tarpeen vahvistaa hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaassa toiminnassa olevien vakavien puutteiden määritysperusteet, määritellä tällaisten puutteiden pääasialliset tyypit sekä vahvistaa sovellettavan rahoitusoikaisun tason määritysperusteet ja kiinteiden määrien tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisperusteet.
(35)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden pikaisen soveltamisen varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan seuraavat asetusta (EU) N:o 1303/2013 täydentävät säännökset:
a)
kyseisen asetuksen toista osaa täydentävät säännökset, joita sovelletaan EAKR:ään, ESR:ään, koheesiorahastoon, maatalousrahastoon ja EMKR:ään, jäljempänä ’ERI-rahastot’, seuraavien seikkojen osalta:
i)
tuloskehyksen mukaisesti tehtävän rahoitusoikaisun tason määritysperusteet;
ii)
rahoitusvälineitä koskevat säännöt seuraavien seikkojen osalta:
-
täydentävät erityissäännöt, jotka koskevat maan hankintaa ja teknisen tuen yhdistämistä rahoitusvälineisiin;
-
täydentävät erityissäännöt, jotka koskevat rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen asemaa, vastuita ja tehtäviä, niihin liittyviä valintaperusteita sekä tuotteita, joita rahoitusvälineillä voidaan tuottaa;
-
säännöt, jotka koskevat tiettyjen rahoitusvälineiden hallinnointia ja valvontaa, mukaan lukien hallinto- ja tarkastusviranomaisten suorittama valvonta, todentavien asiakirjojen säilyttämistä koskevat järjestelyt, todentavin asiakirjoin todistettavat asiat sekä hallinto-, valvonta- ja tarkastusjärjestelyt;
-
säännöt, jotka koskevat rahoitusvälineisiin suoritettujen maksujen peruuttamista ja maksatushakemuksiin tämän johdosta tehtäviä muutoksia;
-
erityissäännöt, jotka koskevat korkotukien ja vakuuspalkkiohyvitysten vuotuisten maksuerien pääomittamista koskevan järjestelmän perustamista;
-
erityissäännöt, jotka koskevat perusteita, joiden mukaisesti määritetään hallintokustannukset ja -palkkiot saavutettujen tulosten ja sovellettavien kynnysarvojen perusteella, sekä säännöt, jotka koskevat pääomitettujen hallintokustannusten ja -palkkioiden korvaamista oman pääoman ehtoisten välineiden ja mikroluottojen osalta;
iii)
päätökseen saatettujen toimien tuottamien diskontattujen nettotulojen laskentamenetelmä;
iv)
välillisiin kustannuksiin sovellettava kiinteä prosenttiosuus ja tähän liittyvät menetelmät muilla unionin politiikanaloilla;
b)
kyseisen asetuksen kolmatta osaa täydentävät säännökset, joita sovelletaan EAKR:ään ja koheesiorahastoon suurhankkeiden laadunarvioinnin suorittamisessa käytettävän menettelyn osalta;
c)
kyseisen asetuksen neljättä osaa täydentävät säännökset, joita sovelletaan EAKR:ään, ESR:ään, koheesiorahastoon, ja EMKR:ään seuraavien seikkojen osalta:
i)
säännöt, joissa täsmennetään tiedot, jotka koskevat hallintoviranomaisen perustamaan järjestelmään tietokoneistetussa muodossa tallennettavia ja siinä säilytettäviä tietoja;
ii)
jäljitysketjuun liittyviä järjestelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset kirjanpitoaineiston ja tositteiden säilyttämisestä todentamisviranomaisen, hallintoviranomaisen, välittävien elinten ja tuensaajien tasolla;
iii)
toimien tarkastusten sekä tilitysten tarkastusten laajuus ja sisältö sekä menetelmät, joita käytetään otoksen poimimiseksi toimista;
iv)
komission virkamiesten tai komission valtuuttamien edustajien tekemien tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttöä koskevat yksityiskohtaiset säännöt;
v)
yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan vakavien puutteiden määrittämisperusteita, mukaan lukien tällaisten puutteiden pääasialliset tyypit, sovellettavan rahoitusoikaisun tason määrittämisperusteita sekä kiinteiden määrien tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisperusteita.
II LUKU
ASETUKSEN (EU) N:o 1303/2013 TOISTA OSAA TÄYDENTÄVÄT ERI-RAHASTOIHIN SOVELLETTAVAT SÄÄNNÖKSET
I JAKSO
Tuloskehyksen mukaisesti sovellettavan rahoitusoikaisun tason määrittämisperusteet
(asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdan neljäs alakohta)
2 artikla
Rahoitusoikaisun tason määrittäminen
(asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdan neljäs alakohta)
1. Rahoitusoikaisun taso, jota komissio soveltaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdan nojalla, on kiinteä prosenttiosuus, joka määritetään kaikkien tuloskehyksen mukaisten tuotosindikaattoreiden ja täytäntöönpanon avainkohtien lopullisten toteutusasteiden keskiarvon ja tuloskehyksen mukaisen taloudellisen indikaattorin lopullisen toteutusasteen välisen suhteen perusteella (nk. toteutus-/käyttöastekerroin).
2. Toteutus-/käyttöastekerroin on laskettava seuraavasti:
a)
kunkin tietyn prioriteetin tuloskehykseen valitun tuotosindikaattorin ja täytäntöönpanon avainkohdan lopullinen toteutusarvo jaetaan vastaavilla tavoitearvoilla, jolloin saadaan niiden lopullinen toteutusaste ilmaistuna prosenttiosuutena asetetusta tavoitteesta;
b)
seuraavaksi määritetään kaikkien tietyn prioriteetin tuloskehykseen valittujen tuotosindikaattoreiden ja täytäntöönpanon avainkohtien lopullisten toteutusasteiden keskiarvo. Jos lopullinen toteutusaste on laskelmien mukaan yli 100 prosenttia, sen katsotaan olevan 100 prosenttia;
c)
tietyn prioriteetin tuloskehykseen valitun taloudellisen indikaattorin lopullinen toteutusarvo jaetaan vastaavalla tavoitearvolla, jolloin saadaan sen lopullinen toteutusaste ilmaistuna prosenttiosuutena asetetusta tavoitteesta. Jos lopullinen toteutusaste on laskelmien mukaan yli 100 prosenttia, sen katsotaan olevan 100 prosenttia;
d)
kaikkien tietyn prioriteetin tuloskehykseen valittujen tuotosindikaattoreiden ja täytäntöönpanon avainkohtien lopullisten toteutusasteiden keskiarvo jaetaan tietyn prioriteetin tuloskehykseen valitun taloudellisen indikaattorin lopullisella toteutusasteella.
3. Jos prioriteetti liittyy useampaan kuin yhteen ERI-rahastoon tai alueluokkaan, toteutus-/käyttöastekerroin lasketaan erikseen kullekin ERI-rahastolle ja/tai alueluokalle.
3 artikla
Rahoitusoikaisun taso
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdan neljäs alakohta)
1. Rahoitusoikaisun taso määritetään seuraavasti:
a)
jos toteutus-/käyttöastekerroin on alle 65 prosenttia mutta vähintään 60 prosenttia, sovelletaan 5 prosentin kiinteää prosenttiosuutta;
b)
jos toteutus-/käyttöastekerroin on alle 60 prosenttia mutta vähintään 50 prosenttia, sovelletaan 10 prosentin kiinteää prosenttiosuutta;
c)
jos toteutus-/käyttöastekerroin on alle 50 prosenttia, sovelletaan 25 prosentin kiinteää prosenttiosuutta.
2. Kiinteää prosenttiosuutta sovelletaan ERI-rahaston rahoitusosuuteen, joka määritetään jäsenvaltion sellaiselle prioriteetille ilmoittamien menojen perusteella, joka täyttää asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut edellytykset, mahdollisten muiden rahoitusoikaisujen tekemisen jälkeen.
Useampaa kuin yhtä ERI-rahastoa tai alueluokkaa koskevien prioriteettien osalta kiinteää prosenttiosuutta sovelletaan kuhunkin ERI-rahastoon ja/tai alueluokkaan.
3. Muita kuin asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja ulkoisia tekijöitä, jotka ovat vaikuttaneet siihen, että tavoitteet ovat jääneet merkittävässä määrin saavuttamatta, tarkastellaan tapauskohtaisesti. Edellä 1 kohdassa vahvistettua kiinteän prosenttiosuuden mukaista oikaisua voidaan alentaa enintään 50 prosenttia sen perusteella, missä määrin kyseisten seikkojen katsotaan vaikuttaneen siihen, että tavoitteet jäivät merkittävässä määrin saavuttamatta.
4. Jos 1 kohdan mukaisesti vahvistetun kiinteän prosenttiosuuden soveltaminen olisi kohtuutonta, oikaisun tasoa on alennettava.
II JAKSO
Rahoitusvälineet
4 artikla
Maan hankintaa koskevat erityissäännöt
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 13 kohta)
1. EAKR:n, koheesiorahaston ja maaseuturahaston rahoittamilla rahoitusvälineillä voidaan tukea investointeja, joihin sisältyy rakentamattoman ja rakennetun maan hankinta, siltä osin kuin siihen käytettävä määrä on enintään 10 prosenttia rahoitusosuudesta, joka loppukäyttäjälle on maksettu ohjelmasta. Vakuuksien osalta tätä prosenttiosuutta sovelletaan lainan tai muiden riskirahoitusvälineiden määrään.
2. Jos rahoitusvälineistä annetaan tukea loppukäyttäjille infrastruktuuri-investointeihin, joiden on tarkoituksena on tukea kaupunkialueiden kehittämis- tai elvyttämistoimintaa, 1 kohdassa tarkoitettu raja on 20 prosenttia.
3. Asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa hallintoviranomainen voi poiketa 1 ja 2 kohdan mukaisista rajoista ympäristön säilyttämistä koskevien toimien osalta.
