DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS AFGØRELSE (EU) 2015/530
af 11. februar 2015
om metoden til og procedurerne for fastsættelse og indsamling af data om de gebyrfaktorer, der anvendes til beregning af de årlige tilsynsgebyrer (ECB/2015/7)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (1), særlig artikel 4, stk. 3, andet led, artikel 30 og artikel 33, stk. 2, andet led,
under henvisning til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1163/2014 af 22. oktober 2014 om tilsynsgebyrer (ECB/2014/41) (2), særlig artikel 10, stk. 3, litra b), artikel 10, stk. 4 og 5, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til artikel 30, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1024/2013 beregnes de årlige tilsynsgebyrer, som opkræves fra kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, eller filialer, der er etableret i en deltagende medlemsstat af et kreditinstitut, som er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat, på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater og baseres på objektive kriterier i relation til det berørte kreditinstituts betydning og risikoprofil, herunder dets risikovægtede aktiver.
(2)
I henhold til artikel 10, stk. 3, litra a), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) er de gebyrfaktorer, som anvendes til at bestemme det enkelte årlige tilsynsgebyr, der skal betales af hver enkelt enhed eller koncern under tilsyn, størrelsen af: i) de samlede aktiver og ii) den samlede risikoeksponering ved udgangen af kalenderåret.
(3)
I henhold til artikel 10, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) fastsættes og indsamles dataene vedrørende gebyrfaktorer i henhold til en ECB-afgørelse, der fastsætter den anvendelige metode og de anvendelige procedurer.
(4)
I henhold til artikel 30 i forordning (EU) nr. 1024/2013 bør koncerner under tilsyn ved beregningen af gebyrfaktorer som hovedregel undtage aktiver, der tilhører datterselskaber med hjemsted i ikke-deltagende medlemsstater og tredjelande. I henhold til artikel 10, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) kan koncerner under tilsyn beslutte ikke at undtage sådanne aktiver ved fastsættelsen af gebyrfaktorerne. Omkostningerne, som er forbundet med at foretage en sådan beregning, bør dog ikke overstige den forventede reduktion i tilsynsgebyret.
(5)
I henhold til artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) skal de kompetente nationale myndigheder indberette data om gebyrfaktorer til ECB i overensstemmelse med de procedurer, som fastsættes af ECB.
(6)
Det følger af artikel 10, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41), at såfremt en gebyrdebitor ikke indberetter gebyrfaktorerne, bestemmer ECB gebyrfaktorerne i overensstemmelse med de procedurer, som fastsættes af ECB.
(7)
Følgelig bør denne afgørelse fastsætte den metode og de procedurer, der skal anvendes ved fastsættelse og indsamling af data vedrørende gebyrfaktorer samt beregningen af gebyrfaktorer, herunder i de tilfælde hvor en gebyrdebitor undlader at indberette dem, samt procedurerne for de kompetente nationale myndigheders indberetning af gebyrfaktorer til ECB. Navnlig bør format, hyppighed og tidspunkt for indberetning, samt hvilken type kvalitetskontrol de kompetente nationale myndigheder skal foretage, før gebyrfaktorerne indberettes til ECB, specificeres.
(8)
Til beregningen af de årlige tilsynsgebyrer, som skal betales for de enkelte enheder og koncerner under tilsyn, bør gebyrdebitorerne indberette data om gebyrfaktorerne til de kompetente nationale myndigheder på grundlag af de formularer, der fremgår af bilag I og II til denne afgørelse.
