KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 216/2014
af 7. marts 2014
om ændring af forordning (EF) nr. 2075/2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 854/2004 af 29. april 2004 om særlige bestemmelser for tilrettelæggelsen af den offentlige kontrol af animalske produkter til konsum (1), særlig artikel 18, nr. 6), 8), 10) og 12), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 2075/2005 af 5. december 2005 om særlige bestemmelser om offentlig kontrol af trikiner i kød (2) fastsætter bestemmelser for udtagning af prøver fra slagtekroppe af arter, der er modtagelige for trikininfektion, med henblik på bestemmelse af bedrifternes og regionernes status og af importvilkårene for kød til Unionen. Den indeholder også bestemmelser om referencemetoder og ligestillede metoder til påvisning af trikiner i prøver fra slagtekroppe.
(2)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) vedtog den 3. oktober 2011 en videnskabelig udtalelse om de farer for folkesundheden, der skal afdækkes ved kødinspektion (svin) (3). I udtalelsen identificerede EFSA trikiner som en mellemstor risiko for folkesundheden i forbindelse med konsum af svinekød og konkluderede, at med hensyn til inspektionsmetoder for biologiske farer er den eneste måde, hvorpå der kan sikres effektiv kontrol af de væsentligste farer, en sikkerhedsgaranti for slagtekroppe af svin, med en række forebyggende tiltag og kontroller, der iværksættes på integreret vis både på bedriften og slagteriet.
(3)
EFSA identificerede en række epidemiologiske indikatorer i forbindelse med trikiner. Afhængigt af formålet og landets epidemiologiske forhold kan indikatorerne anvendes på nationalt eller regionalt niveau eller på slagteri- eller bedriftsniveau.
(4)
EFSA erkender, at trikiner forekommer sporadisk i Unionen, hovedsageligt i fritgående svin og »hobbysvin«. EFSA identificerede også typen af produktionssystem som den største risikofaktor for trikininfektioner. Derudover viser tilgængelige oplysninger, at risikoen for trikininfektion i svin fra officielt anerkendte kontrollerede opstaldningsforhold er ubetydelig.
(5)
En status med ubetydelig risiko for et land eller en region anerkendes ikke længere i international sammenhæng af Verdensorganisationen for dyresundhed (OIE). En sådan anerkendelse er i stedet forbundet med segmenter, der består af en eller flere bedrifter, der anvender specifikke kontrollerede opstaldningsforhold.
(6)
Af hensyn til sammenhængen med internationale standarder og for at styrke et kontrolsystem, der er i overensstemmelse med de faktiske folkesundhedsrisici, bør de risikobegrænsende foranstaltninger for trikiner, herunder importforhold, på slagterier og betingelserne for bestemmelse af trikininfektionsstatus for lande, regioner eller bedrifter tilpasses, rationaliseres og forenkles.
(7)
Belgien og Danmark meddelte i 2011 en ubetydelig trikinrisiko for deres områder i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 2075/2005. En sådan status om ubetydelig risiko for et land eller en region anerkendes dog ikke længere. Imidlertid bør bedrifter og segmenter i Belgien og Danmark, der overholder betingelserne for kontrollerede opstaldningsforhold på nærværende forordnings ikrafttrædelsesdato, have lov til at benytte undtagelsen for sådanne bedrifter og segmenter uden yderligere betingelser såsom flere krav om yderligere officiel anerkendelse fra den kompetente myndighed.
(8)
EU-referencelaboratoriet for parasitter har anbefalet, at forordningens tekst om proceduren for nogle ligestillede metoder til trikinundersøgelser præciseres.
(9)
Der bør fastsættes en bestemmelse om, at virksomhedsledere skal sikre, at døde dyr indsamles, identificeres og transporteres uden unødig forsinkelse i overensstemmelse med artikel 21 og 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (4) og med bilag VIII til Kommissionens forordning (EU) nr. 142/2011 af 25. februar 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om gennemførelse af Rådets direktiv 97/78/EF for så vidt angår visse prøver og genstande, der er fritaget for veterinærkontrol ved grænsen som omhandlet i samme direktiv (5).