5 artikla
Teknisen tuen yhdistäminen rahoitusvälineisiin
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 13 kohta)
Teknistä tukea koskevat avustukset ja rahoitusvälineet voidaan yhdistää yhdeksi toimeksi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 7 kohdan nojalla vain, kun on kyse tulevan investoinnin teknisestä valmistelusta, josta koituu hyötyä kyseisestä toimesta tuettavalle loppukäyttäjälle.
6 artikla
Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen asemaa, vastuita ja tehtäviä koskevat erityissäännöt
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta)
1. Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen on hoidettava velvoitteensa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti ja toimittava sellaiselta ammatilliselta yhteisöltä odotettavalla ammatillisella huolellisuudella, tehokkuudella, avoimuudella ja tarkkuudella, jolla on kokemusta rahoitusvälineiden käyttöönotosta. Niiden on varmistettava, että
a)
rahoitusvälineistä maksettavan tuen loppukäyttäjät valitaan ottaen asianmukaisesti huomioon rahoitusvälineen luonne ja rahoitettavien investointihankkeiden taloudellinen elinkelpoisuus. Valinnan on oltava avoin, sen on perustuttava objektiivisiin perusteisiin eikä se saa aiheuttaa eturistiriitaa;
b)
loppukäyttäjille on ilmoitettava, että rahoitus annetaan ERI-rahastojen osarahoittamista ohjelmista niiden vaatimusten mukaisesti, jotka vahvistetaan EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston osalta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 115 artiklassa, maaseuturahaston osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (3) 66 artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa ja EMKR:n osalta tulevassa unionin säädöksessä, jossa vahvistetaan meri- ja kalastuspolitiikalle ohjelmakautena 2014-2020 annettavan rahoitustuen edellytykset, jäljempänä ’EMKR-asetus’;
c)
rahoitusvälineistä myönnetään tukea tavalla, joka on oikeasuhteinen ja vääristää kilpailua mahdollisimman vähän;
d)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 2 kohdan c alakohdassa ja 44 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yksityisten investoijien tai markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimivien julkisten investoijien erityiskohtelu on oikeassa suhteessa näiden investoijien ottamiin riskeihin ja rajoittuu vähimmäismäärään, joka on tarpeen tällaisten investoijien houkuttelemiseksi, mikä on varmistettava ehdoilla ja edellytyksillä sekä menettelytakeilla.
2. Koska hallintoviranomaisen suora taloudellinen vastuu rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaaviin yhteisöihin tai loppukäyttäjiin nähden ja sen vastuu mistä tahansa muusta rahoitusvälineen velasta tai velvoitteesta ei saa ylittää määrää, jonka hallintoviranomainen on sitonut rahoitusvälineeseen asiaa koskevien rahoitussopimusten nojalla, rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen on varmistettava, ettei hallintoviranomaiselle esitettävien maksupyyntöjen määrä voi ylittää määrää, jonka hallintoviranomainen on sitonut rahoitusvälineeseen.
3. Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen on vastattava niiden ohjelmasta maksettujen rahoitusosuuksien korvaamisesta, joihin sääntöjenvastaisuudet ovat vaikuttaneet, mukaan lukien korot ja näistä rahoitusosuuksista mahdollisesti kertyneet muut tuotot.
Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavat yhteisöt eivät kuitenkaan vastaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen määrien korvaamisesta edellyttäen, että ne osoittavat tietyn sääntöjenvastaisuuden osalta, että seuraavat kumulatiiviset edellytykset täyttyvät:
a)
sääntöjenvastaisuus tapahtui loppukäyttäjien tasolla tai rahasto-osuusrahaston tapauksessa rahoituksen välittäjien tai loppukäyttäjien tasolla;
b)
rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavat yhteisöt noudattivat tämän artiklan 1 kohtaa niiden ohjelman rahoitusosuuksien osalta, joihin sääntöjenvastaisuus on vaikuttanut;
c)
määriä, joihin sääntöjenvastaisuus vaikutti, ei ole voitu periä takaisin huolimatta siitä, että rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavat elimet ovat toteuttaneet kaikki sovellettavat sopimusoikeudelliset ja lainsäädännölliset toimenpiteet asianmukaisella huolellisuudella.
7 artikla
Rahoitusvälineiden käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen valintaperusteet
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta)
1. Valitessaan rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavaa yhteisöä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 4 kohdan a alakohdan tai b alakohdan ii ja iii alakohdan mukaisesti hallintoviranomaisen on varmistettava, että kyseinen yhteisö täyttää seuraavat vähimmäisvaatimukset:
a)
sillä on oikeudet hoitaa käyttöönottoon liittyviä tehtäviä unionin ja kansallisen lainsäädännön nojalla;
b)
sen taloudellinen ja rahoituksellinen elinkelpoisuus on riittävä;
c)
sillä on riittävät valmiudet rahoitusvälineen käyttöönottoon, mukaan lukien organisaatiorakenne ja hallintokehys, jotka antavat hallintoviranomaiselle tarvittavaa varmuutta;
d)
sillä on vaikuttava ja tehokas sisäinen valvontajärjestelmä;
e)
se käyttää kirjapitojärjestelmää, josta saadaan ajoissa täsmällisiä, kattavia ja luotettavia tietoja;
f)
se suostuu jäsenvaltioiden tilintarkastuselinten, komission ja Euroopan tilintarkastustuomioistuimen tekemiin tarkastuksiin.
2. Valitessaan 1 kohdassa tarkoitettua yhteisöä hallintoviranomaisen on otettava asianmukaisesti huomioon käyttöön otettavan rahoitusvälineen luonne, yhteisön aiempi kokemus samankaltaisten rahoitusvälineiden käyttöönotosta, ryhmään ehdotettujen jäsenten asiantuntemus ja kokemus sekä yhteisön toiminnallinen ja taloudellinen kapasiteetti. Valinnan on oltava avoin, sen on perustuttava objektiivisiin perusteisiin eikä se saa aiheuttaa eturistiriitaa. On käytettävä vähintään seuraavia valintaperusteita:
a)
tapauksen mukaan rahoituksenvälittäjien tai loppukäyttäjien yksilöinti- ja arviointimenetelmän vakaus ja uskottavuus;
b)
rahoitusvälineen käyttöönotosta aiheutuvat hallintokustannukset ja -palkkiot sekä niitä varten ehdotettu laskentamenetelmä;
c)
loppukäyttäjille annettavaan tukeen sovellettavat ehdot ja edellytykset, mukaan lukien hinnoittelu;
d)
kyky hankkia lisävaroja loppukäyttäjiin tehtäviä investointeja varten ohjelman rahoitusosuuksien täydentämiseksi;
e)
kyky osoittaa nykyistä toimintaa täydentävää toimintaa;
f)
tapauksissa, joissa rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaava yhteisö kohdentaa rahoitusvälineeseen omia varoja tai jakaa riskin, etujen yhteensovittamiseksi ja mahdollisten eturistiriitojen lieventämiseksi ehdotetut toimenpiteet.
3. Kun yhteisö, joka ottaa käyttöön rahasto-osuusrahaston, mukaan lukien EIP, siirtää käyttöönottoon liittyviä tehtäviä rahoituksenvälittäjälle, sen on varmistettava, että kyseinen rahoituksenvälittäjä täyttää 1 ja 2 kohdan mukaiset vaatimukset ja perusteet.
8 artikla
Rahoitusvälineiden kautta annettavia vakuuksia koskevat erityissäännöt
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 4 kohdan kolmas alakohta)
Jos rahoitusvälineet antavat vakuuksia, niiden on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
uusista lainoista aiheutuvien odotettujen ja odottamattomien tappioiden kattamiseen varattujen ohjelman rahoitusosuuksien tai muiden vakuuksilla katettavien riskinjakovälineiden määrän sekä vastaavien maksettujen uusien lainojen tai muiden riskinjakovälineiden välille on määritettävä asianmukainen kerrannaissuhde;
b)
kerrannaissuhde on määritettävä tarjottavaa vakuustuotetta koskevan ennalta tehtävän varovaisen riskinarvioinnin perusteella ottaen huomioon erityiset markkinaolosuhteet, rahoitusvälineen investointistrategia sekä taloudellisuuden ja tehokkuuden periaatteet. Ennalta tehtävää riskinarviointia voidaan tarkistaa, jos se on perusteltua myöhempien markkinaolosuhteiden perusteella;
c)
vakuuksiin sidottavien ohjelman rahoitusosuuksien on perustuttava ennalta tehtävään riskinarviointiin;
d)
jos rahoituksenvälittäjä tai vakuuksista hyötyvä yksikkö ei ole maksanut loppukäyttäjille suunniteltuja uusien lainojen tai muiden riskinjakovälineiden määriä, tukikelpoisia menoja on vähennettävä samassa suhteessa.