(9)
Det er nødvendigt at fastsætte en procedure, der giver mulighed for at foretage tekniske ændringer af bilagene til denne afgørelse på en effektiv måde, forudsat at de pågældende ændringer hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker rapporteringsbyrden. I forbindelse med denne procedure skal der tages hensyn til synspunkter fremsat af Det Europæiske System af Centralbankers (ESCB) Statistiske Komité. De kompetente nationale myndigheder og andre ESCB-komitéer vil derfor kunne stille forslag om sådanne ændringer til bilagene igennem Den Statistiske Komité -
VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
Denne afgørelse fastsætter den i artikel 10 i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) omhandlede metode og de procedurer, som skal anvendes ved fastsættelse og indsamling af data om de gebyrfaktorer, der anvendes til beregning af de årlige tilsynsgebyrer, som opkræves af enheder og koncerner under tilsyn, og ved gebyrdebitorernes indberetning af gebyrfaktorer, samt procedurerne for de kompetente nationale myndigheders indberetning af sådanne oplysninger til ECB.
Denne afgørelse finder anvendelse på gebyrdebitorer og kompetente nationale myndigheder.
Artikel 2
Definitioner
I denne afgørelse finder de definitioner, som er indeholdt i artikel 2, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) anvendelse, medmindre andet fremgår, sammen med følgende definition:
»arbejdsdag« (working day): en dag, som ikke er en lørdag, søndag eller helligdag i den medlemsstat, hvor den pågældende kompetente nationale myndighed er etableret.
Artikel 3
Formularer til gebyrdebitorernes indberetning af gebyrfaktorer til de kompetente nationale myndigheder
Gebyrdebitorerne indberetter gebyrfaktorerne til de kompetente nationale myndigheder under anvendelse af formularerne i bilag I og II til denne afgørelse. Revisors erklæringer i overensstemmelse med artikel 7 fremsendes også til de kompetente nationale myndigheder. I tilfælde af en koncern af gebyrbetalende enheder med datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande skal gebyrdebitorerne redegøre for, hvilken metode de har anvendt til fastsættelse af gebyrfaktorerne i henhold til artikel 10, stk. 3, litra c), i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) på det sted i formularen, hvor der er gjort plads hertil.
Artikel 4
Betalingsdatoer
1. De kompetente nationale myndigheder indberetter dataene om gebyrfaktorer til ECB senest ved forretningstids ophør den tiende arbejdsdag efter de betalingsdatoer, som er anført i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1163/2014 (ECB/2014/41). Derefter har ECB fem arbejdsdage efter modtagelse til at verificere de modtagne data. På ECB's anmodning skal den kompetente nationale myndighed redegøre for eller tydeliggøre dataene. ECB færdiggør dataene den 15. arbejdsdag efter den pågældende betalingsdato.
2. Når ECB har færdiggjort dataene i overensstemmelse med stk. 1, giver den gebyrdebitorerne adgang til de endelige data. Gebyrdebitorerne har herefter fem arbejdsdage til at fremsætte eventuelle kommentarer til dataene om gebyrfaktorer, i det tilfælde de mener, at dataene ikke er korrekte. Herefter vil gebyrfaktorerne blive lagt til grund for beregningen af de årlige tilsynsgebyrer.
Artikel 5
Kontrol af datakvaliteten
De kompetente nationale myndigheder overvåger og sikrer kvaliteten og pålideligheden af dataene om gebyrfaktorer, som indberettes til ECB. De kompetente nationale myndigheder foretager kvalitetskontroller for at fastslå, om gebyrfaktorerne er blevet beregnet i overensstemmelse med den metode, som fremgår af artikel 7. ECB må ikke korrigere eller ændre data om gebyrfaktorer, som er indberettet af gebyrdebitorerne. Eventuelle korrigeringer eller ændringer af dataene må kun foretages af gebyrdebitorerne og fremsendes af disse til de kompetente nationale myndigheder. De kompetente nationale myndigheder indberetter alle korrigerede eller ændrede data, som de har modtaget, til ECB. Ved indberetning af data om gebyrfaktorer skal de kompetente nationale myndigheder a) oplyse om betydelige udviklinger, som fremgår af de pågældende data, og b) informere ECB om begrundelsen for eventuelle betydelige korrigeringer eller ændringer af dataene.
