KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1392/2014
af 20. oktober 2014
om fastsættelse af en udsmidsplan for fiskeri efter visse små pelagiske arter i Middelhavet
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (1), særlig artikel 15, stk. 6, og artikel 18, stk. 1 og 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1380/2013 har til formål gradvis at eliminere udsmid i alle Unionens fiskerier ved at indføre en forpligtelse til at lande fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger.
(2)
Artikel 15, stk. 6, i forordning (EU) nr. 1380/2013 giver Kommissionen beføjelse til at vedtage planer vedrørende udsmid ved hjælp af en delegeret retsakt for en periode på højst tre år på grundlag af fælles henstillinger udarbejdet af medlemsstaterne i samråd med de relevante rådgivende råd.
(3)
Grækenland, Spanien, Frankrig, Kroatien, Italien, Malta og Slovenien har en direkte forvaltningsmæssig interesse i fiskeriet i Middelhavet. De pågældende medlemsstater har indsendt fælles henstillinger (2) til Kommissionen efter høring af Det Rådgivende Råd for Middelhavet. Videnskabelige bidrag blev indhentet fra relevante videnskabelige organer. I overensstemmelse med artikel 18, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør kun de foranstaltninger i de fælles henstillinger, som er i overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning indarbejdes i nærværende forordning.
(4)
For så vidt angår Middelhavet, indføres der ved artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 en forpligtelse til at lande alle fangster af arter, der er underlagt fangstbegrænsninger, og fangster af arter, for hvilke der er fastsat mindstemål, som defineret i bilag III til Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 (3). Ifølge artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013 bør landingsforpligtelsen finde anvendelse på fiskeri efter små pelagiske arter, store pelagiske arter og fiskeri til industriformål senest fra den 1. januar 2015.
(5)
I overensstemmelse med den fælles henstilling bør udsmidsplanen dække alle fangster af arter, for hvilke der er fastsat mindstemål, som defineret i bilag III til forordning (EF) nr. 1967/2006, og som er taget i fiskerier efter små pelagiske arter med flydetrawl og/eller snurpenot i Middelhavet (dvs. fiskeri efter ansjos, sardin, almindelig makrel og hestemakrel) fra den 1. januar 2015.
(6)
For at undgå uforholdsmæssige omkostninger ved håndtering af uønskede fangster bør der i overensstemmelse med artikel 15, stk. 5, litra c), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes en de minimis-undtagelse fra landingsforpligtelsen udtrykt i procent af de samlede årlige fangster af arter, der er underlagt landingsforpligtelsen i fiskeriet efter små pelagiske arter. De fælles henstillinger, der er forelagt af de berørte medlemsstater, begrunder en de minimis-undtagelse i de øgede omkostninger, der er forbundet med forvaltningen af uønskede fangster, både om bord (sortering, emballering, oplagring og bevarelse) og på land (transport og oplagring, konservering, afsætning og forarbejdning eller destruktion som særligt affald), sammenlignet med den begrænsede og til tider ikke-eksisterende økonomiske fortjeneste, der kan udledes af disse uønskede fangster. Dokumentationen fra medlemsstaterne blev gennemgået af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), som konkluderede, at de fælles henstillinger indeholdt rimelige begrundelser vedrørende stigningen i omkostningerne ved håndtering af uønskede fangster, der i nogle tilfælde støttes af en kvalitativ vurdering af omkostningerne (4). I lyset af ovenstående og i mangel af videnskabelige oplysninger, der viser det modsatte, bør der indføres en de minimis-undtagelse i overensstemmelse med de procentsatser, der foreslås i de fælles henstillinger og på niveauer, der ikke overstiger dem, der er tilladt i henhold til artikel 15, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(7)
I overensstemmelse med de fælles henstillinger og under hensyntagen til den frist, der er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, bør denne forordning finde anvendelse fra den 1. januar 2015. I overensstemmelse med artikel 15, stk. 6, i nævnte forordning, bør den højst gælde for 3 år -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning fastsættes de nærmere bestemmelser for gennemførelsen fra den 1. januar 2015 af landingsforpligtelsen, som omhandlet i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, i Middelhavet for alle fangster af arter, for hvilke der er fastsat mindstemål i forbindelse med fiskeri efter de små pelagiske arter, der er anført i bilaget.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »mindstemål«: mindstemål for marine organismer, som fastlagt i bilag III til forordning (EF) nr. 1967/2006
»Middelhavet«: marine farvande i Middelhavet øst for linje 5°36′ V
b) »GFCM's geografiske underområde«: den Almindelige Kommission for Fiskeri i Middelhavets (GFCM) geografiske underområde, som defineret i bilag I til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1343/2011 (5)
c) »det vestlige Middelhav«: GFCM's geografiske underområder 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2 og 12
d) »det nordlige Adriaterhav«: GFCM's geografiske underområde 17
e) »det sydlige Adriaterhav og Det Joniske Hav«: GFCM's geografiske underområder 18, 19 og 20
f) »farvandene omkring Malta og syd for Sicilien«: GFCM's geografiske underområde 15 og 16
g) »Det Ægæiske Hav og farvandet omkring Kreta«: GFCM's geografiske underområde 22 og 23.