9 artikla
Kansallisella, alueellisella, valtioiden välisellä tai rajat ylittävällä tasolla perustettujen rahoitusvälineiden hallinto ja valvonta
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 40 artiklan 4 kohta)
1. Kun on kyse toimista, joihin sisältyy ohjelmista maksettavaa tukea asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin kansallisella, alueellisella, valtioiden välisellä tai rajat ylittävällä tasolla perustettuihin rahoitusvälineisiin, hallintoviranomaisen on varmistettava, että
a)
toimessa noudatetaan sovellettavaa lainsäädäntöä, asianomaista ohjelmaa ja asianomaista rahoitussopimusta sekä toimen arviointi- ja valintamenettelyn että rahoitusvälineen perustamisen ja käyttöönoton aikana;
b)
rahoitussopimukset sisältävät määräyksiä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 liitteessä IV olevan 1 kohdan e alakohdan mukaisista tarkastuksia koskevista vaatimuksista ja jäljitysketjusta;
c)
hallinnointia koskevat varmennukset tehdään koko ohjelmakauden ja rahoitusvälineiden perustamisen ja käyttöönoton ajan EAKR:n, ESR:n, koheesiorahaston ja EMKR:n osalta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklan 4 kohdan mukaisesti ja maaseuturahaston osalta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 58 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti;
d)
tukikelpoisiksi ilmoitettuja menoja koskevien todentavien asiakirjojen osalta säädetään seuraavaa:
i)
hallintoviranomainen, rahoituksenvälittäjä tai rahasto-osuusrahaston käyttöön ottava yhteisö, jos rahoitusväline otetaan käyttöön rahasto-osuusrahaston välityksellä, säilyttää asiakirjat toimea varten todisteina siitä, että varat on käytetty aiottuihin tarkoituksiin, että sovellettavaa lainsäädäntöä on noudatettu ja että asianomaisista ohjelmista annettuun rahoitukseen liittyviä perusteita ja ehtoja on noudatettu;
ii)
asiakirjat ovat käytettävissä komissiolle ilmoitettujen menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden varmentamista varten;
e)
todentaviin asiakirjoihin, jotka mahdollistavat unionin ja kansallisen lainsäädännön sekä rahoituksen myöntämisedellytysten noudattamisen varmentamisen, sisältyvät vähintään seuraavat:
i)
rahoitusvälineen perustamista koskevat asiakirjat;
ii)
asiakirjat, joissa yksilöidään kustakin ohjelmasta ja kunkin toimintalinjan mukaisesti rahoitusvälineeseen maksetut määrät, menot, jotka ovat tukikelpoisia ohjelmien mukaisesti sekä ERI-rahastoista maksetusta tuesta syntyvät korko- ja muut tuotot sekä ERI-rahastojen varojen uudelleenkäyttö asetuksen (EU) N:o 1303/2013 43 ja 44 artiklan mukaisesti;
iii)
rahoitusvälineen toimintaa koskevat asiakirjat, mukaan lukien seurantaan, raportointiin ja varmennuksiin liittyvät asiakirjat;
iv)
asiakirjat, jotka osoittavat, että asetuksen (EU) N:o 1303/2013 43 ja 44 artiklaa on noudatettu;
v)
asiakirjat, jotka koskevat ohjelman rahoitusosuuksien poistamista käytöstä ja rahoitusvälineen purkamista;
vi)
hallintokustannuksia ja -palkkioita koskevat asiakirjat;
vii)
loppukäyttäjien toimittamat hakemuslomakkeet tai vastaavat todentavine asiakirjoineen, mukaan lukien liiketoimintasuunnitelmat ja tarvittaessa aiempien vuosien tilinpäätökset;
viii)
rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavien yhteisöjen tarkistuslistat ja raportit, jos ne ovat saatavilla;
ix)
tarvittaessa vähämerkityksiseen tukeen (de minimis) liittyvät ilmoitukset;
x)
rahoitusvälineestä maksetun tuen yhteydessä allekirjoitetut sopimukset, mukaan lukien loppukäyttäjille annettua pääomarahoitusta, lainoja, vakuuksia tai muita investointimuotoja koskevat sopimukset;
xi)
näyttö siitä, että rahoitusvälineestä annettu tuki käytettiin aiottuun tarkoitukseen;
xii)
kirjanpito, joka koskee pääoman liikkeitä hallintoviranomaisen ja rahoitusvälineen välillä sekä rahoitusvälineessä kaikilla tasoilla loppukäyttäjiin saakka, sekä vakuuksien tapauksessa todisteet vakuutena olevien lainojen maksusta;
xiii)
erillinen kirjanpito tai erilliset kirjanpitokoodit rahoitusvälineen loppukäyttäjän hyväksi maksamasta ohjelman rahoitusosuudesta tai loppukäyttäjän hyväksi sitomasta vakuudesta.
2. Sellaisten toimien osalta, joihin sisältyy ohjelmista maksettavaa tukea EAKR:n, ESR:n, koheesiorahaston ja EMKR:n mukaisiin rahoitusvälineisiin, tarkastusviranomaisten on varmistettava, että rahoitusvälineet tarkastetaan koko ohjelmakauden ajan ohjelman sulkemiseen saakka sekä järjestelmätarkastusten että toimien tarkastusten puitteissa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Sellaisten toimien osalta, joihin sisältyy ohjelmista annettavaa tukea maaseuturahaston mukaisiin rahoitusvälineisiin, tarkastuselinten on varmistettava, että rahoitusvälineet tarkastetaan koko ohjelmakauden ajan ohjelman sulkemiseen saakka sekä järjestelmätarkastusten että toimien tarkastusten puitteissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (4) 59 artiklan mukaisesti.
3. Jos EIP ottaa rahoitusvälineet käyttöön asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 4 kohdan b alakohdan i alakohdan nojalla,
a)
hallintoviranomaisen on valtuutettava komission perustaman yhteisen kehyksen puitteissa toimiva yritys suorittamaan asetuksen (EU) N:0 1303/2013 125 artiklan 5 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja toimea koskevia paikan päällä tehtäviä varmennuksia;
b)
tarkastusviranomaisen on valtuutettava komission perustaman yhteisen kehyksen puitteissa toimiva yritys suorittamaan toimea koskevia tarkastuksia.
Tarkastusviranomaisen on laadittava tarkastuskertomuksensa valtuutetun yrityksen antamien tietojen perusteella.
4. Jos 3 kohdassa tarkoitettu komission perustama yhteinen kehys puuttuu, hallintoviranomaisen on toimitettava paikan päällä tehtäviä varmennuksia koskevat menetelmäehdotuksensa ja tarkastusviranomaisen tarkastuksia koskevat menetelmäehdotuksensa komission hyväksyttäväksi.
10 artikla
Rahoitusvälineisiin tehtävien maksujen peruuttamista sekä maksatushakemuksiin tämän johdosta tehtäviä muutoksia koskevat säännöt
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 41 artiklan 3 kohta)
Jäsenvaltiot ja hallintoviranomaiset voivat peruuttaa ohjelmista maksettavia rahoitusosuuksia asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin sekä 38 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin rahoitusvälineisiin, jotka on otettu käyttöön asetuksen (EU) N:o 1303/2013 38 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti vain, jos rahoitusosuudet eivät ole vielä sisältyneet kyseisen asetuksen 41 artiklassa tarkoitettuun maksamista koskevaan hakemukseen. EAKR:n, ESR:n, koheesiorahaston ja EMKR:n tukemien rahoitusvälineiden osalta rahoitusosuuksia voidaan kuitenkin peruuttaa myös, jos seuraavaa maksatushakemusta muutetaan vastaavien menojen peruuttamiseksi tai korvaamiseksi.
11 artikla
Korkotuen ja vakuuspalkkiohyvitysten vuotuisten maksuerien pääomittamista koskeva järjestelmä
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan kolmas alakohta)
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut pääomitetut korkotuet ja vakuuspalkkiohyvitykset on laskettava tukikelpoisuusajan lopussa diskontattujen maksuvelvoitteiden kokonaismääränä kyseisessä artiklassa säädettyjä tarkoituksia ja jaksoja varten ja asiaa koskevien rahoitussopimusten mukaisesti.
2. Sulkutilille asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun jakson jälkeen tai rahoitusvälineen odottamattoman purkamisen tuloksena ennen kyseisen jakson päättymistä jätetyt varat on käytettävä kyseisen asetuksen 45 artiklan mukaisesti.
12 artikla
Suoriteperusteisten hallintokustannusten ja -palkkioiden määritysperusteet
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 6 kohta)
1. Hallintoviranomaisen on laskettava hallintokustannukset ja -palkkiot, jotka voidaan katsoa tukikelpoisiksi menoiksi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla, seuraavien kyseisen asetuksen 42 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen suoriteperusteiden mukaan:
a)
ERI-rahaston mukaisesta ohjelmasta maksettujen rahoitusosuuksien maksaminen;
b)
varat, jotka on maksettu takaisin investoinneista tai vakuussopimuksiin sidottujen varojen vapautumisesta;
c)
niiden toimenpiteiden laatu, joilla investointia tuetaan ennen investointipäätöstä ja sen jälkeen investoinnin vaikutusten maksimoimiseksi; sekä
d)
se, missä määrin rahoitusväline edistää ohjelman tavoitteita ja tuotoksia.
2. Hallintoviranomaisen on ilmoitettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 47 artiklan mukaisesti perustetulle seurantakomitealle säännöksistä, jotka koskevat aiheutuneiden hallintokustannusten tai rahoitusvälineen hallintopalkkioiden suoriteperusteista laskentaa. Seurantakomitealle on toimitettava vuosittain raportteja edellisen kalenterivuoden aikana tosiasiallisesti maksetuista hallintokustannuksista ja -palkkioista.
13 artikla
Hallintokustannuksiin ja -palkkioihin sovellettavat kynnysarvot
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 5 ja 6 kohta)
1. Rahasto-osuusrahaston käyttöön otosta vastaavan yhteisön osalta niiden hallintokustannusten ja -palkkioiden määrä, jotka voidaan ilmoittaa tukikelpoisina menoina asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla, ei saa olla suurempi kuin seuraavien yhteismäärä:
a)
rahoitussopimuksen allekirjoittamisen jälkeisen ensimmäisen 12 kuukauden jakson aikana 3 prosenttia, seuraavan 12 kuukauden jakson aikana 1 prosentti ja sen jälkeen 0,5 prosenttia vuodessa ohjelmasta rahasto-osuusrahastoon maksetuista rahoitusosuuksista laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan alkaen siitä päivästä, jona maksu tosiasiallisesti suoritettiin rahasto-osuusrahastoon, ja tukikelpoisuusajan päättymiseen, hallintoviranomaiselle suoritettuun takaisinmaksuun tai purkamispäivään saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi; sekä
b)
0,5 prosenttia vuodessa ohjelman rahoitusosuuksista, jotka rahasto-osuusrahasto on maksanut rahoituksenvälittäjille, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan alkaen siitä, kun rahasto-osuusrahasto suorittaa maksun tosiasiallisesti, rahasto-osuusrahastolle suoritettuun takaisinmaksuun, tukikelpoisuusajan päättymiseen tai purkamispäivään saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi.