Artikel 6
Rapporteringshyppighed og referencedato ved første indberetning
Gebyrdebitorerne fremsender data om gebyrfaktorer en gang om året til de kompetente nationale myndigheder. Referencedatoen ved den første indberetning af gebyrfaktorer er den 31. december 2014.
Artikel 7
Metoden til beregning af gebyrfaktorer
1. Værdien for den samlede risikoeksponering, som skal indberettes, udledes af den regelmæssige indberetning, som foretages i henhold til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (3). Følgende specifikke krav til beregningen gælder:
a)
For en koncern under tilsyn, som ikke har datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, fastsættes koncernens samlede risikoeksponering på grundlag af indberetningsskemaet »kapitalgrundlagskrav« i den fælles kapitaldækningsrapportering (COREP), som findes i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014 (herefter »skemaet til indberetning af kapitalgrundlagskrav«).
b)
For en koncern under tilsyn, som har datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, fastsættes koncernens samlede risikoeksponering på grundlag af skemaet til indberetning af kapitalgrundlagskrav med mulighed for at fratrække det bidrag til koncernens samlede risikoeksponering, som kan henføres til de datterselskaber, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, på grundlag af COREP-indberetningsskemaet »koncernsolvens: oplysninger om tilknyttede selskaber«, som findes i bilag I til gennemførelsesforordning (EU) nr. 680/2014. Hvis dataene om bidrag fra datterselskaber, der er etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, ikke er tilgængelige i COREP-indberetningsskemaet »koncernsolvens: oplysninger om tilknyttede selskaber« i forbindelse med beregningen af tilsynsgebyrer, kan gebyrdebitorerne selv fremsende disse oplysninger til de kompetente nationale myndigheder.
c)
Hvis det gebyrbetalende kreditinstitut ikke er en del af en koncern under tilsyn, fastsættes instituttets samlede risikoeksponering på grundlag af skemaet til indberetning af kapitalgrundlagskrav.
2. Værdien for de samlede aktiver, som skal indberettes, bør svare til den værdi af de samlede aktiver, som er fastsat i artikel 51 i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (4). Kan de samlede aktiver ikke fastsættes på grundlag af denne artikel, fastsættes de på grundlag af følgende data.
a)
For en koncern under tilsyn, som kun har datterselskaber etableret inden for de deltagende medlemsstater, lægges det regelsæt for regnskabsopstilling, som enhederne under tilsyn anvender ved udarbejdelsen af det konsoliderede regnskab på koncernniveau, til grund for fastsættelsen af de samlede aktiver. En revisor bekræfter koncernen under tilsyns samlede aktiver ved at foretage en behørig verificering af regelsættet for regnskabsopstilling.
b)
For et gebyrbetalende kreditinstitut, som ikke er en del af en koncern under tilsyn, men som har et moderselskab, der er etableret i en ikke-deltagende medlemsstat eller et tredjeland, lægges det regelsæt for regnskabsopstilling, som det gebyrbetalende kreditinstitut anvender ved udarbejdelsen af det konsoliderede regnskab på koncernniveau, til grund for fastsættelsen af de samlede aktiver. En revisor bekræfter det gebyrbetalende kreditinstituts samlede aktiver ved at foretage en behørig verificering af regelsættet for regnskabsopstilling.
c)
Hvis en gebyrbetalende filials samlede aktiver beregnes på grundlag af statistiske data, som er indberettet i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (5), bekræfter en revisor den gebyrbetalende filials samlede aktiver ved at foretage en behørig verificering af dens regnskab.
