DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1072/2013
af 24. september 2013
vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser (omarbejdet)
(ECB/2013/34)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 63/2002 af 20. december 2001 vedrørende statistik over de monetære finansielle institutioners rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber (ECB/2001/18) (2) er blevet ændret væsentligt. Da der skal foretages yderligere ændringer, navnlig i lyset af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (3), bør forordningen omarbejdes af hensyn til klarhed.
(2)
For at kunne varetage sine opgaver har Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) behov for indsamling af statistik over de af de monetære finansielle institutioner (MFI-sektoren), med undtagelse af centralbanker og pengemarkedsforeninger (MMF'er), anvendte rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber, med det hovedformål at forsyne Den Europæiske Centralbank (ECB) med et omfattende, detaljeret og harmoniseret billede af såvel renteniveauet i disse institutioner som udviklingen heri over tid. Disse rentesatser udgør det sidste led i den mekanisme, der transmitterer pengepolitiske ændringer i de officielle rentesatser, og er derfor en forudsætning for en pålidelig analyse af den monetære udvikling i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »medlemsstater i euroområdet«). Samtidig er oplysninger om renteudviklingen nødvendig, for at ESCB kan bidrage til en smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders finansielle tilsyn med kreditinstitutter og til stabiliteten i den finansielle sektor.
(3)
ECB skal i overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i henhold til betingelserne i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) vedtage forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at udføre ESCB's opgaver som defineret i ESCB-statutten og i visse tilfælde fastsat i Rådets bestemmelser i henhold til artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(4)
ECB skal ifølge ESCB-statuttens artikel 5.1 med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som er nødvendig for at udføre ESCB's opgaver, enten fra de kompetente nationale myndigheder eller direkte fra de økonomiske enheder. ESCB-statuttens artikel 5.2 foreskriver, at de nationale centralbanker i videst muligt omfang udfører de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.
(5)
Det kan være nødvendigt for de nationale centralbanker og vil kunne begrænse rapporteringsbyrden at indsamle de statistiske oplysninger fra den faktiske rapporteringspopulation, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, inden for rammerne af en bredere statistisk rapportering som de nationale centralbanker afstikker under eget ansvar i overensstemmelse med EU-retten, national ret eller etableret praksis, og som tjener andre statistiske formål, så længe opfyldelsen af ECB's statistiske rapporteringskrav ikke sættes på spil. Af hensyn til gennemsigtigheden er det i disse tilfælde passende at underrette rapporteringsenhederne om, at data indsamles til opfyldelse af andre statistiske mål. I særlige tilfælde kan ECB benytte sig af statistiske oplysninger, der er indsamlet til sådanne andre formål for at opfylde sine forpligtelser.
(6)
Siden vedtagelsen af forordning (EF) nr. 63/2002 (ECB/2001/18) er indberetningssystemet for rentesatser på indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber samt metodologien for udvælgelse af den faktiske rapporteringspopulation blevet forbedret, og disse forbedringer bør derfor indgå i vejledningen for stikprøver og i de statistiske rapporteringskrav.
(7)
Dette er også nødvendigt for at gøre det muligt for ECB at yde analytisk og statistisk støtte til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 1096/2010 af 17. november 2010 om overdragelse til Den Europæiske Centralbank af specifikke opgaver i relation til Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici's funktionsmåde (4).
(8)
I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal ECB specificere den faktiske rapporteringspopulation inden for referencerapporteringspopulationen og mindske rapporteringsbyrden. Under hensyn til MFI-sektorens specifikke karakteristika i de forskellige medlemsstater i euroområdet overlades det endelige valg af udvælgelsesmetode, hvad angår den faktiske rapporteringspopulation, til de nationale centralbanker. Det er hensigten at mindske rapporteringsbyrden samtidig med, at der sikres høj statistisk kvalitet. I henhold til artikel 5, stk. 1, kan ECB vedtage forordninger vedrørende definition og pålæggelse af de statistiske rapporteringskrav over for den faktiske rapporteringspopulation i medlemsstaterne i euroområdet. Ifølge artikel 6, stk. 4, kan ECB vedtage forordninger med nærmere angivelse af betingelserne for udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen indsamling af statistisk information.
