KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 602/2014
af 4. juni 2014
om gennemførelsesmæssige tekniske standarder til fremme af en ensartet tilsynspraksis med hensyn til gennemførelsen af supplerende risikovægte i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (1), særlig artikel 410, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det er hensigtsmæssigt at fastsætte gennemførelsesmæssige tekniske standarder til fremme af en ensartet tilsynspraksis med hensyn til gennemførelsen af en ensartet metode til vurdering af væsentlige tilfælde af manglende opfyldelse af kravene fra institutternes side på grund af uagtsomhed eller undladelse samt til anvendelsen af de supplerende risikovægte. Med henblik på at fremme en ensartet tilsynspraksis i forbindelse med anvendelsen af supplerende risikovægte bør der fastlægges en egnet formel. Denne formel bør indebære, at der pålægges en forholdsmæssig risikovægt på mindst 250 %, som forhøjes gradvis for hver efterfølgende overtrædelse af artikel 405, 406 eller 409 i forordning (EU) nr. 575/2013. Der bør indføres en passende faktor i formlen, som gør det muligt at anvende en lavere risikovægt i forbindelse med eksponeringer, som er undtaget efter artikel 405, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013.
(2)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har forelagt Kommissionen.
(3)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed har afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for banker, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (2) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Generelle betragtninger
1. De kompetente myndigheder skal sikre, at enhver supplerende risikovægt, som pålægges i henhold til artikel 407 i forordning (EU) nr. 575/2013, finder anvendelse på alle relevante securitiseringspositioner i et institut, for hvilke den væsentlige overtrædelse af artikel 405, 406 eller 409 i forordning (EU) nr. 575/2013 er konstateret.
2. Hvis et institut afhjælper sin overtrædelse af kravene i artikel 405, 406 eller 409 i forordning (EU) nr. 575/2013, ophører den supplerende risikovægt med at finde anvendelse, så snart afhjælpningen er meddelt til den kompetente myndighed.
3. Ved vurderingen af, hvorvidt en supplerende risikovægt skal pålægges, skal de kompetente myndigheder tage hensyn til såvel væsentligheden af overtrædelsen af artikel 405, 406 eller 409 i forordning (EU) nr. 575/2013 som til dens relevans for risikoanalysen af securitiseringspositionen. Væsentligheden skal betragtes både kvantitativt og kvalitativt og, hvis det er relevant, både på enhedsniveau og konsolideret niveau. Ved vurderingen af væsentligheden skal de kompetente myndigheder bl.a. tage hensyn til overtrædelsens varighed, størrelsen af de berørte positioner og til, om instituttet aktivt har forsøgt at afhjælpe overtrædelsen.
4. Ved vurderingen af, om et institut på grund af uagtsomhed eller undladelse i væsentlig grad har forsømt at opfylde kravene i artikel 405 i forordning (EU) nr. 575/2013, må de kompetente myndigheder ikke lade sig påvirke af, om det eksponeringsleverende institut, det organiserende institut eller den oprindelige långiver i forbindelse med tidligere securitiseringer på nogen måde måtte have undladt at oplyse om sin forpligtelse til at tilbageholde en væsentlig økonomisk interesse på ikke mindre end 5 %, hvis instituttet kan godtgøre, at det har taget behørigt hensyn til sådanne omstændigheder.
5. I tilfælde af en væsentlig overtrædelse af oplysningsforpligtelsen i artikel 409 i forordning (EU) nr. 575/2013 på grund af instituttets uagtsomhed eller undladelse skal de kompetente myndigheder pålægge det eksponeringsleverende instituts, det organiserende instituts eller den oprindelige långivers tilbageholdte positioner i eller anden eksponering mod den relevante securitisering en supplerende risikovægt.
6. Ved vurderingen af, om institutter på grund af uagtsomhed eller undladelse i væsentlig grad har forsømt at opfylde kravene i artikel 405, 406 eller 409 i forordning (EU) 575/2013, kan de kompetente myndigheder for securitiseringspositioner udstedt den 1. januar 2011 eller senere, men før den 1. januar 2014, tage hensyn til, om disse institutter mellem udstedelsesdatoen og den 31. december 2013 løbende opfyldte kravene i artikel 122a i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (3) samt i Det Europæiske Banktilsynsudvalgs retningslinjer til artikel 122a i direktiv 2006/48/EF (4).