2. Sellaisia rahoitusvälineitä käyttöön ottavien yhteisöjen osalta, jotka tarjoavat pääomarahoitusta, lainoja, vakuuksia ja mikroluottoja, mukaan lukien silloin, kun nämä yhdistetään avustuksiin, korkotukiin tai vakuuspalkkiohyvityksiin asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 7 kohdan mukaisesti, niiden hallintokustannusten ja -palkkioiden määrä, jotka voidaan ilmoittaa tukikelpoisina menoina kyseisen asetuksen 42 artiklan 1 kohdan d alakohdan nojalla, ei saa olla suurempi kuin seuraavien yhteismäärä:
a)
peruskorvaus, joka lasketaan seuraavasti:
i)
pääomarahoitusta tarjoavan rahoitusvälineen osalta rahoitussopimuksen allekirjoittamisen jälkeisen ensimmäisen 24 kuukauden jakson aikana 2,5 prosenttia vuodessa ja sen jälkeen 1 prosentti vuodessa kyseisen rahoitussopimuksen nojalla rahoitusvälineeseen sidotuista rahoitusosuuksista laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan siitä päivästä alkaen, jona sopimus allekirjoitettiin, ja tukikelpoisuusajan päättymiseen, rahoitusosuuksien takaisinmaksuun hallintoviranomaiselle tai rahasto-osuusrahastolle tai purkamispäivään saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi;
ii)
kaikkien muiden rahoitusvälineiden osalta 0,5 prosenttia vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on maksettu rahoitusvälineeseen, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan siitä päivästä alkaen, jona maksu tosiasiallisesti suoritettiin rahoitusvälineeseen, ja tukikelpoisuusajan päättymiseen, hallintoviranomaiselle tai rahasto-osuusrahastolle suoritettuun takaisinmaksuun tai purkamispäivään saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi; sekä
b)
suoriteperusteinen korvaus, joka lasketaan seuraavasti:
i)
pääomarahoitusta tarjoavan rahoitusvälineen osalta 2,5 prosenttia vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on maksettu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille loppukäyttäjille pääomarahoituksen muodossa ja jotka on maksettu uudelleen investoiduista varoista, jotka kuuluvat ohjelmasta maksettaviin rahoitusosuuksiin, jotka on vielä määrä maksaa takaisin rahoitusvälineeseen, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan siitä päivästä alkaen, jona maksu suoritetaan loppukäyttäjälle, ja investoinnin takaisinmaksuun, velkojen kuoletusten tapauksessa takaisinperintämenettelyn päättymiseen tai tukikelpoisuusajan päättymiseen saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi;
ii)
lainoja tarjoavan rahoitusvälineen osalta 1 prosentti vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on maksettu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille loppukäyttäjille lainojen muodossa ja jotka on maksettu uudelleen investoiduista varoista, jotka kuuluvat ohjelmasta maksettaviin rahoitusosuuksiin, jotka on vielä määrä maksaa takaisin rahoitusvälineeseen, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan siitä päivästä alkaen, jona maksu suoritetaan loppukäyttäjälle, ja investoinnin takaisinmaksuun, maksulaiminlyöntien tapauksessa takaisinperintämenettelyn päättymiseen tai tukikelpoisuusajan päättymiseen saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi;
iii)
vakuuksia tarjoavan rahoitusvälineen osalta 1,5 prosenttia vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on sidottu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin voimassa oleviin vakuussopimuksiin ja jotka on maksettu uudelleen käytetyistä varoista, jotka kuuluvat ohjelmasta maksettaviin rahoitusosuuksiin, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan siitä päivästä alkaen, jona varat sidotaan, ja vakuussopimuksen erääntymiseen, maksulaiminlyöntien tapauksessa takaisinperintämenettelyn päättymiseen tai tukikelpoisuusajan päättymiseen saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi;
iv)
mikroluottoja tarjoavan rahoitusvälineen osalta 1,5 prosenttia vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on maksettu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille loppukäyttäjille lainojen muodossa ja jotka on maksettu uudelleen investoiduista varoista, jotka kuuluvat ohjelmasta maksettaviin rahoitusosuuksiin, jotka on vielä määrä maksaa takaisin rahoitusvälineeseen, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan siitä päivästä alkaen, jona maksu suoritetaan loppukäyttäjälle, ja investoinnin takaisinmaksuun, maksulaiminlyöntien tapauksessa takaisinperintämenettelyn päättymiseen tai tukikelpoisuusajan päättymiseen saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi;
v)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 7 kohdan mukaisia avustuksia, korkotukia tai vakuuspalkkiohyvityksiä tarjoavan rahoitusvälineen osalta 0,5 prosenttia kyseisen asetuksen 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta loppukäyttäjien hyväksi suoritetusta avustusmäärästä.
Jollei 4 kohdan säännöksistä muuta johdu, tämän kohdan säännöksiä sovelletaan rahoitusvälineen käyttöönotosta vastaavaan yhteisöön, joka antaa vakuuksia, huolimatta siitä, että sama yhteisö ottaa käyttöön rahasto-osuusrahaston.
3. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 65 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tukikelpoisuusajan aikana korvattavien hallintokustannusten ja -palkkioiden kokonaismäärä ei saa ylittää seuraavia:
a)
rahasto-osuusrahaston osalta 7 prosenttia rahasto-osuusrahastoon maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärästä;
b)
pääomarahoitusta tarjoavan rahoitusvälineen osalta 20 prosenttia rahoitusvälineeseen maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärästä;
c)
lainoja tarjoavan rahoitusvälineen osalta 8 prosenttia rahoitusvälineeseen maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärästä;
d)
vakuuksia tarjoavan rahoitusvälineen osalta 10 prosenttia rahoitusvälineeseen maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärästä;
e)
mikroluottoja tarjoavan rahoitusvälineen osalta 10 prosenttia rahoitusvälineeseen maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärästä;
f)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan 7 kohdan mukaisia avustuksia, korkotukia tai vakuuspalkkiohyvityksiä tarjoavan rahoitusvälineen osalta 6 prosenttia ohjelman rahoitusvälineeseen maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien kokonaismäärästä.
4. Kun sama yhteisö ottaa käyttöön rahasto-osuusrahaston ja rahoitusvälineen, 1 ja 2 kohdan mukaisten tukikelpoisten hallintokustannusten ja -palkkioiden määriä ja 3 kohdassa vahvistettuja rajoja ei saa kumuloida samojen ohjelman rahoitusosuuksien osalta tai sellaisten samojen uudelleen investoitujen varojen osalta, jotka kuuluvat ohjelmasta maksettaviin rahoitusosuuksiin.
5. Jos yksityiset investoijat tai markkinatalousperiaatteen mukaisesti toimivat julkiset investoijat antavat suurimman osan rahoituksenvälittäjiin sijoitettavasta pääomasta ja ohjelman rahoitusosuus annetaan siten, että se on etuoikeusasemaltaan sama kuin yksityisten investoijien antama rahoitus, hallintokustannusten ja -palkkioiden on oltava markkinaehtojen mukaiset eivätkä ne saa ylittää yksityisten investoijien maksamia kustannuksia ja palkkioita.
6. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetyt kynnysarvot voidaan ylittää, jos maksujen veloittaja on rahoitusvälineen käyttöön ottava yhteisö, mukaan lukien tarvittaessa silloin, kun se ottaa käyttöön rahasto-osuusrahaston, joka on valittu sovellettavien sääntöjen mukaisesti tarjouskilpailumenettelyllä ja tarjouskilpailumenettely on osoittanut suuremman hallintokustannusten ja - palkkioiden määrän tarpeelliseksi.
14 artikla
Pääomitettujen hallintokustannusten ja -palkkioiden korvaaminen oman pääoman ehtoisten välineiden ja mikroluottojen osalta
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 6 kohta)
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 2 kohdan mukaiset tukikelpoisina menoina korvattavat pääomitetut hallintokustannukset tai -palkkiot on laskettava tukikelpoisuusajan lopussa tukikelpoisuusajan jälkeen maksettavien diskontattujen hallintokustannusten ja -palkkioiden kokonaismääränä kyseisen asetuksen 42 artiklan 2 kohdassa säädetyn jakson osalta ja asiaa koskevien rahoitussopimusten mukaisesti.
2. Niiden pääomitettujen hallintokustannusten tai -palkkioiden määrä, jotka maksetaan tukikelpoisuusajan jälkeen mikroluottoja tarjoavan rahoitusvälineen osalta, saa olla enintään 1 prosentti vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on maksettu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille loppukäyttäjille lainoina, jotka on vielä määrä maksaa takaisin rahoitusvälineeseen, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan alkaen tukikelpoisuusajan päättymisestä investoinnin takaisinmaksuun, maksulaiminlyöntien tapauksessa takaisinperintämenettelyn päättymiseen tai kyseisen asetuksen 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun jakson päättymiseen saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi.
3. Niiden pääomitettujen hallintokustannusten tai -palkkioiden määrä, jotka maksetaan tukikelpoisuusajan jälkeen pääomarahoitusta tarjoavan rahoitusvälineen osalta, saa olla enintään 1,5 prosentti vuodessa rahoitusosuuksista, jotka ohjelmasta on maksettu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuille loppukäyttäjille pääomarahoituksena, joka on vielä määrä maksaa takaisin rahoitusvälineeseen, laskettuna suhteessa kuluneeseen aikaan alkaen tukikelpoisuusajan päättymisestä investoinnin takaisinmaksuun, maksulaiminlyöntien tapauksessa takaisinperintämenettelyn päättymiseen tai kyseisen asetuksen 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun jakson päättymiseen saakka, sen mukaan, mikä näistä on aiempi.
4. Sulkutilille asetuksen (EU) N:o 1303/2013 42 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun jakson jälkeen tai rahoitusvälineen odottamattoman purkamisen tuloksena ennen kyseisen jakson päättymistä jätetyt varat on käytettävä kyseisen asetuksen 45 artiklan mukaisesti.