(9)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal medlemsstaterne organisere sig inden for statistikområdet og samarbejde med ESCB i fuldt omfang med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i medfør af ESCB-statuttens artikel 5.
(10)
Det anerkendes, at forordninger udstedt af ECB i henhold til ESCB-statuttens artikel 34.1 ikke medfører rettigheder eller forpligtelser for de medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), hvorimod ESCB-statuttens artikel 5 finder anvendelse både for medlemsstater i og uden for euroområdet. Betragtning 17 i forordning (EF) nr. 2533/98 henviser til, at ESCB-statuttens artikel 5, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til på nationalt niveau at udforme og gennemføre alle de foranstaltninger, som medlemsstaterne uden for euroområdet finder nødvendige for at gennemføre indsamlingen af den statistiske information, der er nødvendig for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, og de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet.
(11)
Standarderne for beskyttelse og brug af fortrolig, statistisk information, som fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2533/98 bør finde anvendelse.
(12)
I medfør af artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i ECB's forordninger eller afgørelser, sanktioner -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »rapporteringsenheder« og «resident«: samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98
2) »husholdninger«: husholdningssektoren og sektoren for non-profit institutioner rettet mod husholdningerne (S.14 og S.15 under ét), som fastsat i det reviderede europæiske regnskabssystem (herefter »ENS 2010«) ved forordning (EU) nr. 549/2013
3) »ikke-finansielle selskaber«: sektoren for ikke-finansielle selskaber (S.11), som fastsat i ENS 2010
4) »monetær finansiel institution (MFI)«: samme betydning som i artikel 1 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 af 24. september 2013 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2013/33) (5)
5) »MFI-rentestatistik«: statistik over de rentesatser, som residente MFI'er, undtagen centralbanker og pengemarkedsforeninger, anvender for euro-denominerede indlån fra og udlån til husholdninger og ikke-finansielle selskaber, der er residente i medlemsstater i euroområdet. »MFI-rentestatistik« omfatter de tilsvarende nye mængder af euro-dominerede indlån og udlån, samt nye mængder af genforhandlede udlån
6) »pengemarkedsforeninger (MMF'er)«: samme betydning som i artikel 1 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) (6)
7) »referencerapporteringspopulation«: residente MFI’er, undtagen centralbanker og pengemarkedsforeninger, som modtager euro-denominerede indlån fra og/eller yder euro-denominerede udlån til husholdninger og/eller ikke-finansielle selskaber, der er residente i medlemsstater i euroområdet
8) »haleinstitut«: en lille MFI, undtagen en centralbank eller en pengemarkedsforening, som er blevet indrømmet en undtagelse i medfør af artikel 4.
Artikel 2
Faktisk rapporteringspopulation
1. Den faktiske rapporteringspopulation udgøres af residente MFI’er, undtagen centralbanker og pengemarkedsforeninger, fra referencerapporteringspopulationen, der er blevet udvalgt af de nationale centralbanker. De nationale centralbanker udvælger den faktiske rapporteringspopulation enten gennem en totaltælling eller ved en stikprøve.
2. Ved stikprøver skal de nationale centralbanker stratificere rapporteringspopulationen i homogene strata og dernæst enten udvælge den faktiske rapporteringspopulation tilfældigt fra hvert stratum eller udvælge de største institutioner inden for hvert stratum.
3. Ved tilfældig stikprøveudvælgelse skal den mindste nationale stikprøvestørrelse have et sådant omfang, at den maksimale tilfældige fejlværdi på nationalt plan gennemsnitligt ikke overstiger 10 basispoint i et konfidensinterval på 90 %. Hvis de største institutioner udvælges, skal den mindste nationale stikprøvestørrelse opfylde et tilsvarende kvalitetsniveau på grundlag af en funktion af det estimerede gennemsnit af de absolutte fejlværdier.