3. For en koncern under tilsyn, som har datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, fastsættes de samlede aktiver på grundlag af en af følgende metoder:
a)
Dens samlede aktiver kan fastsættes på grundlag af artikel 51 i forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (inklusive datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande). Kan de samlede aktiver ikke fastsættes på grundlag af denne artikel, fastsættes de i overensstemmelse med artikel 7, stk. 2, litra a), i denne afgørelse.
b)
Dens samlede aktiver kan fastsættes ved at aggregere de samlede aktiver, som er opført i de lovpligtige regnskaber for alle de enheder under tilsyn i koncernen under tilsyn, som er etableret i deltagende medlemsstater, såfremt de foreligger, og ellers ved at aggregere de samlede aktiver, som er anført i de relevante regelsæt for regnskabsopstilling, som anvendes af enhederne under tilsyn eller koncernen af gebyrbetalende kreditinstitutter ved udarbejdelsen af det konsoliderede regnskab på koncernniveau. For at undgå dobbelt medregning kan gebyrdebitoren vælge at eliminere koncerninterne positioner mellem alle enheder under tilsyn i koncernen under tilsyn, som er etableret i deltagende medlemsstater, i konsolideringsprocessen. Eventuel goodwill, som indgår i det konsoliderede regnskab for moderselskabet til en koncern under tilsyn, skal indgå i aggregeringen. Goodwill henført til datterselskaber etableret i ikke-deltagende medlemsstater eller tredjelande, kan udelades. Hvis en gebyrdebitor anvender lovpligtige regnskaber, skal en revisor bekræfte, at de samlede aktiver svarer til de samlede aktiver, som er opført i det reviderede lovpligtige regnskab for de enkelte enheder under tilsyn. Hvis en gebyrdebitor anvender regelsæt for regnskabsaflæggelse, skal en revisor bekræfte de samlede aktiver, som ligger til grund for beregningen af de årlige tilsynsgebyrer, ved at foretage en behørig verificering af de anvendte regelsæt for regnskabsaflæggelse. Under alle omstændigheder skal revisor bekræfte, at aggregeringsprocessen ikke afviger fra den procedure, som er fastsat i denne afgørelse, og at den beregning, som gebyrdebitor har foretaget, er i overensstemmelse med den regnskabsmetode, som er anvendt til konsolidering af regnskaberne i koncernen af gebyrbetalende enheder.
Artikel 8
ECB's fastsættelse af gebyrfaktorer i tilfælde af manglende fremsendelse eller indberetning af krævede korrigeringer eller ændringer
Hvis en gebyrfaktor ikke er blevet indberettet, eller krævede korrigeringer eller ændringer ikke er fremsendt af gebyrdebitoren, fastsætter ECB den manglende gebyrfaktor ud fra de foreliggende oplysninger.
Artikel 9
Forenklet ændringsprocedure
Under hensyntagen til ESCB's Statistiske Komités synspunkter kan ECB's Direktion foretage tekniske ændringer i bilagene til denne afgørelse, såfremt de hverken ændrer den underliggende begrebsmæssige ramme eller påvirker gebyrdebitorernes rapporteringsbyrde. Direktionen underretter uden ugrundet ophold Styrelsesrådet om alle sådanne ændringer.
Artikel 10
Ikrafttrædelse
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 11. februar 2015.
EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS (EU) 2015/530,
annettu 11 päivänä helmikuuta 2015,
valvontamaksutekijöitä koskevien tietojen keräämisessä ja määrittämisessä sovellettavasta metodologiasta ja sovellettavista menettelyistä (EKP/2015/7)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon luottolaitosten vakavaraisuusvalvontaan liittyvää politiikkaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 15 päivänä lokakuuta 2013 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan, 30 artiklan ja 33 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,
ottaa huomioon valvontamaksuista 22 päivänä lokakuuta 2014 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) (2) ja erityisesti sen 10 artiklan 3 kohdan b alakohdan ja 10 artiklan 4 ja 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 30 artiklan 3 kohdan mukaan vuosittainen valvontamaksu, joka peritään osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneilta luottolaitoksilta sekä osallistumattomiin jäsenvaltioihin sijoittautuneiden luottolaitosten osallistuviin jäsenvaltioihin perustamilta sivuliikkeiltä, lasketaan osallistuvien jäsenvaltioiden korkeimmalla konsolidointitasolla ja perustuu objektiivisiin perusteisiin liittyen asianomaisen luottolaitoksen merkitykseen ja riskiprofiiliin, sen riskipainotetut varat mukaan luettuina.
