EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1297/2013
af 11. december 2013
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 for så vidt angår visse bestemmelser om finansiel forvaltning for visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet, om frigørelsesreglerne for visse medlemsstater samt om reglerne om betalinger af saldoen
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 177,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den vedvarende globale finansielle krise og økonomiske nedgang, som er af hidtil uset omfang, har i alvorlig grad skadet den økonomiske vækst og den finansielle stabilitet og forårsaget en kraftig forringelse af de finansielle, økonomiske og sociale forhold i medlemsstaterne. Der er navnlig visse medlemsstater, som er i eller trues af alvorlige vanskeligheder, navnlig problemer med deres økonomiske vækst og finansielle stabilitet, og af en forværring af deres underskud og gæld, som også skyldes de internationale økonomiske og finansielle forhold.
(2)
Selv om der allerede er blevet truffet en række vigtige foranstaltninger til imødegåelse af den finansielle krises negative virkninger, herunder lovgivningsændringer, mærker man for alvor krisens indvirkning på realøkonomien, arbejdsmarkedet og borgerne. Presset på de nationale finansielle ressourcer vokser, og der bør straks tages yderligere skridt til at lette dette pres gennem maksimal og bedst mulig udnyttelse af midlerne fra strukturfondene og Samhørighedsfonden (»fondene«). I betragtning af den vedvarende karakter af de økonomiske vanskeligheder er det nødvendigt at forlænge anvendelsen af de foranstaltninger, der blev vedtaget ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1311/2011 (3). Disse foranstaltninger blev vedtaget i henhold til artikel 122, stk. 2, og artikel 136 og 143 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(3)
For at lette forvaltningen af EU-midlerne, bidrage til at fremskynde investeringer i medlemsstaterne og regionerne og stille flere midler til rådighed for økonomien blev Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 (4) ændret ved forordning (EU) nr. 1311/2011 for at forhøje mellemliggende betalinger fra fondene med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet for medlemsstater, der er i alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet og har anmodet om at gøre brug af denne foranstaltning.
(4)
Artikel 77, stk. 6, i forordning (EF) nr. 1083/2006 tillader anvendelse af en forhøjet medfinansieringssats indtil den 31. december 2013. Eftersom visse medlemsstater stadig står over for alvorlige vanskeligheder med hensyn til deres finansielle stabilitet bør anvendelsesperioden for en forhøjet medfinansieringssats imidlertid ikke begrænses til den 31. december 2013.
(5)
I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde den 7.-8. februar 2013 og som fastsat i artikel 22 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (5) finder den medfinansieringssats, som er forhøjet med 10 procentpoint, anvendelse i forbindelse med programmeringsperioden 2014-2020 indtil den 30. juni 2016, hvor muligheden for forhøjelsen skal vurderes. Eftersom programmeringsperioderne 2007-2013 og 2014-2020 overlapper hinanden, er det nødvendigt at sikre en sammenhængende og ensartet behandling af de medlemsstater, der modtager finansiel støtte i de to programmeringsperioder. Derfor bør de medlemsstater, der modtager finansiel støtte, indtil slutningen af støtteberettigelsesperioden også drage nytte af, at medfinansieringssatsen øges, og gøre krav derpå i deres anmodning om saldoen, selv hvis den finansielle bistand ikke længere ydes.
(6)
Forordning (EU) nr. 1303/2013 har til formål at bidrage til en passende koncentration af samhørighedsmidlerne omkring de mindst udviklede regioner og medlemsstater. For at bidrage til at formindske forskellene mellem de gennemsnitlige støtteintensiteter pr. indbygger skal den maksimale (loftet for) overførsel fra fondene til hver medlemsstat i henhold til fremtidige forordninger fastsættes til 2,35 % af den pågældende medlemsstats BNP. Dette loft vil blive anvendt på årsbasis og skal - om nødvendigt - forholdsmæssigt reducere alle overførsler (bortset fra de mere udviklede regioner og målet om europæisk territorialt samarbejde) til den pågældende medlemsstat med henblik på at opnå det maksimale overførselsniveau. For medlemsstater, der er tiltrådt Unionen inden 2013, og hvis gennemsnitlige reelle BNP-vækstrate for perioden 2008-2010 var mindre end - 1 %, skal den maksimale overførsel fastsættes til 2,59 % af deres BNP.
(7)
Forordning (EU) nr. 1303/2013 lægger et loft over tildelingerne til hver medlemsstat på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013. Medlemsstater, som er berørt af dette loft, bør beskyttes yderligere mod risikoen for automatisk frigørelse af tildelinger i perioden 2007-2013.
(8)
I sine konklusioner af 8. februar 2013 anmodede Det Europæiske Råd Kommissionen om at undersøge praktiske løsninger med henblik på at reducere risikoen for automatisk frigørelse af fondsmidlerne fra de nationale rammebeløb for 2007-2013 for Rumæniens og Slovakiets vedkommende, herunder gennem ændring af forordning (EF) nr. 1083/2006.