4. De nationale centralbanker anvender også de formler og kriterier for udvælgelse af den faktiske rapporteringspopulation, som er fastsat i retningslinje ECB/2007/9 af 1. august 2007 om monetær statistik og statistik over finansielle institutioner og markeder (7).
5. Hver national centralbank underretter sine residente rapporteringsenheder om deres statistiske rapporteringskrav i henhold til national fremgangsmåde.
6. Styrelsesrådet har ret til at kontrollere, at denne artikel overholdes.
Artikel 3
Statistiske rapporteringskrav
1. Med henblik på løbende produktion af MFI-rentestatistik indberetter den faktiske rapporteringspopulation månedlig statistik om nye forretninger og udestående forretninger til den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor rapporteringsenheden er resident. De statistiske informationer, der kræves indberettet, fremgår af bilag I.
2. De nationale centralbanker definerer og indfører de indberetningssystemer, som den faktiske rapporteringspopulation skal anvende i overensstemmelse med nationale krav. De nationale centralbanker sikrer, at indberetningssystemerne tilvejebringer de krævede statistiske informationer og giver mulighed for nøje at kontrollere opfyldelsen af de minimumsstandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i stk. 3.
3. De påkrævede statistiske oplysninger indberettes i overensstemmelse med mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner fastsat i bilag II.
4. De nationale centralbanker indberetter de månedlige aggregerede nationale statistiske oplysninger til ECB inden forretningstids ophør den 19. arbejdsdag efter referencemånedens slutning.
5. ECB kan i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks afgørelse ECB/2010/10 af 19. august 2010 om manglende overholdelse af statistiske indberetningskrav (8) pålægge de rapporteringsenheder, der ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i denne forordning, sanktioner.
Artikel 4
Undtagelser
1. Hvis rapporteringsenhederne udvælges ved totaltælling, kan de nationale centralbanker undtage små MFI'er, undtagen centralbanker og pengemarkedsforeninger, hvad angår rapporteringshyppigheden, såfremt det samlede bidrag fra disse rapporteringsenheder til den nationale MFI-balance, for så vidt angår udestående forretninger beregnet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1071/2013 (ECB/2008/32), ikke overstiger 5 %. I stedet for månedlig rapportering kan små institutioner indberette MFI-rentestatistik kvartårligt.
2. De nationale centralbanker kontrollerer årligt opfyldelsen af betingelserne i stk. 1 på rettidig vis med henblik på at tildele eller tilbagekalde, om nødvendigt, enhver undtagelse med virkning fra årets begyndelse.
3. Haleinstitutter kan vælge ikke at gøre brug af undtagelserne og i stedet at opfylde alle de statistiske rapporteringskrav.
4. Ved opregning til dækning på 100 % kan de nationale centralbanker vælge at overføre de indberettede data til de perioder, hvor dataene mangler, ved at anvende passende statistiske estimeringsteknikker til at tage højde for datatrends eller sæsonmønstre. De nationale centralbanker overvåger antallet af haleinstitutter på årsbasis.
Artikel 5
Verifikation og tvungen indsamling
De nationale centralbanker udøver retten til at verificere eller foretage tvungen indsamling af de oplysninger, som rapporteringsenhederne tilvejebringer i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at udøve denne ret. De nationale centralbanker udøver navnlig denne ret, hvis en rapporteringsenhed ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastlagt i bilag II.
Artikel 6
Første indberetning
Første indberetning i henhold til denne forordning påbegyndes med data for december 2014.
Artikel 7
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 63/2002 (ECB/2001/18) ophæves med virkning fra den 1. januar 2015.
2. Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til denne forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag IV.