(10)
Antallet af trikintilfælde (importerede og indenlandske) hos mennesker, herunder epidemiologiske data, bør indberettes i overensstemmelse med Kommissionens beslutning 2000/96/EF af 22. december 1999 om hvilke overførbare sygdomme EF-nettet gradvis skal dække i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 2119/98/EF (6).
(11)
Forordning (EF) nr. 2075/2005 bør derfor ændres.
(12)
De i denne forordning fastsatte krav medfører tilpasning af både fødevarevirksomhedsledernes og de kompetente myndigheders aktuelle praksis. Der bør derfor indrømmes udskudt anvendelse af nogle af bestemmelserne i denne forordning.
(13)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har modsat sig foranstaltningerne -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 2075/2005 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 1 affattes således:
»Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »trikin«: en rundorm, der tilhører arter af slægten Trichinella
2) »kontrollerede opstaldningsforhold«: en type husdyrhold, hvor svin uafbrudt holdes under fodrings- og opstaldningsforhold, der kontrolleres af fødevarevirksomhedslederen
3) »segment«: en samling bedrifter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold. Alle bedrifter i en medlemsstat, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold, kan betragtes som et segment.«
2)
Artikel 2 og 3 affattes således:
»Artikel 2
Udtagning af prøver af slagtekroppe
1. Der udtages prøver af slagtekroppe af tamsvin på slagterier som led i undersøgelsen efter slagtning på følgende måde.
a)
Alle slagtekroppe af avlssøer og -orner eller mindst 10 % af de slagtekroppe af dyr, der sendes til slagtning hvert år fra hver bedrift, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, undersøges for trikiner.
b)
Alle slagtekroppe af avlssøer og -orner fra bedrifter, der ikke har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, undersøges for trikiner.
Der udtages en prøve af hver enkelt slagtekrop, og prøven undersøges for trikiner på et laboratorium, der er udpeget af den kompetente myndighed, ved anvendelse af en af følgende påvisningsmetoder:
a)
referencepåvisningsmetoden, jf. kapitel I i bilag I eller
b)
en ligestillet påvisningsmetode, jf. kapitel II i bilag I.
2. Indtil resultaterne af trikinundersøgelsen foreligger, og forudsat at fødevarevirksomhedslederen garanterer fuld sporbarhed, kan de pågældende slagtekroppe opskæres i højst seks dele på et slagteri eller en opskæringsvirksomhed, der er beliggende samme sted som slagteriet (i det følgende benævnt »stedet«).
Uanset første afsnit, og på betingelse af at den kompetente myndighed har godkendt det, kan de pågældende slagtekroppe opskæres på en opskæringsvirksomhed, der er tilknyttet eller adskilt fra slagteriet, forudsat at:
a)
proceduren gennemføres under den kompetente myndigheds tilsyn
b)
en slagtekrop eller dele heraf ikke har mere end én opskæringsvirksomhed som bestemmelsessted
c)
opskæringsvirksomheden ligger på medlemsstatens område
d)
alle delene i tilfælde af et positivt resultat erklæres uegnede til konsum.
3. Der udtages systematisk prøver af slagtekroppe af heste, vildsvin og andre opdrættede og vildtlevende dyrearter, der er modtagelige for trikininfektion, på slagterier eller vildthåndteringsvirksomheder som led i undersøgelsen efter slagtning.
Der udtages en prøve af hver enkelt slagtekrop, og prøven undersøges i overensstemmelse med bilag I og III på et laboratorium, der er udpeget af den kompetente myndighed.
Artikel 3
Undtagelsesbestemmelser
1. Uanset artikel 2, stk. 1, fritages kød af tamsvin, der er blevet underkastet en frysebehandling i overensstemmelse med bilag II under den kompetente myndigheds tilsyn, fra trikinundersøgelsen.
2. Uanset artikel 2, stk. 1, fritages slagtekroppe og kød af tamsvin, der ikke er vænnet fra, på under fem uger, fra trikinundersøgelsen.