III JAKSO
Nettotuloja tuottavien toimien diskontattujen nettotulojen laskentamenetelmä
15 artikla
Diskontattujen nettotulojen laskentamenetelmä
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan seitsemäs alakohta)
1. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettua menetelmää toimen diskontatut nettotulot on laskettava vähentämällä diskontatut kustannukset diskontatuista tuloista ja lisäämällä tarvittaessa investoinnin jäännösarvo.
2. Toimen diskontatut nettotulot on laskettava kyseisen toimen toimialaan sovellettavan erityisen viiteajanjakson ajalta liitteessä I vahvistetulla tavalla. Viiteajanjakson on sisällettävä toimen toteutusjakso.
3. Tulot ja kustannukset on määritettävä soveltamalla lisäkustannusten ja -hyötyjen arviointimenetelmää, jonka mukaan uuden investoinnin sisältävässä skenaariossa kertyviä tuloja ja kustannuksia verrataan uutta investointia sisältämättömässä skenaariossa kertyviin tuloihin ja kustannuksiin.
Jos toimi sisältää uuden omaisuuserän, tulojen ja kustannusten on oltava uuden investoinnin tuloja ja kustannuksia.
4. Jos arvonlisävero ei ole asetuksen (EU) N:o 1303/2013 69 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen tukikelpoinen kustannus, diskontattujen nettotulojen laskennan on perustuttava lukuihin ilman arvonlisäveroa.
16 artikla
Tulojen määrittäminen
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan seitsemäs alakohta)
Laskettaessa diskontattuja nettotuloja tulot on määritettävä seuraavin perustein:
a)
käyttäjämaksut on laskettava tapauksen mukaan saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti ottaen tarvittaessa huomioon kohtuullisuusnäkökohdat;
b)
tulot eivät saa sisältää tulonsiirtoja kansallisista tai alueellisista talousarvioista taikka kansallisista julkisista vakuutusjärjestelmistä;
c)
jos toimi lisää uusia omaisuuseriä, jotka täydentävät jo aiemmin käyttöön otettua palvelua tai infrastruktuuria, huomioon on otettava sekä rahoitusosuudet uusilta käyttäjiltä ja lisärahoitusosuudet uuden tai laajennetun palvelun tai infrastruktuurin nykyisiltä käyttäjiltä että rahoitusosuudet uusilta käyttäjiltä.
17 artikla
Kustannusten määrittäminen
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan seitsemäs alakohta)
Laskettaessa diskontattuja nettotuloja huomioon on otettava seuraavat 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson aikana aiheutuneet kustannukset:
a)
toimen teknisen toimivuuden takaavien lyhytikäisten laitteiden jälleenhankintakustannukset;
b)
kiinteät toimintakustannukset, mukaan lukien ylläpitokustannukset, kuten henkilöstö-, huolto- ja korjauskustannukset, yleiset johtamis- ja hallintokustannukset sekä vakuutuskustannukset;
c)
muuttuvat toimintakustannukset, mukaan lukien ylläpitokustannukset, kuten raaka-aineiden kulutuksesta, energiasta ja muista kulutushyödykkeistä aiheutuvat kustannukset sekä toimen toteutusjakson pidentämisen kannalta tarpeellisista huolto- ja korjauspalveluista aiheutuvat kustannukset.
18 artikla
Investoinnin jäännösarvo
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan seitsemäs alakohta)
1. Jos toimeen liittyvien omaisuuserien suunniteltu käyttöikä ylittää 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson pituuden, niiden jäännösarvo on määritettävä laskemalla kassavirtojen nettonykyarvo toimen jäljellä olevien toteutusvuosien aikana. Muita jäännösarvon laskentamenetelmiä voidaan käyttää asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa.
2. Investoinnin jäännösarvo on otettava huomioon toimen diskontattujen nettotulojen laskennassa vain, jos tulot ylittävät 17 artiklassa tarkoitetut kustannukset.
19 artikla
Kassavirtojen diskonttaaminen
(asetuksen (EU) N:o 1303/2013 61 artiklan 3 kohdan seitsemäs alakohta)
1. Kustannusten ja tulojen laskennassa on otettava huomioon vain toimesta lähtevät tai siihen saapuvat kassavirrat. Kassavirrat on määritettävä kullekin vuodelle, jona niitä lähtee toimesta tai saapuu toimeen 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun viiteajanjakson aikana.
2. Kirjanpitoeriä, joihin ei liity maksutapahtumaa, kuten poistoja, tulevia jälleenhankintakustannuksia varten tehtäviä varauksia ja ennakoimattomia menoja varten tehtäviä varauksia, ei oteta huomioon laskennassa.
3. Kassavirrat diskontataan nykyhetkeen siten, että ERI-rahastoista osarahoitettavien julkisten investointitoimien ohjeellisena vertailuarvona käytetään 4 prosentin reaalista diskonttokorkoa.
4. Jäsenvaltiot voivat käyttää muuta kuin 4 prosentin rahoituksen diskonttokorkoa, jos ne esittävät perustelut kyseisen vertailuarvon käytölle ja varmistavat, että sitä käytetään johdonmukaisesti samalla toimialalla toteutettavissa samankaltaisissa toimissa.
5. Muita kuin 4 prosentin arvoja voidaan perustella seuraavasti:
a)
jäsenvaltion erityiset makrotaloudelliset olosuhteet ja kansanväliset makrotaloudelliset kehityssuuntaukset ja suhdanteet; tai
b)
investoijan ja käyttöönottorakenteen luonne, kuten julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuudet; tai
c)
kyseisen toimialan luonne.
6. Erityisten rahoituksen diskonttokorkojen määrittämistä varten jäsenvaltioiden on arvioitava kyseisen maan kannalta sopivimmaksi katsomansa kotimaisen tai kansainvälisen vaihtoehtoisen riskittömän sijoituskorin keskimääräinen pitkän aikavälin tuotto. Tuensaajien käyttöön on asetettava eri rahoituksen diskonttokorkoja koskevia tietoja.
IV JAKSO
Välillisiin kustannuksiin sovellettavan kiinteän prosenttiosuuden ja tähän liittyvien muilla unionin politiikanaloilla sovellettavien menetelmien määritelmä
20 artikla
Välillisten kustannusten kiinteämääräinen rahoitus asetuksen (EU) N:o 1290/2013 perusteella
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 68 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)
Välilliset kustannukset voidaan laskea soveltamalla asetuksen (EU) N:o 1290/2013 29 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritettyä kiinteää osuutta seuraaviin toimiin sisältyviin toimi- tai hanketyyppeihin:
a)
EAKR:n tukemat toimet, jotka kuuluvat komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 215/2014 (5) liitteessä I olevassa taulukossa 1 määriteltyihin toimintaluokkiin 056, 057 tai 060-065 ja jotka toteutetaan jonkin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1301/2013 (6) 5 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa, 2 kohdan b alakohdassa, 3 kohdan a ja c alakohdassa ja 4 kohdan f alakohdassa säädetyn investointiprioriteetin mukaisesti;
b)
tukemat toimet, jotka kuuluvat täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 215/2014 liitteessä I olevassa taulukossa 6 määriteltyyn toimintaluokkaan 04 ja edistävät tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja innovoinnin vahvistamista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1304/2014 3 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti;
c)
maaseuturahaston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 17, 26 tai 35 artiklan mukaisesti tukemat toimet, jotka edistävät kyseisen asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa säädetyn unionin prioriteetin toteuttamista. Jos toimen ohjelmasuunnittelu toteutetaan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 17 ja 26 artiklan mukaisesti, huomioon on otettava vain kyseisen asetuksen 35 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla rahoitettavan eurooppalaisen innovaatiokumppanuuden toiminnallisen ryhmän toteuttamat toimet;
d)
EMKR:n tukemat toimet, joiden ohjelmasuunnittelu toteutetaan meri- ja kalastuspolitiikalle ohjelmakautena 2014-2020 annettavan rahoitustuen edellytykset vahvistavan tulevan unionin säädöksen 28 tai 37 artiklan taikka 41 artiklan 5 alakohdan mukaisesti.
21 artikla
Välillisten kustannusten kiinteämääräinen rahoitus asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 perusteella
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 68 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)
Välilliset kustannukset voidaan laskea soveltamalla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (7) 124 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritettyä kiinteää prosenttimäärää seuraaviin toimeen sisältyviin toimi- tai hanketyyppeihin:
a)
EAKR:n tukemat toimet, jotka kuuluvat komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 215/2014 liitteessä I olevassa taulukossa 1 määriteltyihin toimintaluokkiin 085, 086 tai 087 ja joka toteutetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1301/2013 5 artiklan 5 kohdan a alakohdassa ja 6 kohdan d alakohdassa säädettyihin investointiprioriteetteihin kuuluvan investointiprioriteetin mukaisesti;
b)
ESR:n tukemat toimet, jotka kuuluvat komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 215/2014 liitteessä I olevassa taulukossa 6 määriteltyyn toimintaluokkaan 01 ja tukevat siirtymistä vähähiiliseen, ilmastonmuutokseen sopeutuvaan, resurssitehokkaaseen ja ympäristön kannalta kestävään talouteen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1304/2013 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti;
c)
maaseuturahaston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 17 ja 25 artiklan mukaisesti tukemat toimet, jotka edistävät kyseisen asetuksen 5 artiklan 4 tai 5 alakohdassa säädetyn unionin prioriteetin toteuttamista;
d)
EMKR:n tukema toimi, jonka ohjelmasuunnittelu toteutetaan meri- ja kalastuspolitiikalle ohjelmakautena 2014-2020 annettavan rahoitustuen edellytykset vahvistavan tulevan unionin säädöksen 36 tai 38 artiklan, 39 artiklan 1 kohdan, 46 artiklan 1 kohdan e ja i alakohdan, 54 artiklan tai 79 c artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
III LUKU
ASETUKSEN (EU) N:o 1303/2013 KOLMATTA OSAA TÄYDENTÄVÄT SÄÄNNÖKSET, JOITA SOVELLETAAN EAKR:ÄÄN JA KOHEESIORAHASTOON SUURHANKKEIDEN LAADUNARVIOINNIN SUORITTAMISESSA KÄYTETTÄVÄN MENETTELYN OSALTA
22 artikla
Laadunarvioinnin tekeviä riippumattomia asiantuntijoita koskevat vaatimukset
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 101 artiklan neljäs alakohta)
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 101 artiklan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun suurhankkeiden laadunarvioinnin tekevät riippumattomat asiantuntijat,
a)
joilla on merkittävää teknistä kokemusta hankkeen elinkaaren kaikista vaiheista;
b)
joilla on laajaa kansainvälistä kokemusta kyseisistä investointialoista;
c)
joilla on merkittävää asiantuntemusta sosioekonomisten hyötyjen analysoinnista ja arvioinnista;
d)
joilla on merkittävää tietämystä ja kokemusta asian kannalta merkityksellisestä unionin lainsäädännöstä, politiikasta ja menettelyistä;
e)
jotka ovat riippumattomia kaikista suurhankkeen hyväksyntään, toteutukseen tai toimintaan suoraan tai välillisesti osallistuvista viranomaisista;
f)
joilla ei ole eturistiriitoja millään tasolla suhteessa suurhankkeeseen;
g)
joilla ei ole kaupallisia etuja suhteessa suurhankkeeseen;
h)
joilla on tarvittava kielitaito.