Artikel 8
Afsluttende bestemmelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Den finder anvendelse fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 24. september 2013.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1072/2013,
annettu 24 päivänä syyskuuta 2013,
rahalaitosten soveltamia korkoja koskevista tilastoista (uudelleenlaadittu)
(EKP/2013/34)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/1998 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja, 20 päivänä joulukuuta 2001 annettua Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) (2) on muutettu huomattavasti. Koska asetukseen on tehtävä uusia muutoksia erityisesti Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (3) johdosta, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) edellyttää korkotilastojen tuottamista muiden rahalaitosten kuin keskuspankkien ja rahamarkkinarahastojen soveltamista kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakoroista voidakseen suorittaa tehtävänsä. Tilastojen päätarkoituksena on antaa Euroopan keskuspankille (EKP) kattavat, yksityiskohtaiset ja yhdenmukaiset tilastotiedot näiden laitosten soveltamien korkojen tasosta ja niiden muutoksista ajan kuluessa. Nämä korot edustavat viimeistä vaihetta virallisten korkojen muutoksista alkunsa saavassa rahapolitiikan välittymismekanismissa, ja siksi niitä koskevat tilastot ovat välttämätön edellytys, jotta voitaisiin analysoida luotettavasti rahatalouden kehitystä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’). EKPJ tarvitsee korkojen kehitystä koskevia tietoja myös myötävaikuttaakseen luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän politiikan moitteettomaan harjoittamiseen.
(3)
EKP:lla on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännössä (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) vahvistetuin edellytyksin velvollisuus antaa asetuksia siinä määrin kuin se on tarpeen niiden EKPJ:n tehtävien toteuttamiseksi, jotka on määritelty EKPJ:n perussäännössä ja joista säädetään eräissä tapauksissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 4 kohdan nojalla annetuissa neuvoston säädöksissä.
(4)
EKPJ:n perussäännön 5.1 artiklassa edellytetään, että EKP kerää EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot joko toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta tai suoraan taloudellisilta toimijoilta. EKPJ:n perussäännön 5.2 artiklan mukaan kansalliset keskuspankit hoitavat 5.1 artiklassa kuvattuja tehtäviä siinä määrin kuin mahdollista.
(5)
Kansallisten keskuspankkien voi olla tarpeen kerätä varsinaiselta tiedonantajien joukolta tilastointiin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttämiseksi tarvittavat tilastotiedot osana laajempaa tilastointiin liittyvää tiedonkeruuta, jonka ne toteuttavat omalla vastuullaan unionin tai kansallisen lainsäädännön taikka vakiintuneen käytännön mukaisesti ja joka palvelee muita tilastointitarkoituksia, edellyttäen, että tilastointiin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttäminen ei vaarannu. Tällä tavoin voidaan myös vähentää tietojen keräämisestä aiheutuvaa rasitetta. Näissä tapauksissa tiedonantajille on avoimuuden lisäämiseksi ilmoitettava, että tietoja kerätään muita tilastointitarkoituksia varten. Erityistapauksissa EKP voi käyttää tällaisia muihin tarkoituksiin kerättyjä tilastotietoja omien tarpeidensa täyttämiseksi.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) hyväksymisen jälkeen kotitalouksien ja yritysten korkoja koskevat tiedonantojärjestelmät sekä varsinaisen tiedonantajien joukon valintamenetelmät ovat parantuneet, mikä olisi otettava huomioon otanta-ohjeissa ja tilastointiin liittyvissä tiedonantovaatimuksissa.
(7)
On myös välttämätöntä antaa EKP:lle mahdollisuus tarjota analyyttistä ja tilastollista tukea Euroopan järjestelmäriskikomitealle Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1096/2010 (4) mukaisesti.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään EKP:n täsmentävän varsinaisen tietojen antajien joukon tietojen antajien perusjoukon piiristä ja vähentävän tietojenannosta koituvaa rasitetta. Kansalliset keskuspankit tekevät lopullisen päätöksen varsinaisen tietojen antajien joukon valintamenetelmästä, jotta voitaisiin ottaa huomioon rahalaitossektorin erityispiirteet kussakin euroalueen jäsenvaltiossa. Tavoitteena on vähentää tietojenannosta johtuvaa rasitetta, mutta varmistaa samalla korkealaatuiset tilastotiedot. Saman asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia niiden tilastoihin liittyvien tietojenantovaatimustensa määrittelemiseksi ja täytäntöön panemiseksi, jotka koskevat euroalueen jäsenvaltioiden varsinaista tietojen antajien joukkoa. Saman asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti oikeutta tarkistaa tilastotietoja tai toimittaa pakollinen tilastotietojen keruu voidaan käyttää.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on järjestettävä omalta osaltaan tilastotietojen keruu ja tehtävä EKPJ:n kanssa kiinteää yhteistyötä varmistaakseen EKPJ:n perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.