(2)
Asetuksen (EU) No 1163/2014 (ECB/2014/41) 10 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukaan valvontamaksutekijät, joita käytetään kunkin valvottavan yhteisön tai valvottavan ryhmittymän osalta maksettavan vuosittaisen valvontamaksun määrittämiseksi ovat i) kokonaisvarojen ja ii) kokonaisriskin määrät kalenterivuoden lopussa.
(3)
Asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan valvontamaksutekijöitä koskevat tiedot määritetään ja kerätään EKP:n päätöksen mukaisesti, jossa vahvistetaan sovellettava metodologia ja sovellettavat menettelyt.
(4)
Asetuksen (EU) N:o 1024/2013 30 artiklan mukaan valvottava ryhmittymä ei valvontamaksutekijöiden määrittelyssä pääsääntöisesti ota huomioon osallistumattomiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin valtioihin sijoittautuneiden tytäryhtiöiden varoja. Asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan valvottava ryhmittymä voi päättää, että se ottaa valvontatekijöiden määrittelyssä huomioon tällaiset varat. Tällaisen maksutoimituksen kustannukset eivät kuitenkaan saisi ylittää valvontamaksun odotettavissa olevaa alentumista.
(5)
Asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklan 4 kohdan mukaan kansalliset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat tiedot EKP:lle EKP:n vahvistamien menettelyjen mukaisesti.
(6)
Asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklan 5 kohdassa vahvistetaan, että jos valvontamaksuvelvollinen laiminlyö valvontamaksutekijöiden toimittamisen, EKP määrittelee valvontamaksutekijät EKP:n päätöksessä vahvistettujen menettelyiden mukaisesti.
(7)
Näin ollen tässä päätöksessä olisi vahvistettava valvontamaksutekijöitä ja valvontamaksutekijöiden laskemista koskevien tietojen määrittämiseksi ja keräämiseksi tarvittava metodologia ja tarvittavat menettelyt - myös tilanteita varten, joissa valvontamaksuvelvollinen ei toimita näitä tietoja - sekä menettelyt, joiden mukaisesti kansalliset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat valvontamaksutekijät EKP:lle. Erityisesti olisi täsmennettävä tällaisten toimitusten muoto, tiheys ja ajankohdat sekä se, minkälaisia laaduntarkastuksia kansallisten toimivaltaisten viranomaisten olisi suoritettava ennen valvontamaksutekijöiden toimittamista EKP:lle
(8)
Valvontamaksuvelvollisten olisi tämän päätöksen liitteissä I ja II olevien kaavakkeiden perusteella toimitettava kansallisille toimivaltaisille viranomaisille valvontamaksutekijät, joita käytetään kunkin valvottavan yhteisön tai valvottavan ryhmittymän osalta maksettavan vuosittaisen valvontamaksun laskimessa.
(9)
On tarpeen luoda tehokas menettely, jonka mukaisesti tämän päätöksen liitteisiin voidaan tehdä teknisiä muutoksia edellyttäen, että niillä ei muuteta näiden suuntaviivojen perustana olevaa käsitteellistä viitekehystä eikä lisätä tietojen antamisesta aiheutuvaa rasitetta. Menettelyä sovellettaessa otetaan huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ:n) tilastokomitean näkökannat. Kansalliset keskuspankit ja EKPJ:n muut komiteat voivat näin ollen ehdottaa tilastokomiteassa teknisiä muutoksia liitteisiin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
Tässä päätöksessä vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklassa tarkoitettu metodologia ja tarkoitetut menettelyt, joita sovelletaan valvottavilta yhteisöiltä ja valvottavilta ryhmittymiltä perittävän vuosittaisen valvontamaksun laskemisessa käytettäviä valvontamaksutekijöitä koskevien tietojen määrittämiseen ja keräämiseen, valvontamaksutekijöiden toimittamiseen valvontamaksuvelvollisten toimesta sekä menettelyt, joiden mukaisesti kansalliset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat nämä tiedot EKP:lle.
