KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1154/2014
af 29. oktober 2014
om afvisning af visse andre sundhedsanprisninger af fødevarer end dem, der henviser til en reduceret risiko for sygdom og til børns udvikling og sundhed
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 af 20. december 2006 om ernærings- og sundhedsanprisninger af fødevarer (1), særlig artikel 18, stk. 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 1924/2006 er sundhedsanprisninger af fødevarer forbudt, medmindre de er godkendt af Kommissionen i overensstemmelse med samme forordning og opført på en liste over tilladte anprisninger.
(2)
Forordning (EF) nr. 1924/2006 foreskriver ligeledes, at lederne af fødevarevirksomheder kan sende ansøgninger om godkendelse af sundhedsanprisninger til en medlemsstats nationale kompetente myndighed. Den nationale kompetente myndighed skal videresende gyldige ansøgninger til Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA), i det følgende benævnt »autoriteten«, med henblik på en videnskabelig vurdering samt til Kommissionen og medlemsstaterne til orientering.
(3)
Autoriteten skal afgive udtalelse om den pågældende sundhedsanprisning.
(4)
Kommissionen skal træffe beslutning vedrørende eventuel godkendelse af sundhedsanprisninger under hensyntagen til autoritetens udtalelse.
(5)
Som opfølgning på en ansøgning, som EJP Pharmaceutical ApS indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af zink og forebyggelse af dårlig ånde (spørgsmål nr. EFSA-Q-2010-01092) (2). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Forebygger dårlig ånde ved at neutralisere flygtige svovlholdige forbindelser (VSC) i mund og mundhule«.
(6)
Den 1. juni 2011 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at anprisningen »forebygger dårlig ånde ved at neutralisere flygtige svovlholdige forbindelser i mund og mundhule« vedrører lugten af ånde snarere end en kropsfunktion som påkrævet i henhold til artikel 13 i forordning (EF) nr. 1924/2006. I forbindelse med evalueringen af anprisningen blev ansøgeren anmodet om at redegøre for, hvordan den foreslåede anprisning vedrører en kropsfunktion. Ansøgeren anførte, at produktionen af flygtige svovlholdige forbindelser og halitosis som en del af mundens og mundhulens bakterieflora hænger sammen med mundens og mundhulens funktion og derved med en kropsfunktion. Autoriteten bemærkede imidlertid, at den fremlagte dokumentation ikke beviste, at den kemiske neutralisering af flygtige svovlholdige forbindelser i munden, med det formål at forbedre dårlig ånde, udgør en fysiologisk virkning i forhold til en kropsfunktion. Ansøgeren har således ikke dokumenteret, at zink har en fysiologisk virkning i forhold til en kropsfunktion som påkrævet i henhold artikel 13, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(7)
Som opfølgning på en ansøgning, som Leiber GmbH indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af Yestimun® og forsvar mod patogener i de øvre luftveje (spørgsmål nr. EFSA-Q-2012-00761) (3). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Dagligt indtag af Yestimun® hjælper til at vedligeholde kroppens forsvar mod patogener«.
(8)
Den 8. april 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger kunne fastslås en årsagssammenhæng mellem indtag af Yestimun® ((1,3)-(1,6)-β-D-glucaner fra cellevæggen hos ølgær) og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(9)
Som opfølgning på en ansøgning, som Vivatech indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af Transitech® og forbedring af tarmfunktionen, som opretholdes efter endt indtagelse af fødevaren (spørgsmål nr. EFSA-Q-2013-00087) (4). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Forbedrer passagen gennem tarmkanalen og giver en varig regulering af den«.
(10)
Den 13. juni 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af Transitech® og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(11)
Som opfølgning på en ansøgning, som Clasado Limited indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af Bimuno® GOS og reduktion af mave-tarm-gener (spørgsmål nr. EFSA-Q-2012-01007) (5). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Regelmæssigt dagligt indtag af 1,37 g galacto-oligosaccharider fra Bimuno® kan reducere mavegener«.