(10)
Vaikka on tunnustettu, että asetuksissa, joita EKP antaa EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan nojalla, ei myönnetä mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro (jäljempänä ’euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot’), EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueen jäsenvaltioita että euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 johdanto-osan 17 kappaleessa viitataan siihen, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa tarkoittavat, että euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden on laadittava ja otettava käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, joita ne pitävät tarkoituksenmukaisina tilastoihin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten täyttämisen edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi, ja saatava tilastointiin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi, jotta niistä voi tulla euroalueen jäsenvaltioita.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artiklassa säädettyjä sääntöjä luottamuksellisten tilastotietojen suojaamisesta ja käytöstä olisi noudatettava.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’tiedonantajilla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa ’tietojen antajilla’ ja ’kotimaisella’ samaa kuin saman asetuksen 1 artiklassa;
2)
’kotitalouksilla’ asetuksella (EU) N:o 549/2013 vahvistetussa uudistetussa Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (jäljempänä ’EKT 2010’) tarkoitettuja kotitalouksia ja kotitalouksia palvelevia voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä (S.14 ja S.15 yhteensä);
3)
’yrityksillä’ EKT 2010:ssä tarkoitettua yrityssektoria (S.11);
4)
’rahalaitoksella’ samaa kuin rahalaitossektorin taseesta 24 päivänä syyskuuta 2013 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (5) 1 artiklassa;
5)
’rahalaitosten korkotilastoilla’ tilastoja, jotka koskevat euroalueen jäsenvaltioiden muiden kotimaisten rahalaitosten kuin keskuspankkien ja rahamarkkinarahastojen soveltamia euroalueen jäsenvaltioiden kotimaisten kotitalouksien ja yritysten euromääräisiä talletus- ja lainakorkoja. ’Rahalaitosten korkotilastot’ sisältävät euromääräisiin talletuksiin ja lainoihin liittyvän uuden liiketoiminnan vastaavat määrät sekä uudelleen neuvoteltuihin lainoihin liittyvän uuden liiketoiminnan määrät;
6)
’rahamarkkinarahastoilla’ samaa kuin Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2008/32) (6) 1 artiklassa;
7)
’tiedonantajien perusjoukolla’ kotimaisia rahalaitoksia, jotka eivät ole keskuspankkeja tai rahamarkkinarahastoja ja jotka ottavat vastaan euromääräisiä talletuksia euroalueen jäsenvaltioiden kotimaisilta kotitalouksilta ja/tai yrityksiltä ja/tai myöntävät niille euromääräisiä lainoja;
8)
’pienellä laitoksella’ pientä rahalaitosta, joka ei ole keskuspankki tai rahamarkkinarahasto ja jolle on myönnetty 4 artiklan mukainen poikkeus.
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu kansallisten keskuspankkien valitsemista tiedonantajien perusjoukkoon kuuluvista kotimaisista rahalaitoksista, jotka eivät ole keskuspankkeja tai rahamarkkinarahastoja. Kansalliset keskuspankit käyttävät joko kokonaisotantaa tai otosta valitessaan varsinaisen tiedonantajien joukon.
2. Jos kansallinen keskuspankki käyttää otosta, se jakaa tiedonantajien perusjoukon homogeenisiin ositteisiin ja valitsee varsinaisen tiedonantajien joukon joko käyttämällä satunnaisotantaa kussakin ositteessa tai valitsemalla suurimmat laitokset kustakin ositteesta.
