EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/479
af 11. marts 2015
om fælles ordninger for udførsel
(kodifikation)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådets forordning (EF) nr. 1061/2009 (3) er blevet ændret væsentligt (4). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Den fælles handelspolitik bør bygge på ensartede principper.
(3)
Der bør fastlægges fælles ordninger for udførsel fra Unionen.
(4)
I samtlige medlemsstater er udførslen næsten fuldstændig liberaliseret. Det er derfor muligt på EU-plan at fastholde det princip, at udførslen af varer til tredjelande ikke er undergivet kvantitative restriktioner, med forbehold af de i denne forordning fastsatte undtagelser og uden, at foranstaltninger, som medlemsstaterne kan træffe i henhold til traktaten, berøres heraf.
(5)
Kommissionen bør underrettes, når en medlemsstat som følge af en usædvanlig markedsudvikling er af den opfattelse, at beskyttelsesforanstaltninger kunne være påkrævet.
(6)
Det er af væsentlig betydning på EU-plan, navnlig på basis af disse oplysninger, at undersøge betingelserne for og udviklingen i udførslen, samt de forskellige økonomiske og handelsmæssige forhold og eventuelt de påkrævede foranstaltninger.
(7)
Det kan på grundlag af denne undersøgelse vise sig nødvendigt, at Unionen kontrollerer udførslen af visse varer eller af forsigtighedshensyn træffer foreløbige foranstaltninger mod uventede metoder.
(8)
De af hensyn til Unionens interesser nødvendige beskyttelsesforanstaltninger bør fastlægges under overholdelse af bestående internationale forpligtelser.
(9)
Det er nødvendigt at sætte medlemsstater, som er bundet af internationale forpligtelser til i tilfælde af faktiske eller potentielle forsyningsvanskeligheder at indføre en ordning for fordeling af olieprodukter mellem de kontraherende parter, i stand til over for tredjelande at indfri deres forpligtelser på dette område, uden at dette berører EU-bestemmelser, som er vedtaget i samme øjemed. Denne bemyndigelse bør gælde, indtil Europa-Parlamentet og Rådet træffer passende foranstaltninger som følge af de forpligtelser, Unionen eller alle medlemsstaterne har indgået.
(10)
Denne forordning bør omfatte alle varer, såvel industrivarer som landbrugsvarer. Den bør anvendes som supplement til bestemmelserne om de fælles markedsordninger for landbrugsvarer og til de særlige bestemmelser, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 352, og som finder anvendelse på varer, der fremstilles ved forarbejdning af landbrugsvarer. Det bør dog undgås, at bestemmelserne i denne forordning overlapper de førnævnte bestemmelser og særlig disses beskyttelsesklausuler.
(11)
Gennemførelsen af denne forordning kræver ensartede betingelser for vedtagelse af beskyttelsesforanstaltninger. Disse foranstaltninger bør vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (5) -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
HOVEDPRINCIP
Artikel 1
Udførslen af varer fra Unionen til tredjelande er fri, dvs. ikke undergivet kvantitative restriktioner bortset fra sådanne, der anvendes i overensstemmelse med denne forordning.
KAPITEL II
UNIONENS INFORMATIONS- OG KONSULTATIONSPROCEDURE
Artikel 2
Er en medlemsstat som følge af en usædvanlig markedsudvikling af den opfattelse, at beskyttelsesforanstaltninger i henhold til kapitel III måtte være nødvendige, giver den meddelelse herom til Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
Artikel 3
1. Kommissionen bistås af det udvalg for beskyttelsesforanstaltninger, der er nedsat ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/478 (6). Dette udvalg anses for et udvalg som defineret i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011, sammenholdt med dennes artikel 5.