Artikel 3
De minimis-undtagelse
Uanset artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 kan følgende mængder smides ud:
a)
i det vestlige Middelhav: op til 5 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med fiskeriet efter små pelagiske arter med flydetrawl og not, som fastsat i punkt 1 i bilaget
b)
i det nordlige Adriaterhav: op til 5 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med fiskeriet efter små pelagiske arter med flydetrawl og not, som fastsat i punkt 2 i bilaget
c)
i det sydlige Adriaterhav og Det Joniske Hav:
i)
op til 3 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med notfiskeri efter små pelagiske arter og
ii)
op til 7 % i 2015 og 2016 og op til 6 % i 2017 af den samlede årlige fangst af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med trawlfiskeri efter små pelagiske arter, som fastsat i punkt 3 i bilaget
d)
i farvandene omkring Malta og syd for Sicilien:
i)
op til 3 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med notfiskeri efter små pelagiske arter samt
ii)
op til 7 % i 2015 og 2016 og op til 6 % i 2017 af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål i forbindelse med fiskeriet efter små pelagiske arter med flydetrawl, som fastsat i punkt 4 i bilaget
e)
i Det Ægæiske Hav og i farvandene omkring Kreta: op til 3 % af de samlede årlige fangster af arter, der er omfattet af mindstemål, i forbindelse med notfiskeri efter små pelagiske arter, som fastsat i punkt 5 i bilaget.
Artikel 4
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015 til den 31. december 2017.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i alle medlemsstater i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. oktober 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1392/2014,
annettu 20 päivänä lokakuuta 2014,
poisheittämissuunnitelmasta Välimerellä harjoitettavaa tiettyjen pienten pelagisten lajien kalastusta varten
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 6 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) N:o 1380/2013 pyritään lopettamaan asteittain saaliiden poisheittäminen kaikessa unionin kalastuksessa ottamalla käyttöön purkamisvelvoite, joka koskee saalisrajoitusten alaisten lajien saaliita.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoidulla säädöksellä poisheittämissuunnitelmia enintään kolmen vuoden ajaksi niiden yhteisten suositusten perusteella, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet kuultuaan asianomaisia neuvoa-antavia toimikuntia.
(3)
Kreikalla, Espanjalla, Ranskalla, Kroatialla, Italialla, Maltalla ja Slovenialla on Välimerellä välitön kalastuksenhoitoetu. Kyseiset jäsenvaltiot ovat Välimeren neuvoa-antavaa toimikuntaa kuultuaan toimittaneet komissiolle yhteiset suositukset (2). Asiaankuuluvilta tieteellisiltä elimiltä on saatu tieteelliset lausunnot. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti tähän asetukseen olisi sisällytettävä ainoastaan ne yhteisissä suosituksissa esitetyt toimenpiteet, jotka ovat yhdenmukaisia mainitun asetuksen 15 artiklan 6 kohdan kanssa.
(4)
Välimeren osalta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklassa vahvistetaan purkamisvelvoite, joka koskee kaikkia saalisrajoitusten alaisten lajien saaliita sekä niiden lajien saaliita, joihin sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 (3) liitteessä III määriteltyjä vähimmäiskokoja. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti purkamisvelvoitetta olisi sovellettava pienten pelagisten lajien, suurten pelagisten lajien sekä teollista tarkoitusta varten pyydettävien lajien kalastuksessa 1 päivästä tammikuuta 2015.
(5)
Yhteisen suosituksen mukaisesti poisheittämissuunnitelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015 kaikkiin asetuksen (EY) N:o 1967/2006 liitteessä III määriteltyjen vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien pienten pelagisten lajien (eli sardellin, sardiinin, makrillin ja piikkimakrillin) pelagisella välivesitroolilla ja/tai kurenuotalla harjoitettavassa kalastuksessa Välimerellä saatuihin saaliisiin.