3. Uanset artikel 2, stk. 1, kan slagtekroppe og kød af tamsvin fritages for trikinundersøgelse, når dyrene kommer fra en bedrift eller et segment, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold i overensstemmelse med bilag IV, hvis
a)
der ikke er påvist indenlandske trikininfektioner hos tamsvin, der befinder sig på bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, i medlemsstaten i de seneste 3 år, og i det tidsrum skal der løbende være foretaget testning i overensstemmelse med artikel 2, eller
b)
historiske data fra løbende testning, der er udført på populationen af slagtede svin, giver mindst 95 % sikkerhed for, at trikinforekomsten ikke overstiger 1 pr. million i populationen, eller
c)
de bedrifter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold, er beliggende i Belgien eller Danmark.
4. Når en medlemsstat gennemfører fravigelsen i stk. 3, skal medlemsstaten underrette Kommissionen og de andre medlemsstater i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed og indsende en årlig rapport til Kommissionen, der indeholder de i kapitel II i bilag IV omhandlede oplysninger. Kommissionen offentliggør på sit websted listen over de medlemsstater, der gennemfører fravigelsen.
Hvis en medlemsstat ikke forelægger den årlige rapport, eller hvis den årlige rapport ikke er tilfredsstillende i forhold til kravene i denne artikel, ophører fravigelsen med at gælde for den pågældende medlemsstat.«
3)
Artikel 8-12 affattes således:
»Artikel 8
Officiel anerkendelse af bedrifter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold
1. Efter denne forordning kan den kompetente myndighed officielt anerkende, at en bedrift eller et segment anvender kontrollerede opstaldningsforhold, hvis kravene i bilag IV er opfyldt.
2. Bedrifter eller segmenter, der anvender kontrollerede opstaldningsforhold, i Danmark eller Belgien i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, litra c), på denne forordnings anvendelsesdato, anses for at have officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold som anført i bilag IV til denne forordning.
Artikel 9
Fødevarevirksomhedslederes forpligtelse til at informere
Fødevarevirksomhedsledere af bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, underretter den kompetente myndighed, hvis et krav i bilag IV ikke længere er opfyldt, eller om andre ændringer, der kan påvirke bedriftens trikinstatus.
Artikel 10
Audit af bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold
Den kompetente myndighed sikrer, at der regelmæssigt gennemføres audit på bedrifter, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold.
Audittenes hyppighed baseres på en risikovurdering, idet der tages hensyn til sygdomshistorie og -prævalens, tidligere forekomster, geografisk område, modtagelige vildtlevende dyr i lokalområdet, husdyravlspraksis, veterinærtilsyn og landbrugernes overholdelse af reglerne.
Den kompetente myndighed kontrollerer, at tamsvin fra disse bedrifter undersøges i overensstemmelse med artikel 2, stk. 1.
Artikel 11
Overvågningsprogrammer
Den kompetente myndighed kan gennemføre et overvågningsprogram, der dækker populationen af tamsvin fra en bedrift eller et segment, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, for at verificere, at der ikke forekommer trikiner hos populationen.
I overvågningsprogrammet fastsættes testfrekvens, antallet af dyr, der skal testes, og prøveudtagningsplanen. I det øjemed udtages der kødprøver, der undersøges for forekomst af trikiner i overensstemmelse med kapitel I eller II i bilag I.
Overvågningsprogrammet kan som et supplerende redskab omfatte serologiske metoder, når EU-referencelaboratoriet har valideret en egnet test.
Artikel 12
Tilbagekaldelse af officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold
1. Hvis resultaterne af audittene udført i overensstemmelse med artikel 10 viser, at kravene i bilag IV ikke længere er opfyldt, skal den kompetente myndighed omgående tilbagekalde bedriftens officielle anerkendelse.