Artikel 4
For at bestemme de økonomiske og handelsmæssige forhold, der gør sig gældende for en given vare kan Kommissionen anmode medlemsstaterne om til den at afgive statistiske oplysninger om markedsudviklingen for denne vare og om med dette for øje at kontrollere udførslen i overensstemmelse med den nationale lovgivning og efter de af Kommissionen angivne nærmere bestemmelser. Medlemsstaterne træffer de nødvendige forholdsregler for at efterkomme Kommissionens henstillinger og meddeler den de ønskede oplysninger. Kommissionen underretter de øvrige medlemsstater.
KAPITEL III
BESKYTTELSESFORANSTALTNINGER
Artikel 5
1. For at forebygge eller afhjælpe en som følge af en mangel på livsvigtige varer opstået krisesituation, og når Unionens interesser nødvendiggør en øjeblikkelig indgriben, kan Kommissionen på begæring af en medlemsstat eller på eget initiativ under hensyntagen til varernes art og andre særlige forhold ved de pågældende transaktioner gøre udførslen af en vare betinget af fremlæggelse af en udførselstilladelse, der gives efter de nærmere bestemmelser og inden for de begrænsninger, som Kommissionen fastsætter efter undersøgelsesproceduren i artikel 3, stk. 2, eller i hastende tilfælde artikel 3, stk. 3.
2. Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne underrettes om de trufne foranstaltninger. Disse finder anvendelse straks.
3. Foranstaltningerne kan begrænses til visse bestemmelseslande og til udførslen fra visse områder i Unionen. De berører ikke de varer, der er under forsendelse mod Unionens grænse.
4. I de tilfælde, hvor handling fra Kommissionens side er begæret af en medlemsstat, træffer Kommissionen senest fem arbejdsdage efter datoen for modtagelse af begæringen afgørelse i henhold til stk. 1.
5. Når Kommissionen har bragt stk. 1 i anvendelse, skal den inden 12 arbejdsdage efter datoen for ikrafttrædelse af den foranstaltning, den har vedtaget, træffe afgørelse om, hvorvidt der skal vedtages passende foranstaltninger som omhandlet i artikel 6. Såfremt der seks uger efter datoen for foranstaltningens ikrafttrædelse ikke er vedtaget foranstaltninger, betragtes foranstaltningen som tilbagekaldt.
Artikel 6
1. Hvis Unionens interesser kræver det, kan Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 3, stk. 2, træffe passende foranstaltninger med henblik på at:
a)
forebygge eller afhjælpe en som følge af en mangel på livsvigtige varer opstået krisesituation
b)
muliggøre opfyldelsen af de af Unionen eller af alle medlemsstater indgåede internationale forpligtelser, navnlig med hensyn til handelen med basisprodukter.
2. De i stk. 1 omhandlede foranstaltninger kan begrænses til visse bestemmelseslande og til udførslen fra visse områder i Unionen. De berører ikke de varer, der er under forsendelse mod Unionens grænse.
3. Ved indførelsen af kvantitative restriktioner for udførslen skal der særligt tages hensyn til:
a)
omfanget af de før ikrafttrædelsen af en beskyttelsesforanstaltning ifølge nærværende kapitel på normale betingelser indgåede kontrakter, som den pågældende medlemsstat har underrettet Kommissionen om i overensstemmelse med sine interne bestemmelser
b)
behovet for, at opnåelsen af det med indførelsen af kvantitative restriktioner tilstræbte mål ikke bringes i fare.
Artikel 7
1. I det tidsrum, i hvilket der anvendes foranstaltninger, jf. artikel 5 og 6, kan Kommissionen enten på anmodning af en medlemsstat eller på eget initiativ:
a)
gennemgå virkningerne af de pågældende foranstaltninger
b)
undersøge, om det fortsat er nødvendigt at opretholde foranstaltningen.
Hvis Kommissionen fortsat anser det for nødvendigt at opretholde foranstaltningen, underrettes medlemsstaterne herom.
2. Er Kommissionen af den opfattelse, at ophævelse eller ændring af foranstaltningerne i medfør af artikel 5 og 6 er påkrævet, bringer den undersøgelsesproceduren i artikel 3, stk. 2, i anvendelse.