2. Jos jäsenvaltio ehdottaa muiden kuin asetuksen (EU) N:o 1303/2013 58 artiklan mukaisella, komission aloitteesta annettavalla teknisellä tuella tuettavien riippumattomien asiantuntijoiden valtuuttamista, sen on kyseisen asetuksen 101 artiklan kolmannen alakohdan mukaisesti toimitettava asiaa koskeva pyyntö komission hyväksyttäväksi. Hyväksynnän on perustuttava asiakirjoihin, jotka osoittavat, että asiantuntijat täyttävät 1 kohdassa säädetyt vaatimukset.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle kolmen kuukauden kuluessa pyynnön esittämisestä, hyväksyykö komissio riippumattomia asiantuntijoita koskevan ehdotuksen.
23 artikla
Suurhankkeiden laadunarviointi
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 101 artiklan neljäs alakohta)
1. Riippumattomien asiantuntijoiden on tehtävä arviointinsa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 101 artiklan ensimmäinen kohdan a-i alakohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella. Riippumattomat asiantuntijat voivat pyytää lisätietoja, joita ne pitävät tarpeellisina laadunarvioinnin kannalta.
Jäsenvaltio ja riippumattomat asiantuntijat voivat sopia, että tätä työtä täydennetään paikalla tehtävillä käynneillä.
Riippumattomat asiantuntijat voivat jäsenvaltioiden suostumuksella kuulla arviointiaan varten komissiota asian kannalta merkityksellisistä valtiontukikysymyksistä.
2. Riippumattomien asiantuntijoiden on toteutettava seuraavat toimenpiteet laadunarviointia varten:
a)
riippumattomien asiantuntijoiden on tarkistettava, että toimi on asetuksen (EU) N:o 1303/2013 100 artiklassa tarkoitettu suurhanke, ettei suurhanke ole kyseisen asetuksen 2 artiklan 14 alakohdassa ja 65 artiklan 6 alakohdassa tarkoitettu päätökseen saatettu toimi ja että suurhanke sisältyy asianomaiseen toimenpideohjelmaan;
b)
riippumattomien asiantuntijoiden on tarkistettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 101 artiklan ensimmäisen kohdan a-i alakohdassa tarkoitettujen, asetuksen (EU) N:o 1303/2013 101 artiklan viidennessä kohdassa tarkoitetulla mallilla toimitettujen tietojen kattavuus, johdonmukaisuus ja paikkansapitävyys;
c)
riippumattomien asiantuntijoiden on arvioitava suurhankkeen laatu tämän asetuksen liitteessä II vahvistettujen perusteiden mukaan;
d)
riippumattomien asiantuntijoiden on laadittava laadunarviointiraportti asetuksen (EU) N:o 1303/2013 102 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa säädetyn mallin mukaisesti. Laadunarviointiraportissa riippumattomien asiantuntijoiden on muotoiltava ja perusteltava lausuntonsa yksiselitteisesti kyseisessä kohdassa tarkoitettujen seikkojen osalta.
3. Suurhankkeesta annetaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 102 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu myönteinen arviointi, jos riippumattomat asiantuntijat toteavat, että kaikki tämän asetuksen liitteessä II tarkoitetut perusteet täyttyvät.
IV LUKU
ASETUKSEN (EU) N:o 1303/2013 NELJÄTTÄ OSAA TÄYDENTÄVÄT SÄÄNNÖKSET, JOITA SOVELLETAAN EAKR:ÄÄN, ESR:ÄÄN, KOHEESIORAHASTOON JA EMKR:ÄÄN
I JAKSO
Tietokoneistetusti tallennettavat ja säilytettävät tiedot
24 artikla
Tietokoneistetusti tallennettavat ja säilytettävät tiedot
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklan 8 kohta)
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti perustettuun seurantajärjestelmään kustakin toimesta tietokoneistetusti tallennettavia ja säilytettäviä tietoja koskevat tiedot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä III.
2. Tiedot on kirjattava ja tallennettava kustakin toimesta, mukaan lukien tarvittaessa tiedot yksittäisistä osallistujista, jotta ne voidaan koota yhteen, jos se on tarpeen seurantaa, arviointia, varainhoitoa, varmennuksia ja tarkastamista varten. Tietoja on myös voitava yhdistää kumulatiivisesti koko ohjelmakauden ajalta. ESR:n osalta tiedot on tallennettava ja säilytettävä siten, että hallintoviranomaiset voivat hoitaa seurantaan ja arviointiin liittyvät tehtävänsä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 56 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 1304/2013 5 artiklassa ja19 artiklassa sekä liitteissä I ja II vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
3. Jos toimea tuetaan useammasta kuin yhdestä toimenpideohjelmasta, prioriteetista, rahastosta tai useamman kuin yhden alueluokan mukaan, liitteessä III olevissa kentissä 23-113 tarkoitetut tiedot on tallennettava siten, että tiedoista voidaan tehdä hakuja eriteltyinä toimenpideohjelman, prioriteetin, rahaston tai alueluokan mukaan. Liitteessä III olevissa kentissä 31-40 tarkoitetuista indikaattoreita koskevista tiedoista on myös oltava mahdollista tehdä hakuja eriteltyinä investointiprioriteetin ja tarvittaessa sukupuolen mukaan.
II JAKSO
Jäljitysketju ja tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttö
25 artikla
Jäljitysketjua koskevat yksityiskohtaiset vähimmäisvaatimukset
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklan 9 kohta)
1. Jäljitysketjua koskevat yksityiskohtaiset vähimmäisvaatimukset kirjanpitoaineiston ja todentavien asiakirjojen säilyttämisestä ovat seuraavat:
a)
jäljitysketjun avulla on voitava todentaa, että seurantakomitean toimenpideohjelmalle asettamia valintaperusteita on sovellettu;
b)
jäljitysketjun avulla on voitava täsmäyttää asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisten avustusten ja takaisin maksettavan tuen osalta komissiolle todennetut kokonaismäärät sekä todentamisviranomaisen, hallintoviranomaisen, välittävien elinten ja tuensaajien hallussa olevien yksityiskohtainen kirjanpitoaineisto ja todentavat asiakirjat toimenpideohjelmasta osarahoitettujen toimien osalta;
c)
jäljitysketjun avulla on voitava täsmäyttää asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 109 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1304/2013 14 artiklan 1 kohdan mukaisten avustusten ja takaisin maksettavan tuen osalta komissiolle todennetut kokonaismäärät sekä todentamisviranomaisen, hallintoviranomaisen, välittävien elinten ja tuensaajien hallussa olevien tuotoksia ja tuloksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot ja todentavat asiakirjat, mukaan lukien tarvittaessa vakioyksikkökustannusten ja kiinteiden määrien vahvistamismenetelmää koskevat asiakirjat, toimenpideohjelmasta osarahoitettujen toimien osalta;
d)
jäljitysketjun avulla on voitava osoittaa ja perustella asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 68 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti määriteltyjen kustannusten osalta laskentamenetelmän ja kiinteiden osuuksien määritysperusteen käyttö sekä tukikelpoiset välittömät kustannukset tai muiden valittujen luokkien osalta ilmoitetut kustannukset, joihin sovelletaan kiinteää prosenttiosuutta;
e)
jäljitysketjun avulla on voitava näyttää toteen asetuksen (EU) N:o 1303/2013 68 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan, asetuksen (EU) N:o 1304/2013 14 artiklan 2 alakohdan sekä asetuksen (EU) N:o 1299/2013 20 artiklan mukaisesti määriteltyjen kustannusten osalta ne tukikelpoiset välittömät kustannukset, joihin sovelletaan kiinteää prosenttiosuutta;
f)
jäljitysketjun avulla on voitava varmentaa, että tuensaajalle on maksettu julkinen rahoitusosuus;
g)
jäljitysketjun on sisällettävä jokaisen toimen osalta tapauksen mukaan tekniset eritelmät ja rahoitussuunnitelma, avustuksen hyväksymistä koskevat asiakirjat, julkisiin hankintamenettelyihin liittyvät asiakirjat, tuensaajan antamat raportit sekä tehtyjä todentamisia ja tarkastuksia koskevat kertomukset;
h)
jäljitysketjussa on oltava tiedot toimea koskevista hallinnollisista todentamisista ja tarkastuksista;
i)
jäljitysketjun avulla on voitava täsmäyttää toimea koskeviin tuotosindikaattoreihin liittyvät tiedot ohjelmaa koskevien tavoitteiden ja siitä raportoitujen tietojen ja tulosten kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1304/2013 19 artiklan 3 kohdan sekä liitteiden I ja II soveltamista;
j)
rahoitusvälineiden osalta jäljitysketjussa on oltava tämän asetuksen 9 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut todentavat asiakirjat.