2. Hvis tamsvin fra en bedrift, der har officiel anerkendelse for anvendelse af kontrollerede opstaldningsforhold, testes positive for trikiner, skal den kompetente myndighed omgående:
a)
tilbagekalde bedriftens officielle anerkendelse
b)
undersøge alle tamsvinene på bedriften på slagtetidspunktet
c)
spore og teste alle avlsdyr, der er indsat på bedriften, og så vidt muligt alle avlsdyr, der har forladt bedriften i en periode på mindst seks måneder forud for det positive fund. I det øjemed udtages der kødprøver, der undersøges for forekomst af trikiner ved anvendelse af påvisningsmetoderne i kapitel I og II i bilag I
d)
hvis det er relevant, i videst muligt omfang efterforske spredningen af parasitinfektion forårsaget af distribution af kød af tamsvin, der er slagtet i perioden forud for det positive fund
e)
underrette Kommissionen og de øvrige medlemsstater
f)
hvis det er relevant, iværksætte en epidemiologisk undersøgelse for at belyse årsagen til infektionen
g)
træffe relevante foranstaltninger, hvis en inficeret slagtekrop ikke kan identificeres på slagteriet, herunder:
i)
øge størrelsen af de enkelte kødprøver, der udtages med henblik på testning af de mistænkte slagtekroppe
ii)
erklære slagtekroppene uegnede til konsum
iii)
træffe relevante foranstaltninger vedrørende bortskaffelse af mistænkte såvel som positive slagtekroppe eller dele heraf.
3. Efter en tilbagekaldelse af anerkendelse kan bedrifter atter anerkendes officielt, når de identificerede problemer er blevet løst, og den kompetente myndighed finder det godtgjort, at kravene i bilag IV er opfyldt.
4. Hvis inspektionen identificerede manglende overholdelse af artikel 9 eller positiv testning på en bedrift, bør den pågældende bedrift fjernes fra segmentet, indtil kravene igen overholdes.«
4)
Artikel 13 affattes således:
»Artikel 13
Sundhedsbestemmelser i forbindelse med import
Kød af dyrearter, der kan være trikinbærere, som indeholder tværstribede muskler, og som kommer fra et tredjeland, må kun importeres til Unionen, hvis det forud for eksporten er blevet undersøgt for trikiner i overensstemmelse med artikel 2 og 3 i det pågældende tredjeland.«
5)
Artikel 14 udgår.
6)
Artikel 15 affattes således:
»Artikel 15
Dokumenter
De sundhedscertifikater, der ledsager importeret kød, jf. artikel 13, påtegnes af embedsdyrlægen med en erklæring om, at trikinundersøgelsen i oprindelsestredjelandet er udført i overensstemmelse med artikel 13.
Originaleksemplaret af dokumentet ledsager kødet, medmindre der er indrømmet en fritagelse i overensstemmelse med artikel 14, stk. 4, i forordning (EF) nr. 854/2004.«
7)
Bilag I ændres i overensstemmelse med bilag I til nærværende forordning.
8)
Bilag IV erstattes af teksten i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juni 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. marts 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 216/2014,
annettu 7 päivänä maaliskuuta 2014,
virallisia lihan trikiinitarkastuksia koskevista erityissäännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 2075/2005 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläinperäisten tuotteiden virallisen valvonnan järjestämistä koskevista erityissäännöistä 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 854/2004 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 6, 8, 10 ja 12 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Virallisia lihan trikiinitarkastuksia koskevista erityissäännöistä 5 päivänä joulukuuta 2005 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 2075/2005 (2) vahvistetaan trikiinitartunnalle alttiiden lajien ruhojen näytteenottoa sekä tilojen ja alueiden tilanteen määrittämistä koskevat säännöt ja lihan unioniin tuontia koskevat edellytykset. Siinä säädetään myös vertailumenetelmistä ja vastaavista menetelmistä trikiinin osoittamiseksi ruhoista otetuissa näytteissä.
(2)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen EFSA antoi 3 päivänä lokakuuta 2011 tieteellisen lausunnon (3) kansanterveyteen liittyvistä vaaroista, jotka on otettava huomioon (sian)lihantarkastuksessa. Lausunnossaan EFSA katsoi trikiinin olevan sianlihan kulutukseen liittyvä keskisuuri riski kansanterveydelle ja päätteli, että biologisten vaarojen tutkimusmenetelmien osalta sian ruhojen turvallisuuden varmistaminen sekä tilalla että teurastamossa noudatettavien integroitujen ennalta ehkäisevien toimenpiteiden ja valvontatoimien avulla on ainoa tapa, jolla voidaan varmistaa suurimpien vaarojen tehokas valvonta.