KAPITEL IV
OVERGANGSBESTEMMELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 8
For de varer, der er opregnet i bilag I, er medlemsstaterne, indtil Europa-Parlamentet og Rådet har vedtaget passende foranstaltninger som følge af de internationale forpligtelser, som Unionen eller alle dens medlemsstater har indgået, bemyndiget til med forbehold af de regler, som Unionen har vedtaget på området, at iværksætte sådanne kriseordninger for indførelse af en fordelingspligt over for tredjelande, som er fastsat i de internationale forpligtelser, der er indgået forud for denne forordnings ikrafttræden.
Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om de foranstaltninger, som de påtænker at indføre. Kommissionen meddeler Rådet og de øvrige medlemsstater de indførte foranstaltninger.
Artikel 9
Kommissionen indarbejder oplysninger om gennemførelsen af denne forordning i sin årlige rapport om anvendelse og gennemførelse af handelsbeskyttelsesforanstaltninger til Europa-Parlamentet og Rådet i medfør af artikel 22a i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (7).
Artikel 10
Med forbehold af andre af Unionens bestemmelser er denne forordning ikke til hinder for, at medlemsstaterne indfører eller anvender kvantitative restriktioner med hensyn til udførsel, når disse er begrundet i hensynet til den offentlige sædelighed, den offentlige orden, den offentlige sikkerhed eller i beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, planter, nationale skatte af kunstnerisk, historisk eller arkæologisk værdi, eller af industriel og kommerciel ejendomsret.
Artikel 11
Denne forordning er ikke til hinder for anvendelsen af bestemmelserne om de fælles markedsordninger for landbrugsvarer eller af de særlige bestemmelser, der er vedtaget i henhold til traktatens artikel 352, og som finder anvendelse på varer, der fremstilles ved forarbejdning af landbrugsprodukter. Den anvendes som supplement hertil.
Denne forordnings artikel 5 finder dog ikke anvendelse på varer, der henhører under de nævnte bestemmelser, og for hvilke der i EU-ordningen for handelen med tredjelande gives mulighed for at anvende kvantitative restriktioner for udførslen. Artikel 4 finder ikke anvendelse på sådanne varer, for hvilke EU-ordningen for handelen med tredjelande kræver, at der fremlægges en udførselstilladelse eller andet udførselsdokument.
Artikel 12
Forordning (EF) nr. 1061/2009 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 13
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. marts 2015.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2015/479,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2015,
yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta
(kodifikaatio)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 1061/2009 (3) on muutettu huomattavilta osin (4). Sen vuoksi mainittu asetus olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.
(2)
Yhteisen kauppapolitiikan olisi perustuttava yhdenmukaisiin periaatteisiin.
(3)
Olisi vahvistettava yhteiset säännöt unionin ulkopuolelle tapahtuvaa vientiä varten.
(4)
Vienti on lähes kokonaan vapautettu kaikissa jäsenvaltioissa. Näin ollen unionin tasolla voidaan noudattaa periaatetta, jonka mukaan kolmansiin maihin suuntautuvaa vientiä eivät koske mitkään määrälliset rajoitukset, jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu, ja sanotun rajoittamatta toimenpiteitä, jotka jäsenvaltiot voivat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti toteuttaa.
(5)
Komissiolle olisi annettava asiasta tieto, jos jäsenvaltio markkinoiden poikkeuksellisen kehityksen vuoksi arvioi suojatoimenpiteiden voivan olla tarpeen.
(6)
On olennaista, että unionissa erityisesti näiden tietojen perusteella tutkitaan viennin edellytyksiä, viennin kehitystä sekä taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri näkökohtia ja tarvittaessa toteutettavia toimenpiteitä.
(7)
Unionin voi osoittautua tarpeelliseksi valvoa vientiä tietyiltä osin tai ottaa varotoimena käyttöön suojatoimenpiteitä ennakoimattomien käytäntöjen varalta.