(12)
Den 18. juni 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at den allerede - med et ugunstigt resultat - havde vurderet en sundhedsanprisning om Bimuno® GOS og reduktion af mave-tarm-gener indgivet i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006 (6), og at de supplerende oplysninger, som ansøgeren havde fremlagt, ikke indeholdt videnskabelig dokumentation, der kunne lægges til grund for denne anprisning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(13)
Som opfølgning på en ansøgning, som Fuko Pharma Ltd indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af Lactobacillus rhamnosus GG og vedligeholdelse af normal afføring under antibiotikabehandling (spørgsmål nr. EFSA-Q-2013-00015) (7). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Lactobacillus rhamnosus GG for vedligeholdelse af normal afføring under oral antibiotikabehandling«.
(14)
Den 18. juni 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger var fastslået en årsagssammenhæng mellem indtag af Lactobacillus rhamnosus GG og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(15)
Som opfølgning på en ansøgning, som Gelita AG indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af VeriSol®P og ændring af hudens elasticitet med deraf følgende forbedret hudfunktion (spørgsmål nr. EFSA-Q-2012-00839) (8). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »Karakteristisk collagenpeptidblanding (collagenhydrolysat) med en gavnlig fysiologisk virkning på vedligeholdelsen af hudens sundhed, som kommer til udtryk ved en øget hudelasticitet og reduktion af mængden af rynker, via bidrag til en normal collagen- og elastinsyntese«.
(16)
Den 20. juni 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger kunne fastslås en årsagssammenhæng mellem indtag af Verisol®P og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(17)
Som opfølgning på en ansøgning, som Pharmatoka S.A.S. indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af proanthocyanidiner i Urell® og reduktion af bakteriel kolonisering i urinvejene (spørgsmål nr. EFSA-Q-2012-00700) (9). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde blandt andet følgende ordlyd: »Proanthocyanidiner fra Urell® bidrager til at forbedre forsvaret mod bakterielle patogener i de nedre urinveje«.
(18)
Den 26. juli 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at der ikke på grundlag af de fremlagte oplysninger kunne fastslås en årsagssammenhæng mellem indtag af proanthocyanidiner i Urell® og den anpriste virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(19)
Som opfølgning på en ansøgning, som Institute of Cellular Pharmacology (ICP) Ltd indgav i henhold til artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, skulle autoriteten afgive udtalelse om en sundhedsanprisning vedrørende virkningerne af Preservation® og hurtig genoprettelse af celleaktiviteten efter stresspåvirkning (spørgsmål nr. EFSA-Q-2013-00021) (10). Den af ansøgeren foreslåede anprisning havde følgende ordlyd: »forbedrer det fysiologiske respons på stress ved at fremskynde aktiveringen af heat shock-proteiner (HSP) og vedligeholder et effektivt HSP-niveau, så det sikres, at organismen er aktiveret, i tilfælde af at cellen udsættes for yderligere stress«.
(20)
Den 26. juli 2013 modtog Kommissionen og medlemsstaterne den videnskabelige udtalelse fra autoriteten, som konkluderede, at den af ansøgeren anpriste virkning er generel og uspecifik, og at de publikationer, ansøgeren henviste til, ikke indeholdt oplysninger, der kunne danne grundlag for at definere en specifik gavnlig fysiologisk virkning. Eftersom anprisningen således ikke opfylder kravene i forordning (EF) nr. 1924/2006, bør den ikke godkendes.
(21)
De sundhedsanprisninger, der er genstand for nærværende forordning, er sundhedsanprisninger som omhandlet i artikel 13, stk. 1, litra a), i forordning (EF) nr. 1924/2006 og er omfattet af den overgangsperiode, der er fastsat i samme forordnings artikel 28, stk. 5, indtil listen over tilladte sundhedsanprisninger er vedtaget, forudsat at de opfylder forordningens krav.