(3)
EFSA yksilöi tiettyjä trikiiniin liittyviä epidemiologisia indikaattoreita. Tarkoituksen ja maan epidemiologisen tilanteen mukaan indikaattoreita voidaan soveltaa koko maan, tietyn alueen, teurastamon tai tilan tasolla.
(4)
EFSA tunnustaa, että trikiiniä esiintyy unionissa satunnaisesti pääasiassa ulkona pidetyissä sioissa sekä harrastesikaloissa pidetyissä sioissa. EFSA katsoi myös, että tuotantotapa on trikiinitartuntojen yksittäinen suurin riskitekijä. Lisäksi käytettävissä olevat tiedot osoittavat, että trikiinitartunnan riski sioissa, jotka tulevat virallisesti tunnustetuista valvotuista pito-olosuhteista, on vähäinen.
(5)
Maailman eläintautijärjestö OIE ei enää tunnusta kansainvälisesti maan tai alueen vähäisen riskin asemaa. Sen sijaan tällainen tunnustaminen liitetään lokeroihin, jotka muodostuvat yhdestä tai useammasta tilasta, jolla noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita.
(6)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaisuus kansainvälisten standardien kanssa ja vahvistaa valvontajärjestelmiä tosiasiallisten kansanterveysriskien mukaisesti, teurastamoissa sovellettavia trikiinin riskinhallintatoimenpiteitä, mukaan luettuna tuontiedellytykset, ja maiden, alueiden tai tilojen trikiinitartuntatilanteen määrittämistä koskevia edellytyksiä olisi mukautettava, järkeistettävä ja yksinkertaistettava.
(7)
Belgia ja Tanska ilmoittivat vuonna 2011 vähäisestä trikiiniriskistä alueellaan asetuksen (EY) N:o 2075/2005 mukaisesti. Tällaista maan tai alueen vähäisen riskin asemaa ei kuitenkaan enää tunnusteta. Belgian ja Tanskan tiloilla ja lokeroissa, joissa noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita koskevia edellytyksiä tämän asetuksen voimaantulopäivänä, olisi kuitenkin voitava soveltaa poikkeusta ilman lisävaatimuksia, kuten toimivaltaisen viranomaisen jälkikäteen antamaa virallista tunnustamista.
(8)
EU:n parasitologian vertailulaboratorio on suositellut asetuksen tekstin selkeyttämistä trikiinitestauksen tiettyjä vastaavia menetelmiä koskevan menettelyn osalta.
(9)
Olisi säädettävä, että toimijoiden on varmistettava, että kuolleet eläimet kerätään, tunnistetaan ja kuljetetaan viipymättä muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta (sivutuoteasetus) 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 (4) 21 ja 22 artiklan ja muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivin 97/78/EY täytäntöönpanosta tiettyjen näytteiden ja tuotteiden osalta, jotka vapautetaan kyseisen direktiivin mukaisista eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla, 25 päivänä helmikuuta 2011 annetun komission asetuksen (EU) N:o 142/2011 (5) liitteen VIII mukaisesti.
(10)
Ihmisissä todettujen (ulkomailta saatujen ja kotoperäisten) trikiinitapausten määrä, mukaan luettuna epidemiologiset tiedot, olisi ilmoitettava yhteisön verkoston piiriin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 2119/98/EY mukaisesti asteittain otettavista tartuntataudeista 22 päivänä joulukuuta 1999 tehdyn komission päätöksen 2000/96/EY (6) mukaisesti.
(11)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 2075/2005 olisi muutettava.
(12)
Tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset edellyttävät sekä elintarvikealan toimijoiden että toimivaltaisten viranomaisten nykykäytäntöjen mukauttamista. Sen vuoksi on aiheellista sallia tämän asetuksen joidenkin säännösten soveltaminen viiveellä.