(8)
Unionin etujen kannalta tarpeellisista suojatoimenpiteistä olisi säädettävä olemassa olevia kansainvälisiä velvoitteita noudattaen.
(9)
On tarpeen sallia jäsenvaltioiden, joita velvoittavat tosiasiallisten tai mahdollisten hankintavaikeuksien varalta sopijapuolten välisen öljytuotteiden jakelujärjestelmän sisältävät kansainväliset sitoumukset, noudattaa kolmansiin maihin nähden tästä johtuvia velvoitteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin samaan tarkoitukseen antamien säännösten soveltamista. Tätä mahdollisuutta olisi sovellettava, kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto unionin tai kaikkien jäsenvaltioiden allekirjoittamien sitoumusten johdosta vahvistavat aiheelliset toimenpiteet.
(10)
Tämän asetuksen olisi koskettava kaikkia tuotteita, sekä teollisuus- että maataloustuotteita. Sitä olisi sovellettava täydentäen maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa sääntelyä sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklan nojalla annettua, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavaa sääntelyä. Olisi kuitenkin vältettävä tämän asetuksen säännösten soveltamista samanaikaisesti edellä tarkoitettujen sääntelyiden ja erityisesti niihin sisältyvien suojalausekkeiden kanssa.
(11)
Tämän asetuksen täytäntöönpano edellyttää yhdenmukaisia edellytyksiä suojatoimenpiteiden hyväksymiselle. Komission olisi hyväksyttävä nämä toimenpiteet Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (5) mukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
PERUSPERIAATE
1 artikla
Vienti unionista kolmansiin maihin on vapaata, toisin sanoen sitä eivät koske määrälliset rajoitukset, lukuun ottamatta tämän asetuksen mukaisesti sovellettavia rajoituksia.
II LUKU
UNIONIN TIETOJENVAIHTO- JA NEUVOTTELUMENETTELY
2 artikla
Jos jäsenvaltio markkinoiden poikkeuksellisen kehityksen vuoksi arvioi III luvussa tarkoitettujen suojatoimenpiteiden voivan olla tarpeen, sen on annettava asiasta tieto komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
3 artikla
1. Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/478 (6) perustettu suojatoimenpidekomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
4 artikla
Komissio voi tietyn tuotteen taloudellisen ja kaupallisen tilanteen määrittämiseksi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan kyseisen tuotteen markkinoiden kehitystä koskevia tilastotietoja ja tätä varten valvomaan sen vientiä kansallisen lainsäädännön sekä komission ilmaisemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet komission pyyntöjen noudattamiseksi ja toimitettava komissiolle pyydetyt tiedot. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
III LUKU
SUOJATOIMENPITEET
5 artikla
1. Komissio voi elintärkeiden tuotteiden puutteesta aiheutuvan kriittisen tilanteen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi sekä unionin edun vaatiessa välittömiä toimia asettaa jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan sekä kyseisten tuotteiden luonteen ja kyseisten liiketoimien muut erityispiirteet huomioon ottaen tuotteen viennin edellytykseksi, että esitetään vientilupa, joka myönnetään niiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti ja sellaisin rajoituksin, joista komissio säätää 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen tai kiireellisissä tapauksissa 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
2. Toteutetut toimenpiteet annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja jäsenvaltioille. Niitä sovelletaan välittömästi.
3. Toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan tiettyjä määrämaita ja vientiä tietyiltä unionin alueilta. Ne eivät koske tuotteita kuljetettaessa niitä unionin rajalle.
4. Jos jäsenvaltio on pyytänyt komission toimia, komissio tekee 1 kohdan mukaisesti päätöksen asiasta viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottopäivästä.
5. Jos komissio on toiminut tämän artiklan 1 kohdan nojalla, se tekee 12 työpäivän kuluessa toteuttamansa toimenpiteen voimaantulopäivästä päätöksen siitä, hyväksyykö se 6 artiklassa säädettyjä aiheellisia toimenpiteitä. Jos toimenpiteen voimaantulopäivää seuraavan kuuden viikon päättyessä mitään toimenpiteitä ei ole hyväksytty, kyseinen toimenpide on katsottava kumotuksi.