Artikel 2
Beregning af supplerende risikovægt
Hvis et institut i væsentlig grad ikke opfylder de relevante krav i artikel 405, 406 eller 409 i forordning (EU) nr. 575/2013, skal de kompetente myndigheder anvende følgende formel til fastsættelse af den samlede risikovægt (»Total RW«) i overensstemmelse med metoden i artikel 245, stk. 6, og artikel 337, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013:
Total RW = Min[12,5; Original RW × (1 + (2,5 + 2,5 × InfringementDurationyears) × (1 - Article405ExemptionPct))]
hvor:
12,5 er en faktor, som repræsenterer størsteværdien af den samlede risikovægt
»Original RW« er den oprindelige risikovægt, som ville gælde for securitiseringspositionerne, hvis der ikke blev pålagt nogen supplerende risikovægt
2,5 er mindstefaktoren, som anvendes til beregning af den supplerende risikovægt med udgangspunkt i den oprindelige risikovægt
»InfringementDurationyears« er overtrædelsens varighed udtrykt i år og afrundet nedad til nærmeste tolvmånedersperiode. Denne variabel er lig med »0« for en overtrædelse på under 12 måneder, lig med »1« for en overtrædelse på over 12 måneder, men under 24 måneder, lig med »2« for en overtrædelse på over 24 måneder, men under 36 måneder osv. For den enkelte securitisering måles overtrædelsens varighed normalt fra overtrædelsens start, om end de kompetente myndigheder under hensyntagen til særlige forhold ved securitiseringen kan pålægge andre starttidspunkter. »Overtrædelse« skal forstås som en overtrædelse af et eller flere af kravene i artikel 405, 406 eller 409, som kan udløse en supplerende risikovægt. Overtrædelsen bliver til en »efterfølgende overtrædelse«, hvis ikke overtrædelsen afhjælpes over tid, hvilket medfører en gradvis forøgelse af den supplerende risikovægt
»Article405ExemptionPct« er en variabel, som er lig med 0,5, hvis artikel 405, stk. 3, i forordning (EU) nr. 575/2013 finder anvendelse på securitiseringspositionerne, for hvilke den supplerende risikovægt beregnes, og lig med 0, hvis denne undtagelse ikke gælder.
Artikel 3
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 4. juni 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 602/2014,
annettu 4 päivänä kesäkuuta 2014,
teknisistä täytäntöönpanostandardeista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaiseen ylimääräisten riskipainojen soveltamiseen liittyvien valvontakäytäntöjen lähentämisen helpottamiseksi
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) ja erityisesti sen 410 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
On aiheellista säätää teknisistä täytäntöönpanostandardeista, joilla helpotetaan valvontakäytäntöjen lähentämistä, jossa on kyse yhdenmukaisen lähestymistavan soveltamisesta sen arvioimiseen, ovatko laitokset jättäneet vaatimukset olennaisilta osin täyttämättä tuottamuksellisen menettelyn tai laiminlyönnin vuoksi, sekä ylimääräisten riskipainojen soveltamisesta. Olisi määritettävä asianmukainen kaava, jolla helpotetaan valvontakäytäntöjen lähentämistä ylimääräisiä riskipainoja sovellettaessa. Kaavaa käyttämällä olisi määrättävä vähintään 250 prosentin suhteellinen ylimääräinen riskipaino, jota lisättäisiin asteittain asetuksen (EU) N:o 575/2013 405, 406 tai 409 artiklan seuraavien rikkomisten myötä. Kaavassa olisi otettava käyttöön sopiva kerroin, joka mahdollistaa pienemmän ylimääräisen riskipainon soveltamisen tapauksissa, joissa vastuisiin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 405 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta.
(2)
Tämä asetus perustuu Euroopan pankkiviranomaisen Euroopan komissiolle esittämään teknisten sääntelystandardien luonnokseen.
(3)
Euroopan pankkiviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (2) 37 artiklan mukaisesti perustetulta pankkialan osallisryhmältä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Yleiset näkökohdat
1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että asetuksen (EU) N:o 575/2013 407 artiklan nojalla määrättävää ylimääräistä riskipainoa sovelletaan kaikkiin laitoksen hallussa pitämiin asianomaisiin arvopaperistamispositioihin, joihin asetuksen (EU) N:o 575/2013 405, 406 tai 409 artiklan olennainen rikkominen vaikuttaa.
2. Jos laitos lopettaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 405, 406 tai 409 artiklassa säädettyjen vaatimusten rikkomisen, riskipainon soveltaminen lakkaa heti, kun rikkomisen lopettamisesta ilmoitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Arvioidessaan, onko ylimääräinen riskipaino määrättävä, toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon sekä asetuksen (EU) N:o 575/2013 405, 406 tai 409 artiklan rikkomisen olennaisuus että sen merkitys arvopaperistamisposition riskianalyysin kannalta. Olennaisuutta on arvioitava sekä määrällisesti että laadullisesti ja tarvittaessa sekä yhteisön tasolla että konsolidoidusti. Arvioidessaan olennaisuutta toimivaltaisten viranomaisten on otettava muiden tekijöiden ohella huomioon rikkomisen kesto, niiden positioiden suuruus, joihin rikkominen vaikuttaa, sekä se, onko laitos yrittänyt ennakoivasti lopettaa rikkomisen.