(13)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eikä Euroopan parlamentti tai neuvosto ole vastustanut niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 2075/2005 seuraavasti:
1)
Korvataan 1 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’trikiineillä’ kaikkia Trichinella-sukuisia sukkulamatoja.
2)
’valvotuilla pito-olosuhteilla’ kotieläintuotannon tyyppiä, jossa siat pidetään ruokinnan ja kasvatuksen osalta jatkuvasti elintarvikealan toimijan valvomissa oloissa.
3)
’lokerolla’ tilojen ryhmää, jossa noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita. Yhden jäsenvaltion kaikkia tiloja, joissa noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita, voidaan pitää yhtenä lokerona.”
2)
Korvataan 2 ja 3 artikla seuraavasti:
”2 artikla
Näytteenotto ruhoista
1. Kotieläimenä pidettävien sikojen ruhoista on otettava näytteitä teurastamoissa osana post mortem -tarkastusta seuraavasti:
a)
kaikki siitosemakkojen ja -karjujen ruhot tai vähintään 10 prosenttia teurastettavaksi lähetettyjen eläinten ruhoista joka vuosi kultakin tilalta, joka on virallisesti tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattavaksi tilaksi, on tutkittava trikiinin varalta.
b)
kaikki ruhot tiloilta, joita ei ole virallisesti tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattaviksi tiloiksi, on tutkittava järjestelmällisesti trikiinin varalta.
Jokaisesta ruhosta on otettava näyte, joka tutkitaan trikiinien varalta toimivaltaisen viranomaisen nimeämässä laboratoriossa käyttäen osoitusmenetelmänä joko
a)
liitteessä I olevassa I luvussa määriteltyä vertailumenetelmää; tai
b)
liitteessä I olevassa II luvussa määriteltyä vastaavaa menetelmää.
2. Jos elintarvikealan toimija takaa täyden jäljitettävyyden, tällaiset ruhot voidaan trikiinitutkimuksen tuloksia odotettaessa leikata enintään kuuteen osaan teurastamossa tai leikkaamossa, joka on samoissa tiloissa kuin teurastamo.
Poiketen ensimmäisestä alakohdasta ja sen jälkeen kun toimivaltainen viranomainen on antanut hyväksynnän, edellä tarkoitetut ruhot voidaan leikata teurastamon yhteydessä olevassa tai erillisessä leikkaamossa edellyttäen, että
a)
toimivaltainen viranomainen valvoo menettelyä;
b)
ruhon tai sen osien määränpäänä on enintään yksi leikkaamo;
c)
leikkaamo sijaitsee jäsenvaltion alueella; ja
d)
kaikki ruhon osat todetaan ihmisravinnoksi kelpaamattomaksi, jos ruhosta otettu näyte on positiivinen.
3. Trikiinitartunnalle alttiiden hevosten, villisikojen sekä muiden tarhattujen ja luonnonvaraisten eläinlajien ruhoista on otettava järjestelmällisesti näytteitä teurastamoissa tai riistankäsittelylaitoksissa osana post mortem -tarkastusta.
Jokaisesta ruhosta otetaan näyte, joka tutkitaan liitteiden I ja III mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen nimeämässä laboratoriossa.
3 artikla
Poikkeukset
1. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, kotieläimenä pidettävien sikojen liha, jolle on tehty liitteen II mukainen pakastuskäsittely toimivaltaisen viranomaisen valvonnassa, on vapautettava trikiinitutkimuksesta.
2. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, alle 5 viikon ikäisten vieroittamattomien kotieläimenä pidettävien sikojen ruhot ja liha on vapautettava trikiinitutkimuksesta.