Tätä päätöstä sovelletaan valvontamaksuvelvollisiin ja kansallisiin toimivaltaisiin viranomaisiin.
2 artikla
Määritelmät
Tätä päätöstä sovellettaessa käytetään asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 2 artiklassa vahvistettuja määritelmiä, ellei toisin säädetä, ja lisäksi tarkoitetaan
’työpäivällä’ päivää, joka ei ole lauantai, sunnuntai eikä vapaapäivä asianomaisen kansallisen toimivaltaisen viranomaisen jäsenvaltiossa.
3 artikla
Kaavakkeet, joita valvontamaksuvelvolliset käyttävät toimittaessaan valvontamaksutekijät kansallisille toimivaltaisille viranomaisille
Valvontamaksuvelvollisten on toimitettava valvontamaksutekijät kansallisille toimivaltaisille viranomaisille tämän päätöksen liitteessä I ja II olevia kaavakkeita käyttäen. Tilintarkastajan 7 artiklan mukaiset vahvistukset on myös toimitettava kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. Jos valvontamaksuja maksavien yhteisöjen ryhmittymällä on osallistumattomiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin sijoittautuneita tytäryhtiöitä, valvontamaksuvelvollisen on kaavakkeen asianomaisessa kentässä annettava selitys siitä, minkä asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetun käytännön mukaisesti valvontamaksutekijät määritetään.
4 artikla
Toimituspäivät
1. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava valvontamaksutekijöitä koskevat tiedot EKP:lle viimeistään kymmenentenä työpäivänä (työajan loppuun mennessä) asetuksen (EU) N:o 1163/2014 (EKP/2014/41) 10 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista toimituspäivistä. EKP tarkastaa vastaanottamansa tiedot viiden työpäivän kuluessa. Kansallisten toimivaltaisten viranomaisten on selitettävä ja selkiytettävä tiedot EKP:n pyynnöstä. EKP viimeistelee tiedot viidentenätoista työpäivänä asianomaisesta toimituspäivästä.
2. Viimeisteltyään tiedot 1 kohdan mukaisesti EKP saattaa viimeistellyt tiedot valvontamaksuvelvollisten saataville. Valvontamaksuvelvollisella, joka katsoo tietojen olevan virheellisiä, on oltava viisi työpäivää aikaa esittää tietoja koskevia huomautuksia. Tämän jälkeen valvontamaksutekijöitä käytetään vuosittaisten valvontamaksujen laskemiseen.
5 artikla
Tietojen laaduntarkastukset
Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset tarkastavat ja varmistavat EKP:lle toimitettujen tietojen laadun ja luotettavuuden. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset suorittavat laadunvalvontatarkastuksia sen arvioimiseksi, onko 7 artiklassa vahvistettua metodologiaa noudatettu valvontamaksutekijöiden laskemisessa. EKP ei korjaa tai muuta valvontamaksuvelvollisten toimittamia valvontamaksutekijöitä koskevia tietoja. Valvontamaksuvelvolliset tekevät tietojen mahdolliset korjaukset ja muutokset ja toimittavat ne kansallisille toimivaltaisille viranomaisille. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat mahdollisesti vastaanottamansa korjatut tai muutetut tiedot EKP:lle. Toimittaessaan valvontamaksutekijöitä koskevat tiedot kansallinen toimivaltainen viranomainen a) antaa lisätietoja tietojen taustalla olevista merkittävistä muutoksista ja b) antaa EKP:lle tiedot mahdollisten merkittävien korjausten ja muutosten syistä.
6 artikla
Raportoinnin tiheys ja ensimmäisen raportoinnin viitepäivämäärä
Valvontamaksuvelvollisten on toimitettava valvontamaksutekijöitä koskevat tiedot kansallisille toimivaltaisille viranomaisille vuosittain. Valvontamaksutekijöiden ensimmäisen raportoinnin viitepäivämäärä on 31 päivä joulukuuta 2014.