(22)
Listen over tilladte sundhedsanprisninger er fastlagt ved Kommissionen forordning (EU) nr. 432/2012 (11), og den har fundet anvendelse siden den 14. december 2012. Hvad angår anprisninger som omhandlet i artikel 13, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1924/2006, som autoriteten ikke har færdigevalueret eller Kommissionen ikke har færdigbehandlet senest den 14. december 2012, og som i medfør af nærværende forordning ikke er optaget på listen over tilladte sundhedsanprisninger, bør der fastlægges en overgangsperiode, hvor de fortsat kan anvendes, så både fødevarevirksomhedsledere og de nationale kompetente myndigheder kan tilpasse sig forbuddet mod de pågældende anprisninger.
(23)
De bemærkninger fra ansøgerne og medlemmer af offentligheden, som Kommissionen har modtaget i overensstemmelse med artikel 16, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1924/2006, er taget i betragtning ved fastsættelsen af foranstaltningerne i nærværende forordning.
(24)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. De i bilaget til nærværende forordning angivne sundhedsanprisninger optages ikke på den i artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1924/2006 omhandlede EU-liste over tilladte anprisninger.
2. Sundhedsanprisninger som omhandlet i stk. 1, der blev anvendt inden denne forordnings ikrafttræden, kan dog fortsat anvendes i en periode på højst seks måneder efter denne forordnings ikrafttræden.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. oktober 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1154/2014,
annettu 29 päivänä lokakuuta 2014,
muiden kuin sairauden riskin vähentämiseen ja lasten kehitykseen ja terveyteen viittaavien elintarvikkeita koskevien tiettyjen terveysväitteiden hyväksynnän epäämisestä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeita koskevista ravitsemus- ja terveysväitteistä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1924/2006 (1) ja erityisesti sen 18 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 1924/2006 mukaan elintarvikkeita koskevat terveysväitteet ovat kiellettyjä, jollei komissio ole hyväksynyt niitä kyseisen asetuksen mukaisesti ja jolleivät ne sisälly sallittujen väitteiden luetteloon.
(2)
Asetuksessa (EY) N:o 1924/2006 säädetään myös, että elintarvikealan toimijat voivat toimittaa terveysväitteiden hyväksyntää koskevia hakemuksia jäsenvaltion toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle. Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on toimitettava edellytysten mukaiset hakemukset Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle EFSAlle, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, tieteellistä arviointia varten sekä komissiolle ja jäsenvaltioille tiedoksi.
(3)
Elintarviketurvallisuusviranomaisen on annettava lausunto kyseisestä terveysväitteestä.
(4)
Komissio tekee päätöksen terveysväitteiden hyväksymisestä ottaen huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen antaman lausunnon.
(5)
EJP Pharmaceutical ApS toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski sinkin vaikutuksia ja pahanhajuisen hengityksen ehkäisemistä (kysymys EFSA-Q-2010-01092) (2). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”Ehkäisee pahanhajuista hengitystä neutraloimalla rikkikaasuja (VSC-kaasuja) suussa ja suuontelossa”.
(6)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 1 päivänä kesäkuuta 2011 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että väite ”Ehkäisee pahanhajuista hengitystä neutraloimalla rikkikaasuja suussa ja suuontelossa” liittyy pikemminkin hengityksen hajuun eikä niinkään elimistön toimintaan, mitä edellytetään asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklassa. Väitteen arvioinnin aikana hakijaa pyydettiin selvittämään, miten esitetty väite liittyy elimistön toimintaan. Hakija väitti, että rikkikaasujen ja pahanhajuisen hengityksen syntyminen osana suun ja suuontelon bakteeriflooraa liittyy suun ja suuontelon toimintaan ja näin ollen elimistön toimintaan. Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi kuitenkin, että esitetty näyttö ei osoittanut, että suun rikkikaasujen kemiallista neutraloimista pahanhajuisen hengityksen parantamiseksi voitaisiin pitää elimistön toimintaan liittyvänä fysiologisena vaikutuksena. Hakija ei näin ollen toimittanut näyttöä sinkin fysiologisesta vaikutuksesta elimistön toimintaan, mitä edellytetään asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 1 kohdan a alakohdassa. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(7)
Leiber GmbH toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski Yestimun®-valmisteen vaikutuksia ja ylempien hengitysteiden suojaamista patogeenejä vastaan (kysymys EFSA-Q-2012-00761) (3). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”Yestimun®-valmisteen päivittäinen saanti auttaa ylläpitämään elimistön puolustuskykyä patogeenejä vastaan”.