3. Poiketen siitä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, kotieläimenä pidettävien sikojen ruhot ja liha voidaan vapauttaa trikiinitutkimuksesta, jos eläimet tulevat tilalta tai lokerosta, joka on virallisesti tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattavaksi tilaksi tai lokeroksi liitteen IV mukaisesti, jos
a)
jäsenvaltiossa ei ole todettu kotoperäisiä trikiinitartuntoja kotieläimenä pidettävissä sioissa tiloilla, jotka on virallisesti tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattaviksi tiloiksi, edeltävien kolmen vuoden aikana, jolloin on suoritettu jatkuvaa testausta 2 artiklan mukaisesti; tai
b)
aiemmat tiedot teurastettujen sikojen populaation jatkuvasta testauksesta osoittavat vähintään 95 prosentin varmuudella, että trikiinin esiintyvyys kyseisessä populaatiossa on alle 1 tapaus miljoonassa; tai
c)
tilat, joilla noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita, sijaitsevat Belgiassa tai Tanskassa.
4. Jos jäsenvaltio panee täytäntöön 3 kohdassa säädetyn poikkeuksen, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevässä pysyvässä komiteassa ja toimitettava komissiolle vuosikertomus, jossa esitetään liitteessä IV olevassa II luvussa tarkoitetut tiedot. Komissio julkaisee verkkosivullaan luettelon jäsenvaltioista, jotka soveltavat poikkeusta.
Jos jäsenvaltio ei toimita vuosikertomusta tai vuosikertomus ei täytä tämän artiklan vaatimuksia, poikkeus lakkaa olemasta voimassa kyseisen jäsenvaltion osalta.”
3)
Korvataan 8-12 artikla seuraavasti:
”8 artikla
Valvottuja pito-olosuhteita noudattavien tilojen virallinen tunnustaminen
1. Tätä asetusta sovellettaessa toimivaltainen viranomainen voi tunnustaa virallisesti tilan tai lokeron, jolla noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita, jos liitteessä IV säädetyt vaatimukset täyttyvät.
2. Tiloja tai lokeroa, joilla tai jolla noudatetaan valvottuja pito-olosuhteita Tanskassa tai Belgiassa 3 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti tämän asetuksen soveltamispäivänä, pidetään virallisesti tunnustettuina valvottuja pito-olosuhteita noudattavina tiloina tai lokeroina tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti.
9 artikla
Elintarvikealan toimijoiden ilmoitusvelvollisuus
Tiloilla, jotka on virallisesti tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattaviksi tiloiksi, toimivien elintarvikealan toimijoiden on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista liitteen IV mukaisista vaatimuksista, jotka eivät enää täyty, ja kaikista muutoksista, jotka saattavat vaikuttaa tilan trikiinitilanteeseen.
10 artikla
Valvottuja pito-olosuhteita noudattaviksi tiloiksi virallisesti tunnustettujen tilojen auditoinnit
Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että tiloja, joiden on virallisesti tunnustettu noudattavan valvottuja pito-olosuhteita, auditoidaan säännöllisin väliajoin.
Auditointien tiheys perustuu riskinarviointiin, jossa otetaan huomioon tautihistoria ja taudin esiintyvyys, aiemmat löydökset, maantieteellinen alue, taudille altis paikallinen luonnonvarainen eläimistö, kotieläintuotannon käytännöt, eläinlääkinnällinen valvonta ja tuottajille asetettujen vaatimusten noudattaminen.
Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että näiltä tiloilta peräisin olevat kotieläimenä pidettävät siat tutkitaan 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
11 artikla
Seurantaohjelmat
Toimivaltainen viranomainen voi panna täytäntöön seurantaohjelman, joka kattaa kotieläimenä pidettävien sikojen populaation, joka tulee valvottuja pito-olosuhteita noudattavaksi tilaksi virallisesti tunnustetulta tilalta tai lokerosta, sen varmentamiseksi, että trikiiniä ei tosiasiallisesti esiinny kyseisessä populaatiossa.
Seurantaohjelmassa on määriteltävä testaustiheys, testattavien eläinten määrä ja näytteenottosuunnitelma. Tätä varten on otettava lihanäytteet ja tutkittava ne trikiiniloisten esiintyvyyden varalta liitteessä I olevan I tai II luvun mukaisesti.
Seurantaohjelmaan voi lisävälineenä sisältyä serologisia menetelmiä edellyttäen, että EU:n vertailulaboratorio on validoinut tähän tarkoitukseen soveltuvan testin.