7 artikla
Valvontamaksutekijöiden laskemisessa käytettävä metodologia
1. Kokonaisriskiä koskeva raportoitava luku johdetaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 (3) mukaisesta säännöllisestä raportoinnista. Sovelletaan seuraavia erityisiä laskuvaatimuksia:
a)
Sellaisen valvottavan ryhmittymän osalta, jolla ei ole osallistumattomiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin sijoittautuneita tytäryhtiöitä, kokonaisriski lasketaan täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä I vahvistetun omien varojen vaatimusten raportointimallin mukaisesti (jäljempänä ’omien varojen vaatimusten raportointimalli’); tämä raportointimalli on osa COREP-raportointia.
b)
Sellaisen valvottavan ryhmittymän osalta, jolla on osallistumattomiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin sijoittautuneita tytäryhtiöitä, kokonaisriski lasketaan omien varojen vaatimusten raportointimallin mukaisesti kuitenkin siten, että nämä ryhmittymät voivat täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 680/2014 liitteessä I olevan ”Ryhmittymän vakavaraisuus: liittyneitä laitoksia koskevat tiedot” -nimisen lomakkeen mukaisesti vähentää ryhmittymän kokonaisriskistä osallistumattomiin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin sijoittautuneiden tytäryhtiöiden osuuden. Jos tietoja osallistumattomiin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin sijoittautuneiden tytäryhtiöiden osuudesta ei ole valvontamaksujen laskemista varten saatavilla COREP:iin kuuluvassa lomakkeessa ”Ryhmittymän vakavaraisuus: liittyneitä laitoksia koskevat tiedot”, valvontamaksuvelvolliset voivat itse toimittaa nämä tiedot kansallisille toimivaltaisille viranomaisille.
c)
Jos valvontamaksuja maksava luottolaitos ei kuulu valvottavaan ryhmittymään, kokonaisriski lasketaan omien varojen vaatimusten raportointimallin mukaisesti.
2. Raportoitavien kokonaisvarojen määrän olisi vastattava Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (EKP/2014/17) (4) 51 artiklassa tarkoitettua varojen kokonaismäärää. Jos kokonaisvaroja ei voida määritellä mainitun artiklan mukaisesti, ne määitellään seuraavien tietojen perusteella.
a)
Sellaisen valvottavan ryhmittymän osalta, jolla on ainoastaan osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneita tytäryhtiöitä, kokonaisvarat määritellään käyttäen raportointipaketteja, joita valvottavat yhteisöt käyttävät laatiessaan konsolidoidun tilinpäätöksen ryhmittymän tasolla. Tilintarkastajan on vahvistettava valvottavan ryhmittymän kokonaisvarat suorittamalla valvontapakettien asianmukaisia tarkastuksia.
b)
Sellaisen valvontamaksuja maksavan luottolaitoksen osalta, joka ei kuulu valvottavaan ryhmittymään, mutta jolla on osallistumattomaan jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan sijoittautunut emoyhtiö, kokonaisvarat määritellään käyttäen raportointipaketteja, joita valvontamaksuja maksava luottolaitos käyttää laatiessaan konsolidoidun tilinpäätöksen ryhmittymän tasolla. Tilintarkastajan on vahvistettava valvontamaksuja maksavan luottolaitoksen kokonaisvarat suorittamalla valvontapakettien asianmukaisia tarkastuksia.
c)
Jos valvontamaksuja maksavan sivuliikkeen kokonaisvarat lasketaan Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (5) nojalla raportoitujen tietojen perusteella, tilintarkastajan on vahvistettava valvontamaksuja maksavan sivuliikkeen kokonaisvarat suorittamalla sen tilinpitoa koskevia asianmukaisia tarkastuksia.