Edellä c ja d alakohdassa tarkoitettujen kustannusten osalta jäljitysketjun on mahdollistettava sen todentaminen, että hallintoviranomaisen käyttämä laskentamenetelmä on asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 5 kohdan ja 68 artiklan 1 kohdan sekä asetuksen (EU) N:o 1304/2013 14 artiklan 3 kohdan mukainen.
2. Hallintoviranomaisen on varmistettava, että saatavilla on tietoja kaikkia niitä todentavia asiakirjoja hallussaan pitävistä elimistä ja niiden sijainnista, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että jäljitysketju on riittävä ja täyttää kaikki 1 kohdassa säädetyt vähimmäisvaatimukset.
26 artikla
Komission virkamiesten tai komission valtuuttamien edustajien tekemien tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttö
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 8 kohta)
1. Komissio toteuttaa kaikki tarvittavat toimenpiteet, joilla estetään komission tarkastusten aikana keräämien tietojen luvaton luovuttaminen tai käyttö.
2. Komissio käyttää tarkastustensa aikana kerättyjä tietoja ainoastaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 75 artiklan mukaisten tehtäviensä hoitamiseen. Euroopan tilintarkastustuomioistuimella ja Euroopan petostentorjuntavirastolla on oikeus saada kerätyt tiedot käyttöönsä.
3. Kerättyjä tietoja ei saa ilman tiedot toimittavan jäsenvaltion nimenomaista suostumusta lähettää muille kuin sellaisille henkilöille jäsenvaltioissa tai unionin toimielimissä, joiden työtehtävät edellyttävät näiden tietojen saamista käyttöön sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
III JAKSO
Toimien ja tilien tarkastuksen laajuus ja sisältö sekä toimien otoksen valintamenetelmät
27 artikla
Toimien tarkastukset
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 7 kohta)
1. Toimien tarkastukset on tehtävä kunkin tilivuoden osalta valitsemalla toimista otos tarkastusviranomaisen tämän asetuksen 28 artiklan mukaisesti laatimalla tai hyväksymällä menetelmällä.
2. Toimien tarkastukset on tehtävä jäljitysketjun muodostavien todentavien asiakirjojen perusteella, ja niissä on todennettava komissiolle ilmoitettujen menojen laillisuus ja asianmukaisuus, mukaan lukien seuraavat näkökohdat:
a)
toimi valittiin toimenpideohjelman valintaperusteiden mukaisesti, toimea ei ollut saatettu fyysisesti päätökseen tai toteutettu kokonaisuudessaan ennen kuin tuensaaja jätti toimenpideohjelmaan liittyvän rahoitushakemuksen, toimi on pantu täytäntöön hyväksyntäpäätöksen mukaisesti ja se täytti kaikki edellytykset, jotka koskevat sen toimintaa, käyttöä ja saavutettavia tavoitteita;
b)
komissiolle ilmoitetut menot vastaavat kirjanpitoaineistoa ja vaaditut todentavat asiakirjat osoittavat, että jäljitysketju on riittävä tämän asetuksen 25 artiklassa säädetyllä tavalla;
c)
komissiolle ilmoitettujen ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan ja 109 artiklan sekä asetuksen (EU) N:o 1304/2013 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti määritettyjen menojen osalta tuensaajalle suoritettavien maksujen perustana olevat tuotokset ja tulokset on saavutettu, osallistujia koskevat tiedot tai muut tuotoksiin ja tuloksiin liittyvät tiedot ovat komissiolle toimitettujen tietojen mukaisia ja vaaditut todentavat asiakirjat osoittavat, että jäljitysketju on riittävä tämän asetuksen 25 artiklassa säädetyllä tavalla.
Tarkastuksissa on myös varmistettava, että julkinen rahoitusosuus on maksettu tuensaajalle asetuksen (EU) N:o 1303/2013 132 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3. Toimien tarkastusten on sisällettävä soveltuvin osin toimen fyysistä toteuttamista koskevia paikan päällä tehtäviä varmennuksia.
4. Toimien tarkastuksissa on varmistettava todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmäänsä kirjaamien vastaavien menojen paikkansapitävyys ja kattavuus ja jäljitysketjun täsmäyttäminen kaikilla tasoilla.
5. Jos havaitut ongelmat liittyvät itse järjestelmään ja aiheuttavat sen vuoksi muita toimenpideohjelmaan sisältyviä toimia koskevan riskin, tarkastusviranomaisen on varmistettava, että tällaisten ongelmien laajuuden määrittämiseksi suoritetaan lisätutkimuksia, mukaan lukien tarvittaessa ylimääräiset tarkastukset, ja suositeltava tarvittavia korjaavia toimia.
6. Ainoastaan menot, jotka kuuluvat 1 kohdan nojalla tehdyn tarkastuksen soveltamisalaan, lasketaan mukaan tarkastettujen menojen määrään komissiolle vuotuisesta kattavuudesta annettavissa raporteissa. Näihin tarkoituksiin on käytettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 6 kohdan perusteella laadittua tarkastuskertomuksen mallia.
28 artikla
Toimien otoksen valintamenetelmä
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 7 kohta)
1. Tarkastusviranomaisen on vahvistettava menetelmä otoksen valintaa varten, jäljempänä ’otantamenetelmä’, tässä artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti ottaen huomioon kansainvälisesti hyväksytyt INTOSAI-, IFAC- ja IIA-tilintarkastusstandardit.
2. Tilintarkastusstrategiassa esitettyjen selvitysten lisäksi tarkastusviranomaisen on pidettävä kirjaa otantamenetelmien laatimisessa käytetystä asiakirja-aineistosta ja ammatillisesta harkinnasta suunnittelu-, valinta-, testaus- ja arviointivaiheessa, jotta voidaan osoittaa, että laadittu menetelmä on sopiva.
3. Otoksen on oltava edustava sen perusjoukon kannalta, josta se valitaan, jotta tarkastusviranomainen voi laatia pätevän tarkastuslausunnon asetuksen (EU) N:o 1303/20 127 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti. Perusjoukon on koostuttava sellaisista yhteisen hallinto- ja valvontajärjestelmän piiriin kuuluvan toimenpideohjelman tai toimenpideohjelmaryhmän menoista, jotka sisältyvät komissiolle asetuksen (EU) N:o 1303/2013 131 artiklan mukaisesti tietyltä tilivuodelta toimitettuihin maksatushakemuksiin. Otos voidaan valita tilivuoden aikana tai sen jälkeen.
4. Sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 1 kohtaa otantamenetelmä on tilastollinen, kun sillä voidaan varmistaa
i)
otoksen erien satunnainen valinta;
ii)
todennäköisyysteorian käyttäminen otoksen tulosten arvioimisessa, mukaan lukien otantariskin sekä suunnitellun ja saavutetun tarkkuuden mittaus ja valvonta.
5. Otantamenetelmällä on varmistettava, että jokainen perusjoukon otantayksikkö valitaan satunnaisesti käyttämällä satunnaislukuja, jotka on tuotettu kullekin perusjoukkoyksikölle otoksen muodostavien yksiköiden valintaa varten, tai systemaattisella valinnalla, jossa käytetään satunnaista aloituskohtaa, jonka jälkeen lisäkohdat valitaan soveltamalla systemaattista sääntöä.
6. Tarkastusviranomainen määrittää otantayksikön ammatillisen harkinnan perusteella. Otantayksikkö voi olla toimi, toimeen sisältyvä hanke tai tuensaajan esittämä maksatushakemus. Määritetyn otantayksikön tyyppiä ja tähän tarkoitukseen käytettyä ammatillista harkintaa koskevat tiedot on sisällytettävä tarkastuskertomukseen.
7. Jos otantayksikköön liittyvien kokonaismenojen määrä tilivuoden aikana on negatiivinen, se on jätettävä edellä 3 kohdassa tarkoitetun perusjoukon ulkopuolelle ja tarkastettava erikseen. Tarkastusviranomainen voi myös poimia otoksen tästä erillisestä perusjoukosta.
8. Jos sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 148 artiklan 1 kohdassa säädetyn oikeasuhteisen valvonnan edellytyksiä, tarkastusviranomainen voi sulkea pois kyseisessä artiklassa tarkoitetut erät otannan kohteena olevasta perusjoukosta. Jos kyseisen toimi on jo valittu otokseen, tarkastusviranomaisen on korvattava se käyttäen asianmukaista satunnaisotantaa.
9. Kaikki komissiolle ilmoitetut menot, jotka sisältyvät otokseen, on tarkastettava.
Jos valitut otantayksiköt sisältävät lukuisia maksatushakemuksia tai laskuja, tarkastusviranomainen voi tarkastaa ne aliotannalla valitsemalla otantayksiköihin liittyvät maksatushakemukset tai laskut käyttäen samoja otantaparametrejä kuin pääotoksen otantayksikköjen valinnassa.
Tällöin kullekin tarkastettavalle otantayksikölle on laskettava asianmukaiset otoskoot, joiden on aina oltava vähintään 30 maksatushakemusta tai laskua kutakin otantayksikköä kohden.
10. Tarkastusviranomainen voi osittaa perusjoukon jakamalla perusjoukon alaryhmiksi, joista kukin koostuu erityisesti riskin tai odotetun virhetason osalta ominaisuuksiltaan samankaltaisista otantayksiköistä tai kun perusjoukko sisältää toimia, jotka koskevat rahoitusosuuksien maksamista toimenpideohjelmasta rahoitusvälineisiin tai muihin arvokkaisiin eriin.
11. Tarkastusviranomaisen on arvioitava järjestelmän luotettavuus korkeaksi, keskimääräiseksi tai heikoksi ottaen huomioon järjestelmätarkastusten tulokset määrittäessään otannan teknisiä parametrejä, jotta järjestelmätarkastusten ja toimien tarkastusten yhdessä antama varmuustaso olisi korkea. Kun järjestelmän luotettavuus on arvioitu korkeaksi, toimien otannassa käytettävän luotettavuustason on oltava vähintään 60 prosenttia. Kun järjestelmän luotettavuus on arvioitu matalaksi, toimien otannassa käytettävän luotettavuustason on oltava vähintään 90 prosenttia. Korkein mahdollinen olennaisuusraja on 2 prosenttia 3 kohdassa tarkoitetuista menoista.