12 artikla
Valvottuja pito-olosuhteita noudattavien tilojen virallisen tunnustamisen peruuttaminen
1. Jos 10 artiklan mukaisesti tehtyjen auditointien tulokset osoittavat, että liitteen IV vaatimukset eivät enää täyty, toimivaltainen viranomainen peruuttaa tilan virallisen tunnustamisen viipymättä.
2. Jos kotieläimenä pidetty sika tilalta, joka on virallisesti tunnustettu valvottuja pito-olosuhteita noudattavaksi tilaksi, antaa positiivisen trikiinituloksen, toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi
a)
peruutettava tilan virallinen tunnustaminen;
b)
tutkittava kaikki kyseisen tilan kotieläimenä pidetyt siat teurastushetkellä;
c)
jäljitettävä ja testattava kaikki siitoseläimet, jotka on tuotu tilalle, ja mahdollisuuksien mukaan myös kaikki siitoseläimet, jotka on viety tilalta pois vähintään positiivista löydöstä edeltävien kuuden kuukauden aikana; tätä varten on otettava lihanäytteet ja tutkittava ne trikiiniloisten varalta liitteessä I olevassa I ja II luvussa säädettyjen menetelmien mukaisesti;
d)
jos mahdollista, tutkittava tarvittaessa positiivista löydöstä edeltävänä aikana teurastettujen, kotieläimenä pidettyjen sikojen lihan jakelun aiheuttamaa loistartunnan leviämistä;
e)
ilmoitettava asiasta komissiolle ja muille jäsenvaltioille;
f)
tarpeen mukaan käynnistettävä epidemiologinen tutkimus tartunnan syyn selvittämiseksi;
g)
toteutettava asianmukaisia toimia, jos tartunnan saanutta ruhoa ei voida tunnistaa teurastamossa, muun muassa
i)
suurennettava kunkin sellaisen lihanäytteen kokoa, joka otetaan tartunnasta epäillyistä ruhoista testausta varten; tai
ii)
todettava ruhot ihmisravinnoksi kelpaamattomiksi;
iii)
toteutettava asianmukaiset toimet tartunnasta epäiltyjen ja positiivisen tuloksen antaneiden ruhojen tai niiden osien hävittämiseksi.
3. Tila, jonka virallinen tunnustaminen on peruutettu, voidaan tunnustaa uudelleen virallisesti edellyttäen, että todetut ongelmat on ratkaistu ja liitteessä IV säädetyt vaatimukset täyttyvät toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla.
4. Jos tarkastuksissa havaittiin, että jollakin lokeron tilalla ei ole noudatettu 9 artiklaa tai saatiin positiivinen testitulos, kyseinen tila on poistettava lokerosta, kunnes se on taas vaatimusten mukainen.”
4)
Korvataan 13 artikla seuraavasti:
”13 artikla
Tuontia koskevat terveysvaatimukset
Trikiinitartuntaa mahdollisesti kantavien eläinlajien lihaa, joka sisältää poikkijuovaisia lihaksia ja joka on peräisin kolmannesta maasta, saa tuoda unioniin ainoastaan, jos se on tutkittu trikiinien varalta kyseisessä kolmannessa maassa ennen vientiä 2 ja 3 artiklan mukaisesti.”
5)
Poistetaan 14 artikla.
6)
Korvataan 15 artikla seuraavasti:
”15 artikla
Asiakirjat
Edellä olevassa 13 artiklassa tarkoitetun tuodun lihan mukana olevassa terveystodistuksessa on oltava virkaeläinlääkärin vakuutus, jossa vahvistetaan, että trikiinitutkimus on tehty alkuperämaana olevassa kolmannessa maassa 13 artiklan mukaisesti.
Tuodun lihan mukana on oltava asiakirjan alkuperäiskappale, ellei tästä ole myönnetty poikkeusta asetuksen (EY) N:o 854/2004 14 artiklan 4 kohdan mukaisesti.”
7)
Muutetaan liite I tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
8)
Korvataan liite IV tämän asetuksen liitteellä II.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä maaliskuuta 2014.