6 artikla
1. Komissio voi unionin edun niin vaatiessa hyväksyä 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen asianmukaisia toimenpiteitä
a)
elintärkeiden tuotteiden puutteesta aiheutuvan kriittisen tilanteen ehkäisemiseksi tai korjaamiseksi;
b)
unionin tai kaikkien sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien kansainvälisten, erityisesti perustuotteiden kauppaa koskevien sitoumusten täytäntöönpanon mahdollistamiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan tiettyjä määrämaita ja vientiä tietyiltä unionin alueilta. Ne eivät koske tuotteita kuljetettaessa niitä unionin rajalle.
3. Viennin määrällisiä rajoituksia käyttöön otettaessa otetaan erityisesti huomioon
a)
tavanomaisissa olosuhteissa ennen tässä luvussa tarkoitetun suojatoimenpiteen voimaantuloa tehtyjen ja asianomaisen jäsenvaltion kansallisten säännöstensä mukaisesti komissiolle ilmoittamien sopimusten määrä; ja
b)
että määrällisten rajoitusten käyttöönotolle asetetun tavoitteen saavuttaminen ei saa vaarantua.
7 artikla
1. Kun 5 ja 6 artiklassa tarkoitettua toimenpidettä sovelletaan, komissio voi joko jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
a)
tutkia tämän toimenpiteen vaikutuksia;
b)
tarkistaa, onko toimenpiteen soveltaminen edelleen tarpeellista.
Jos komissio katsoo, että toimenpiteen soveltaminen on edelleen tarpeellista, se ilmoittaa tästä jäsenvaltioille.
2. Jos komissio katsoo, että 5 tai 6 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden kumoaminen tai muuttaminen on tarpeen, se toimii 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
8 artikla
Kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto unionin tai kaikkien sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien kansainvälisten sitoumusten johdosta hyväksyvät aiheelliset toimenpiteet, jäsenvaltiot voivat liitteessä I lueteltujen tuotteiden osalta panna täytäntöön kolmansiin maihin suuntautuvaan jakeluun velvoittavat kriisijärjestelmät, joista määrätään ennen tämän asetuksen voimaantuloa allekirjoitetuissa kansainvälisissä sitoumuksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin tällä alalla hyväksymien sääntöjen soveltamista.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka ne aikovat toteuttaa. Komission on annettava toteutetut toimenpiteet tiedoksi neuvostolle ja muille jäsenvaltioille.
9 artikla
Komissio sisällyttää tietoja tämän asetuksen täytäntöönpanosta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (7) 22 a artiklan mukaiseen Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitettävään vuosittaiseen kertomukseensa kaupan suojatoimenpiteiden soveltamisesta ja täytäntöönpanosta.
10 artikla
Tämä asetus ei estä jäsenvaltioita määräämästä tai soveltamasta viennin määrällisiä rajoituksia, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen järjestyksen tai turvallisuuden kannalta, ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi, taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden unionin säännösten soveltamista.
11 artikla
Tämä asetus ei estä soveltamasta maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa sääntelyä eikä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklan nojalla annettua, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavaa erityissääntelyä. Asetusta sovelletaan täydentävästi suhteessa kyseisiin välineisiin.
Mitä tämän asetuksen 5 artiklassa säädetään, ei kuitenkaan sovelleta niihin näiden sääntelyiden soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin, joihin unionin kolmansien maiden kanssa käymää kauppaa koskevan menettelyn perusteella voidaan soveltaa viennin määrällisiä rajoituksia. Mitä 4 artiklassa säädetään, ei sovelleta niihin näiden sääntelyiden soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin, joiden osalta unionin kolmansien maiden kanssa käymää kauppaa koskeva menettely edellyttää vientilisenssin tai muun vientiasiakirjan esittämistä.
12 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 1061/2009.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
13 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2015.