3. Jos käytetään satunnaisotantaa, kansallisen otoksen vähimmäiskoon on oltava niin suuri, että kansallisella tasolla suurin mahdollinen satunnaisvirhe on keskimäärin enintään 10 peruspistettä 90 prosentin luottamusvälillä. Jos valitaan suurimmat laitokset, kansallisen otoksen vähimmäiskoon on oltava vastaavan tasoisen laatustandardin mukainen, ja tällaisen laatustandardin on perustuttava arvioituun keskipoikkeamaan.
4. Kansalliset keskuspankit soveltavat myös raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista 1 päivänä elokuuta 2007 annetuissa suuntaviivoissa EKP/2007/9 (7) vahvistettuja varsinaisen tiedonantajien joukon valintaa koskevia kaavoja ja kriteerejä.
5. Kukin kansallinen keskuspankki ilmoittaa kotimaisille tiedonantajilleen niitä koskevat tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset kansallisten käytäntöjen mukaisesti.
6. EKP:n neuvostolla on oikeus tarkistaa, että tämän artiklan säännöksiä noudatetaan.
3 artikla
Tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset
1. Varsinainen tiedonantajien joukko antaa rahalaitosten korkotilastojen säännöllistä laatimista varten kuukausittain uutta liiketoimintaa ja kantatietoja koskevat tilastotiedot sen jäsenvaltion kansalliselle keskuspankille, jossa tiedonantajalla on kotipaikka. Vaaditut tilastotiedot täsmennetään liitteessä I.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat kansallisten vaatimusten mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita varsinaisen tiedonantajien joukon on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
3. Vaaditut tilastotiedot annetaan tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien, liitteessä II esitettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
4. Kansalliset keskuspankit toimittavat yhteenlasketut kuukausittaiset kansalliset tilastotiedot EKP:lle viimeistään 19. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot koskevat.
5. EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tiedonantajille, jotka eivät noudata tämän asetuksen mukaisia tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia, tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten noudattamatta jättämisestä 19 päivänä elokuuta 2010 annetun päätöksen EKP/2010/10 (8) mukaisesti.
4 artikla
Poikkeukset
1. Kun tiedonantajat valitaan kokonaisotannalla, kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia muille pienille rahalaitoksille kuin keskuspankeille tai rahamarkkinarahastoille raportoinnin tiheyden osalta sillä edellytyksellä, että näiden tiedonantajien yhteenlaskettu osuus kansallisesta rahalaitostaseesta on enintään 5 prosenttia kantatiedoista, laskettuna asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) mukaisesti. Pienet laitokset voivat ilmoittaa kuukausiraportoinnin sijasta rahalaitosten korkotilastot vuosineljänneksittäin.
2. Kansalliset keskuspankit tarkistavat 1 kohdassa vahvistettujen edellytysten täyttymisen vuosittain ajoissa, jotta ne voivat myöntää poikkeuksen tai tarvittaessa peruuttaa sen kunkin vuoden alusta lukien.
3. Pienet laitokset voivat päättää olla hyödyntämättä poikkeuksia ja täyttää sen sijaan kaikki tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset.
4. Kansalliset keskuspankit voivat 100 prosentin kattavuuteen ulottuvan bruttoutuksen osalta valita menetelmän, jossa siirretään ilmoitettuja tietoja eteenpäin puuttuville kausille soveltamalla asianmukaisia tilastoestimoinnin tekniikoita tieto- tai kausivaihtelujen trendien mukaan. Kansalliset keskuspankit seuraavat pienten tiedonantajien määrää vuosittain.
5 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
Kansalliset keskuspankit käyttävät oikeuttaan tarkistaa tietoja, joita tiedonantajien edellytetään toimittavan tämän asetuksen perusteella, tai toimittaa tietojen pakollinen keruu, tämän rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää tätä oikeutta itse. Kansalliset keskuspankit käyttävät tätä oikeutta erityisesti silloin, kun tiedonantaja ei täytä liitteessä II säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.
6 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
Ensimmäiset tiedot, jotka toimitetaan tämän asetuksen mukaisesti, ovat joulukuun 2014 tiedot.
7 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) 1 päivästä tammikuuta 2015.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
8 artikla
Loppusäännös
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 24 päivänä syyskuuta 2013.