4. Kun toimivaltaiset viranomaiset arvioivat, onko laitos jättänyt täyttämättä asetuksen (EU) N:o 575/2013 405 artiklan vaatimukset olennaisilta osin tuottamuksellisen menettelyn tai laiminlyönnin vuoksi, arviointiin ei saa vaikuttaa se, onko alullepanija, järjestäjä tai alkuperäinen luotonantaja jättänyt aiempien arvopaperistamisten osalta ilmoittamatta sitoumuksestaan säilyttää vähintään 5 prosentin olennainen taloudellinen osuus, jos laitos pystyy osoittamaan, että se on ottanut kyseisen seikan asianmukaisesti huomioon.
5. Kun on kyse asetuksen (EU) N:o 575/2013 409 artiklassa säädetyn tiedonantovelvollisuuden olennaisesta rikkomisesta, joka johtuu laitoksen tuottamuksellisesta menettelystä tai laiminlyönnistä, toimivaltaisten viranomaisten on määrättävä ylimääräinen riskipaino alullepanijan, järjestäjän tai alkuperäisen luotonantajan säilyttämille positioille tai muille kyseiseen arvopaperistamiseen liittyville vastuille.
6. Kun on kyse arvopaperistamispositioista, jotka on laskettu liikkeeseen 1 päivänä tammikuuta 2011 tai sen jälkeen ja ennen 1 päivää tammikuuta 2014, toimivaltaiset viranomaiset, jotka arvioivat, ovatko laitokset tuottamuksellisen menettelyn tai laiminlyönnin vuoksi jättäneet olennaisilta osin täyttämättä asetuksen (EU) N:o 575/2013 405, 406 tai 409 artiklan vaatimukset, voivat ottaa huomioon, ovatko kyseiset laitokset noudattaneet jatkuvasti liikkeeseenlaskupäivän ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä aikana vaatimuksia, jotka asetetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (3) 122 a artiklassa sekä direktiivin 2006/48/EY 122 a artiklaa koskevissa Euroopan pankkivalvontaviranomaisten ohjeissa (4).
2 artikla
Ylimääräisen riskipainon laskeminen
Jos laitos ei täytä asetuksen (EU) N:o 575/2013 405, 406 tai 409 artiklan asiaankuuluvia vaatimuksia olennaisilta osin, toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä seuraavaa kaavaa määrittääkseen kokonaisriskipainon, jäljempänä ’Total RW’, asetuksen (EU) N:o 575/2013 245 artiklan 6 kohdassa ja 337 artiklan 3 kohdassa säädetyn menetelmän mukaisesti:
Total RW = Min[12,5; Original RW × (1 + (2,5 + 2,5 × InfringementDurationyears) × (1 - Article405ExemptionPct))],
jossa
12,5 on kerroin, joka edustaa kokonaisriskipainon suurinta mahdollista arvoa;
”Original RW” on riskipaino, jota sovellettaisiin arvopaperistamispositioihin, jollei ylimääräistä riskipainoa olisi määrätty;
2,5 on minimikerroin, jota sovelletaan alkuperäiseen riskipainoon ylimääräisen riskipainon laskemiseksi;
”InfringementDurationyears” on vuosina ilmaistu rikkomisen kesto, joka pyöristetään alaspäin lähimpään 12 kuukauden jaksoon. Tämän muuttujan arvo on ”0”, jos rikkomisen kesto on alle 12 kuukautta, ”1”, jos rikkomisen kesto on yli 12 kuukautta mutta alle 24 kuukautta, ”2”, jos rikkomisen kesto on yli 24 kuukautta mutta alle 36 kuukautta jne. Kesto mitataan yleensä arvopaperistamiseen liittyvän rikkomisen alusta, mutta toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä myös muita alkamisajankohtia ottaen huomioon kyseisen arvopaperistamisen erityispiirteet. ”Rikkomisella” tarkoitetaan yhden tai useamman sellaisen 405, 406 tai 409 artiklassa säädetyn vaatimuksen noudattamatta jättämistä, jonka perusteella ylimääräistä riskipainoa voidaan soveltaa. Rikkominen muuttuu ”seuraavaksi rikkomiseksi”, jos rikkomista ei korjata ajan myötä, mikä johtaa ylimääräisen riskipainon vähittäiseen lisäämiseen.
”Article405ExemptionPct” on muuttuja, jonka arvo on 0,5, jos arvopaperistamispositioihin, joiden vuoksi ylimääräinen riskipaino lasketaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 405 artiklan 3 kohtaa, ja 0, jos tällaista poikkeusta ei sovelleta.
3 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä kesäkuuta 2014.