12. Jos on havaittu sääntöjenvastaisuuksia tai sääntöjenvastaisuuksien riski, tarkastusviranomaisen on päätettävä ammatillisen harkinnan perusteella, onko tarpeen tarkastaa sellaisten lisätoimien tai toimien osien täydentävä otos, joita ei tarkastettu satunnaisotoksessa, havaittujen erityisten riskitekijöiden ottamiseksi huomioon.
13. Tarkastusviranomaisen on arvioitava täydentävän otoksen tarkastusten tulokset erikseen, tehtävä päätelmiä tulosten perusteella ja ilmoitettava päätelmänsä komissiolle vuotuisessa tarkastuskertomuksessa. Täydentävässä satunnaisotoksessa havaittuja sääntöjenvastaisuuksia ei oteta huomioon satunnaisotoksen arvioidun satunnaisvirheen laskennassa.
14. Tarkastusviranomaisen on laskettava tarkastuslausunnolle ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetulle tarkastuskertomukselle toimien tarkastusten tulosten perusteella kokonaisvirhetaso, jonka on oltava arvioitujen satunnaisvirheiden, systeemisten virheiden ja oikaisemattomien epäsäännöllisten virheiden yhteismäärä jaettuna perusjoukolla.
29 artikla
Tilien tarkastukset
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklan 7 kohta)
1. Tarkastusviranomaisen on suoritettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 137 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tilien tarkastukset kunkin tilivuoden osalta.
2. Tilien tarkastuksista on saatava kohtuullinen varmuus tilityksessä ilmoitettujen määrien kattavuudesta, paikkansapitävyydestä ja totuudenmukaisuudesta.
3. Sovellettaessa 1 ja 2 kohtaa tarkastusviranomaisen on erityisesti otettava huomioon todentamisviranomaiseen kohdistuvien järjestelmätarkastusten ja toimien tarkastusten tulokset.
4. Järjestelmätarkastukseen kuuluu todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmän luotettavuuden ja todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmään kirjattujen menojen sekä palautettujen ja takaisinperittyjen määrien paikkansapitävyyden tarkastaminen otantamenetelmän avulla.
5. Jotta voidaan tarkastuslausuntoa varten todeta, että tilitys antaa oikean ja oikeudenmukaisen kuvan, tarkastusviranomaisen on varmistettava, että kaikki asetuksen (EU) N:o 1303/2013 137 artiklassa edellytettävät seikat on viety oikein tileihin ja että ne vastaavat todentavaa kirjanpitoaineistoa, jonka kaikki asianomaiset viranomaiset tai elimet ja tuensaajat säilyttävät. Tarkastusviranomaisen on erityisesti varmistettava todentamisviranomaisen sille toimittaman tilityksen osalta, että
a)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 137 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti ilmoitettu tukikelpoisten menojen kokonaismäärä on yhdenmukainen komissiolle kyseiseltä tilivuodelta toimitettuihin maksatushakemuksiin sisältyvien menojen ja niitä vastaavan julkisen rahoitusosuuden kanssa, ja jos havaitaan poikkeamia, tilityksessä on annettu täsmäytyksistä riittävät selvitykset;
b)
tilivuoden aikana peruutetut ja takaisin perityt määrät, tilivuoden lopun tilanteen mukaisesti takaisin perittävät määrät, asetuksen (EU) N:o 1303/2013 71 artiklan nojalla suoritetut takaisinperinnät sekä tilityksessä esitetyt määrät, joita ei saada perityiksi takaisin, vastaavat todentamisviranomaisen kirjanpitojärjestelmiin vietyjä määriä ja perustuvat asiasta vastaavan hallintoviranomaisen tai todentamisviranomaisen päätöksiin;
c)
menoja on jätetty asetuksen (EU) N:o 1303/2013 137 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarvittaessa pois tilityksestä, ja kaikki vaaditut oikaisut on otettu huomioon kyseisen tilivuoden tilityksessä;
d)
rahoitusvälineisiin maksettujen ohjelman rahoitusosuuksien ja tuensaajille maksettujen valtiontukiennakoiden tueksi esitetään hallintoviranomaiselta ja todentamisviranomaiselta saatavia tietoja.
Edellä b, c ja d alakohdassa tarkoitetut tarkastukset voidaan tehdä otantamenetelmän avulla.
IV JAKSO
Komission tekemät rahoitusoikaisut, jotka liittyvät järjestelmissä oleviin puutteisiin
30 artikla
Hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan vakavien puutteiden määritysperusteet
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 144 artiklan 6 kohta)
1. Komissio perustaa hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaasta toiminnasta tekemänsä arvioinnin kaikkien saatavilla olevien järjestelmätarkastusten, mukaan lukien vastaavuustestit, ja toimien tarkastusten tuloksiin.
Arvioinnin on katettava ohjelman sisäinen valvontaympäristö, hallinto- ja todentamisviranomaisten harjoittama hallinto- ja valvontatoiminta, hallinto- ja todentamisviranomaisen harjoittama seuranta ja tarkastusviranomaisen harjoittama valvontatoiminta, ja sen on perustuttava sen todentamiseen, että liitteessä IV olevassa taulukossa 1 vahvistettuja keskeisiä vaatimuksia noudatetaan.
Näiden keskeisten vaatimusten täyttymistä on arvioitava liitteessä IV olevassa taulukossa 2 vahvistettujen luokkien perusteella.
2. Hallinto- ja valvontajärjestelmän tehokkaan toiminnan vakavien puutteiden pääasiallisia tyyppejä ovat tapaukset, joissa minkä tahansa liitteessä IV olevan taulukon 1 kohtien 2, 4, 5, 13, 15, 16 ja 18 mukaisen keskeisen vaatimuksen tai kahden tai useamman muun liitteessä IV olevan taulukon 1 mukaisen keskeisen vaatimuksen arvioidaan kuuluvan liitteessä IV olevassa taulukossa 2 vahvistettuihin luokkiin 3 tai 4.
31 artikla
Kiinteämääräisten tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisperusteet ja rahoitusoikaisun suuruuden määritysperusteet
(Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 144 artiklan 6 kohta)
1. Rahoitusoikaisuja on sovellettava koko toimenpideohjelmaan tai sen osaan, jos komissio havaitsee yhden tai useampia vakavia puutteita hallinto- ja valvontajärjestelmän toiminnassa.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, ekstrapoloituja rahoitusoikaisuja on sovellettava koko toimenpideohjelmaan tai sen osaan, jos komissio havaitsee toimien edustavassa otoksessa systeemisiä sääntöjenvastaisuuksia, joiden perusteella voidaan laskea tarkemmin unionin talousarvioon kohdistuva riski. Tällöin edustavan otoksen tarkastelun tulokset on ekstrapoloitava muuhun perusjoukkoon, josta otos poimittiin rahoitusoikaisun määritystä varten.
2. Kiinteämääräisten rahoitusoikaisujen taso on vahvistettava ottaen huomioon seuraavat tekijät:
a)
vakavan puutteen tai vakavien puutteiden suhteellinen merkitys koko hallinnointi- ja valvontajärjestelmän kannalta;
b)
vakavan puutteen tai vakavien puutteiden yleisyys ja laajuus;
c)
unionin talousarvioon kohdistuva tappioriski.
3. Ottaen huomioon nämä tekijät rahoitusoikaisu on määritettävä seuraavasti:
a)
jos hallinto- ja valvontajärjestelmän vakavat puutteet ovat niin merkittäviä, yleisiä tai laaja-alaisia, että ne haittaavat koko järjestelmän toimintaa ja vaarantavat kaikkien kyseisten menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden, on sovellettava 100 prosentin kiinteää prosenttiosuutta;
b)
jos hallinto- ja valvontajärjestelmän vakavat puutteet ovat niin yleisiä tai laaja-alaisia, että ne haittaavat erittäin vakavasti järjestelmän toimintaa ja vaarantavat erittäin suurelta osin kyseisten menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden, on sovellettava 25 prosentin kiinteää prosenttiosuutta;
c)
jos hallinto- ja valvontajärjestelmän vakavat puutteet johtuvat siitä, että järjestelmä ei toimi täysipainoisesti tai toimii niin heikosti tai epäsäännöllisesti, että se vaarantaa suurelta osin kyseisten menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden, on sovellettava 10 prosentin kiinteää prosenttiosuutta;
d)
jos hallinto- ja valvontajärjestelmän vakavat puutteet johtuvat siitä, että järjestelmä ei toimi johdonmukaisesti, mikä vaarantaa olennaiselta osin kyseisten menojen laillisuuden ja asianmukaisuuden, on sovellettava 5 prosentin kiinteää prosenttiosuutta.
4. Jos 3 kohdan mukaisesti vahvistetun kiinteän prosenttiosuuden soveltaminen olisi kohtuutonta, rahoitusoikaisun tasoa on alennettava.
5. Jos asiasta vastaavat viranomaiset ovat laiminlyöneet riittävien korjaavien toimenpiteiden toteuttamisen tilivuonna tehdyn rahoitusoikaisun jälkeen ja sama vakava puute tai vakavat puutteet havaitaan tämän vuoksi seuraavana tilivuonna, rahoitusoikaisun taso voidaan korottaa vakavan puutteen tai vakavien puutteiden jatkuvuuden vuoksi tasolle, joka ei ylitä seuraavan korkeamman luokan tasoa.
32 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 24 artiklaa sovelletaan 1 päivästä joulukuuta 2014 liitteessä III tarkoitettujen tallennettavien ja säilytettävien tietojen osalta lukuun ottamatta tietokenttiä 23-40, 71-78 ja 91-105. Näiden liitteessä III olevien tietokenttien osalta 24 artiklaa sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä maaliskuuta 2014.