(8)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 8 päivänä huhtikuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että esitettyjen tietojen perusteella Yestimun®-valmisteen ((1,3)-(1,6)-β-D-glukaanit oluthiivan soluseinästä) nauttimisen ja väitetyn vaikutuksen välistä syy-seuraussuhdetta ei voitu osoittaa todeksi. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(9)
Vivatech toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski Transitech®-valmisteen vaikutuksia ja suolen toiminnan paranemista myös ruuan nauttimisen päätyttyä (kysymys EFSA-Q-2013-00087) (4). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”Parantaa kauttakulkua suolistossa ja säätelee sitä pysyvästi”.
(10)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 13 päivänä kesäkuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että esitettyjen tietojen perusteella Transitech®-valmisteen nauttimisen ja väitetyn vaikutuksen välistä syy-seuraussuhdetta ei ollut osoitettu todeksi. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(11)
Clasado Limited toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski Bimuno® GOS -valmisteen vaikutuksia ja vatsa- ja suolistovaivojen vähentymistä (kysymys EFSA-Q-2012-01007) (5). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”Bimuno®-galakto-oligosakkaridien säännöllinen päivittäinen 1,37 g:n nauttiminen voi vähentää vatsavaivoja”.
(12)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 18 päivänä kesäkuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa todettiin, että elintarvikeviranomainen on jo aiemmin arvioinut Bimuno® GOS -valmisteen vaikutuksia ja vatsa- ja suolistovaivojen vähentymistä koskevan, asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla esitetyn terveysväitteen ja antanut siitä hylkäävän lausunnon (6) ja että hakijan esittämät lisätiedot eivät ole tuoneet sellaista näyttöä, jota voitaisiin käyttää tämän väitteen tieteellisenä perusteluna. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(13)
Fuko Pharma Ltd toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski Lactobacillus rhamnosus GG:n vaikutuksia ja normaalin ulostamisen ylläpitämistä antibioottihoidon aikana (kysymys EFSA-Q-2013-00015) (7). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”Lactobacillus rhamnosus GG normaalin ulostamisen ylläpitämiseen suun kautta annettavan antibioottihoidon aikana”.
(14)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 18 päivänä kesäkuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että esitettyjen tietojen perusteella Lactobacillus rhamnosus GG:n nauttimisen ja väitetyn vaikutuksen välistä syy-seuraussuhdetta ei ollut osoitettu todeksi. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(15)
Gelita AG toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski VeriSol®P-valmisteen vaikutuksia ja ihon toiminnan paranemiseen johtavaa ihon elastisuuden muutosta (kysymys EFSA-Q-2012-00839) (8). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”Luonteenomainen kollageenipeptidien seos (hydrolysoitu kollageeni), jolla on normaalin kollageenin ja elastiinin synteesin edistämisen ansiosta myönteinen fysiologinen vaikutus ihon terveyden ylläpitoon, mitä osoittavat lisääntynyt ihon elastisuus ja ryppyjen volyymin väheneminen”.