3. Jos valvottavalla ryhmittymällä on osallistumattomiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin sijoittautuneita tytäryhtiöitä, sen kokonaisvarat määritellään soveltamalla yhtä seuraavista vaihtoehdoista:
a)
Kokonaisvarat voidaan määrittää asetuksen (EU) N:o 468/2014 (EKP/2014/17) 51 artiklan perusteella (osallistumattomiin jäsenvaltioihin ja kolmansiin maihin sijoittautuneet tytäryhtiöt mukaan luettuina). Jos kokonaisvaroja ei voida määritellä sanotun artiklan mukaisesti, ne määritellään tämän päätöksen 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan perusteella.
b)
Kokonaisvarat voidaan määritellä aggregoimalla kokonaisvaroja koskevat tiedot, jotka valvottavaan ryhmittymään kuuluvat osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneet valvottavat yhteisöt ovat julkaisseet lakisääteisissä tilinpäätöksissään, jos tällaiset tiedot ovat saatavilla, tai aggregoimalla sellaisessa raportointipaketissa/sellaisissa raportointipaketeissa vahvistetut kokonaisvaroja koskevat tiedot, joita valvottavat yhteisöt tai valvontamaksuja maksavien luottolaitosten ryhmittymät käyttävät laatiessaan konsolidoidun tilinpäätöksen ryhmän tasolla. Päällekkäisyyksien välttämiseksi valvontamaksuvelvolliset voivat konsolidointiprosessissa eliminoida konserninsisäiset positiot kaikissa valvottavaan ryhmittymään kuuluvissa osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneissa valvottavissa yhteisöissä. Valvottavan ryhmittymän emoyhtiön konsolidoituun tilinpäätökseen sisältyvä goodwill on sisällytettävä aggregointiin; osallistumattomiin jäsenvaltioihin tai kolmansiin maihin sijoittautuneisiin tytäryhtiöihin allokoitu goodwill voidaan eliminoida. Jos valvontamaksuvelvollinen käyttää lakisääteisiä tilinpäätöksiä, tilintarkastajan on vahvistettava, että kokonaisvarat vastaavat yksittäisten valvottavien yhteisöjen tilintarkastetuissa lakisääteisissä tilinpäätöksissä ilmoitettuja kokonaisvaroja. Jos valvontamaksuvelvollinen käyttää raportointipaketteja, tilintarkastajan on suorittamalla valvontapakettien asianmukaisia tarkastuksia vahvistettava vuosittaisten valvontamaksujen laskemisessa käytettävät kokonaisvarat. Kaikissa tapauksissa tilintarkastajan on vahvistettava, että aggregointimenettely ei poikkea tässä päätöksessä vahvistetuista menettelyistä ja että valvontamaksuvelvollisen suorittama laskutoimitus on yhdenmukainen kirjanpitomenetelmän kanssa, jota valvontamaksuvelvolliset käyttävät tilinpäätösten konsolidoinnissa.
8 artikla
Valvontamaksutekijöiden määrittäminen EKP:n toimesta tapauksissa, joissa tietoja ei ole raportoitu tai vaadittuja korjauksia tai muutoksia ei ole toimitettu
Jos valvontamaksuvelvollinen ei ole raportoinut valvontamaksutekijää tai toimittanut vaadittuja korjauksia tai muutoksia, EKP määrittää puuttuvan valvontamaksutekijän saatavillaan olevien tietojen perusteella.
9 artikla
Yksinkertaistettu muutosmenettely
EKP:n johtokunnalla on oikeus tilastokomiteaa kuultuaan tehdä tämän päätöksen liitteisiin teknisiä muutoksia edellyttäen, ettei näillä muutoksilla muuteta asetuksen perustana olevaa käsitteellistä viitekehystä tai lisätä tietojen antamisesta aiheutuvaa rasitetta. Johtokunta ilmoittaa tällaisista muutoksista viipymättä EKP:n neuvostolle.
Artikla 10
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Frankfurt am Mainissa 11 päivänä helmikuuta 2015.