(6)
Tahattomien saaliiden käsittelystä aiheutuvien suhteettomien kustannusten välttämiseksi ja asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 5 kohdan c alakohdan ii alakohdan mukaisesti on aiheellista vahvistaa purkamisvelvoitetta koskeva de minimis -poikkeus prosenttiosuutena pienten pelagisten lajien kalastuksessa purkamisvelvoitteen alaisena olevien lajien vuotuisesta kokonaissaaliista. Kyseisten jäsenvaltioiden toimittamissa yhteisissä suosituksissa suositetaan de minimis -poikkeusta, koska tahattomien saaliiden käsittelystä aluksella (lajittelu ja pakkaus, varastointi ja säilytys) ja maalla (kuljetus ja varastointi, säilytys, kaupan pitäminen ja jalostus tai hävittäminen erityisjätteenä) aiheutuvat lisäkustannukset ovat suuremmat kuin niiden mahdollisesti tuottama vähäinen, joskus olematon taloudellinen voitto. Jäsenvaltioiden esittämät todisteet arvioi tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF), jonka päätelmänä oli, että yhteisissä suosituksissa esitettiin tahattomien saaliiden käsittelystä aiheutuvien kustannusten noususta perustellut argumentit ja joissakin tapauksissa niitä tukeva kustannusten laadullinen arvio (4). Edellä esitetty huomioon ottaen ja koska poikkeava tieteellinen tieto puuttuu, on syytä vahvistaa de minimis -poikkeus yhteisissä suosituksissa ehdotettujen prosenttiosuuksien mukaisesti siten, etteivät asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla sallitut tasot ylity.
(7)
Yhteisten suositusten mukaisesti ja ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa esitetty aikataulu tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015. Mainitun asetuksen 15 artiklan 6 kohdan mukaisesti tätä asetusta olisi sovellettava enintään kolme vuotta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa esitetään täytäntöönpanon yksityiskohdat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetylle purkamisvelvoitteelle, jota sovelletaan Välimerellä 1 päivästä tammikuuta 2015 kaikkiin saaliisiin liitteessä mainittujen, vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien pienten pelagisten lajien kalastuksessa.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’vähimmäiskoolla’ asetuksen (EY) N:o 1967/2006 liitteessä III vahvistettua meren eliön vähimmäiskokoa;
’Välimerellä’ 5°36′ läntisestä pituuspiiristä itään olevia Välimeren merivesiä;
b)
’GFCM-alueen maantieteellisellä osa-alueella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1343/2011 (5) liitteessä I määriteltyä Välimeren yleisen kalastuskomission (GFCM) maantieteellistä osa-aluetta;
c)
’läntisellä Välimerellä’ GFCM-alueen maantieteellisiä osa-alueita 1, 2, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1, 11.2, 12;
d)
’pohjoisella Adrianmerellä’ GFCM-alueen maantieteellistä osa-aluetta 17;
e)
’eteläisellä Adrianmerellä ja Joonianmerellä’ GFCM-alueen maantieteellisiä osa-alueita 18, 19 ja 20;
f)
’Maltalla ja Etelä-Sisilialla’ GFCM-alueen maantieteellisiä osa-alueita 15 ja 16;
g)
’Egeanmerellä ja Kreetalla’ GFCM-alueen maantieteellisiä osa-alueita 22 ja 23.
3 artikla
De minimis -poikkeus
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, seuraavat määrät voidaan heittää pois:
a)
läntisellä Välimerellä enintään 5 prosenttia liitteessä olevan 1 kohdan mukaisessa, välivesitroolilla ja kurenuotalla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista;
b)
pohjoisella Adrianmerellä enintään 5 prosenttia liitteessä olevan 2 kohdan mukaisessa, välivesitroolilla ja kurenuotalla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista;
c)
eteläisellä Adrianmerellä ja Joonianmerellä
i)
enintään 3 prosenttia kurenuotalla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista ja
ii)
vuosina 2015 ja 2016 enintään 7 prosenttia ja vuonna 2017 enintään 6 prosenttia liitteessä olevan 3 kohdan mukaisessa, välivesitroolilla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista;
d)
Maltalla ja Etelä-Sisiliassa
i)
enintään 3 prosenttia kurenuotalla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista; sekä
ii)
vuosina 2015 ja 2016 enintään 7 prosenttia ja vuonna 2017 enintään 6 prosenttia liitteessä olevan 4 kohdan mukaisessa, välivesitroolilla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista;
e)
Egeanmerellä ja Kreetalla enintään 3 prosenttia liitteessä olevan 5 kohdan mukaisessa, kurenuotalla harjoitettavassa pienten pelagisten lajien kalastuksessa saaduista vähimmäiskokojen soveltamisalaan kuuluvien lajien vuotuisista kokonaissaaliista.
4 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201531 päivään joulukuuta 2017.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 20 päivänä lokakuuta 2014.