(16)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 20 päivänä kesäkuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että esitettyjen tietojen perusteella Verisol®P-valmisteen nauttimisen ja väitetyn vaikutuksen välistä syy-seuraussuhdetta ei voitu osoittaa todeksi. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(17)
Pharmatoka S.A.S. toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski Urell®-valmisteen sisältämien proantosyanidiinien vaikutuksia virtsateiden bakteerien vähentymiseen (kysymys EFSA-Q-2012-00700) (9). Hakijan esittämä väite sisälsi muun muassa seuraavaa: ”Urell®-valmisteen proantosyanidiinit auttavat puolustautumaan alempien virtsateiden bakteeripatogeenejä vastaan”.
(18)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 26 päivänä heinäkuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että esitettyjen tietojen perusteella Urell®-valmisteen proantosyanidiinien nauttimisen ja väitetyn vaikutuksen välistä syy-seuraussuhdetta ei voitu osoittaa todeksi. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(19)
Institute of Cellular Pharmacology (ICP) Ltd toimitti asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdan nojalla hakemuksen, jonka johdosta elintarviketurvallisuusviranomaisen oli annettava lausunto terveysväitteestä, joka koski Preservation®-valmisteen vaikutuksia ja solutoiminnan nopeaa palautumista stressin jälkeen (kysymys EFSA-Q-2013-00021) (10). Hakijan esittämä väite oli seuraava: ”parantaa stressiin liittyviä fysiologisia reaktioita nopeuttamalla lämpösokkiproteiinien (HSP) tuotantoa ja ylläpitää lämpösokkiproteiinien tehokasta tasoa sen varmistamiseksi, että organismi on valmiina, jos soluun kohdistuu lisää stressiä”.
(20)
Komissio ja jäsenvaltiot saivat 26 päivänä heinäkuuta 2013 elintarviketurvallisuusviranomaiselta tieteellisen lausunnon, jossa tultiin siihen johtopäätökseen, että hakijan esittämä väitetty vaikutus on yleisluontoinen ja yksilöimätön ja että hakijan toimittama viiteaineisto ei antanut sellaista tietoa, jonka avulla voitaisiin määritellä tietty hyödyllinen fysiologinen vaikutus. Koska väite ei näin ollen ole asetuksen (EY) N:o 1924/2006 vaatimusten mukainen, sitä ei pitäisi hyväksyä.
(21)
Tässä asetuksessa mainitut terveysväitteet ovat asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja terveysväitteitä, joihin sovelletaan kyseisen asetuksen 28 artiklan 5 kohdassa säädettyä siirtymäaikaa sallittujen terveysväitteiden luettelon hyväksymiseen asti, mikäli väitteet ovat kyseisen asetuksen mukaisia.
(22)
Komissio on vahvistanut sallittujen terveysväitteiden luettelon asetuksella (EU) N:o 432/2012 (11), ja luetteloa on sovellettu 14 päivästä joulukuuta 2012. Niiden asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen väitteiden osalta, joita koskevaa elintarviketurvallisuusviranomaisen suorittamaa arviointia tai komission tekemää tarkastelua ei ole saatettu päätökseen 14 päivään joulukuuta 2012 mennessä ja joita ei tämän asetuksen nojalla sisällytetä sallittujen terveysväitteiden luetteloon, on aiheellista säätää siirtymäajasta, jona niitä saa edelleen käyttää, jotta sekä elintarvikealan toimijat että toimivaltaiset viranomaiset voisivat mukautua kyseisten väitteiden kieltämiseen.
(23)
Tässä asetuksessa säädetyistä toimenpiteistä päätettäessä on otettu huomioon kannanotot, jotka komissio on asetuksen (EY) N:o 1924/2006 16 artiklan 6 kohdan nojalla saanut hakijoilta ja yleisöltä.
(24)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Tämän asetuksen liitteessä lueteltuja terveysväitteitä ei saa sisällyttää asetuksen (EY) N:o 1924/2006 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun unionin sallittujen väitteiden luetteloon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja terveysväitteitä, joita on käytetty ennen tämän asetuksen voimaantuloa, saa kuitenkin vielä käyttää enintään kuuden kuukauden ajan tämän asetuksen voimaantulosta.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä lokakuuta 2014.