(9)
Det Europæiske Råd understregede desuden behovet for at sikre et niveau og en profil for betalingerne inden for alle udgiftsområder, der er til at håndtere, for at begrænse omfanget af uindfriede forpligtelser, navnlig ved at anvende reglerne for automatisk frigørelse inden for alle udgiftsområder. Derfor bør bestemmelser, som ophæver frigørelsesreglerne for medlemsstater, der er berørt af det loft, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 1303/2013, være balancerede i forhold til deres virkninger for uindfriede budgetmæssige forpligtelser.
(10)
Fristen for beregning af den automatiske frigørelse af den årlige budgetforpligtelse for regnskabsårene 2011 og 2012 bør forlænges med et år, men budgetforpligtelsen for 2012, som stadig er åben den 31. december 2015, skal være begrundet senest den 31. december 2015. Denne forlængelse bør bidrage til at forbedre kapitaloptagelsen af de midler, der er indgået forpligtelser for til de operationelle programmer i de medlemsstater, som er berørt af loftet over fremtidige tildelinger under Samhørighedspolitikken på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013. Det er nødvendigt med en sådan fleksibilitet for at tage højde for, at gennemførelsen af programmerne især i disse medlemsstater skrider langsommere frem end forventet.
(11)
Der bør foretages begrænsede justeringer af det maksimale støttebeløb fra fondene for hver prioritet ved fastlæggelsen af det saldobeløb, der skal betales til de operationelle programmer, for at optimere udnyttelsen af fondene.
(12)
I betragtning af det hidtil usete omfang af krisen er der behov for en hurtig vedtagelse af støtteforanstaltninger, og derfor bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(13)
Forordning (EF) nr. 1083/2006 bør ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 1083/2006 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 77 foretages følgende ændringer:
a)
stk. 2 affattes således:
»2. Som en undtagelse fra artikel 53, stk. 2, fra artikel 53, stk. 4, andet punktum, og fra de lofter, der er fastsat i bilag III, forhøjes mellemliggende betalinger og betalinger af saldoen med et beløb, der svarer til 10 procentpoint over den gældende medfinansieringssats for hver prioritet, dog ikke over 100 %, og forhøjelsen anvendes på de støtteberettigede udgifter, der anføres for første gang i de enkelte attesterede udgiftsoversigter, der forelægges frem til udgangen af programmeringsperioden, når en medlemsstat efter den 21. december 2013, opfylder en af følgende betingelser:
a)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 (6) eller har fået finansiel støtte stillet til rådighed af andre medlemsstater i euroområdet før nævnte forordnings ikrafttræden
b)
medlemsstaten får stillet mellemfristet betalingsbalancestøtte til rådighed i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 (7)
c)
medlemsstaten får stillet finansiel støtte til rådighed i henhold til traktaten om oprettelse af den europæiske stabiliseringsmekanisme efter dens ikrafttræden.
(6) Rådets forordning (EU) nr. 407/2010 af 11. maj 2010 om oprettelse af en europæisk finansiel stabiliseringsmekanisme (EUT L 118 af 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Rådets forordning (EF) nr. 332/2002 af 18. februar 2002 om indførelse af en mekanisme for mellemfristet betalingsbalancestøtte til medlemsstaterne (EFT L 53 af 23.2.2002, s. 1).«" 						
b)
stk. 6 udgår
c)
følgende stykke tilføjes:
»12. Uanset stk. 10 må Unionens bidrag i form af betalinger af saldoen for hver prioritet ikke overstige 10 % af den maksimale støtte fra fondene til hver prioritet, som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program. Unionens bidrag i form af betalinger af saldoen må dog ikke være højere end det offentlige bidrag, der angives, og den maksimale støtte fra hver af fondene til hvert af de operationelle programmer som fastsat i Kommissionens afgørelse om godkendelse af det operationelle program.«
2)
I artikel 93 foretages følgende ændringer:
a)
følgende stykke indsættes:
»2b. Uanset stk. 1, første afsnit, og stk. 2, er den i stk. 1 omhandlede frist den 31. december i det tredje år efter året for indgåelsen af den årlige budgetforpligtelse under de operationelle programmer fra 2007 til 2012 for medlemsstater, for hvilke der er indført et loft over deres tildelinger under samhørighedspolitikken i programmeringsperioden 2014-2020 på 110 % af deres niveau i faste priser for perioden 2007-2013.«
b)
i stk. 3 tilføjes følgende afsnit:
»Første afsnit berører ikke anvendelsen af den frist, der er fastsat i stk. 2b, for budgetforpligtelsen for 2012 for de i nævnte stykke omhandlede medlemsstater.«
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1297/2013,
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 muuttamisesta tiettyjen sääntöjen osalta, jotka koskevat rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden varainhoitoa, maksusitoumusten vapauttamissääntöjä tiettyjen jäsenvaltioiden osalta ja loppumaksun maksamista
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Ennennäkemätön pitkäkestoinen maailmanlaajuinen finanssikriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia, taloudellisia ja sosiaalisia edellytyksiä. Tilanne aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa tietyille jäsenvaltioille vakavia vaikeuksia, jotka liittyvät erityisesti ongelmiin niiden talouskasvussa ja rahoitusvakaudessa sekä alijäämän ja velkaantuneisuuden lisääntymiseen ja jotka johtuvat osittain myös kansainvälisestä talous- ja rahoitusympäristöstä.
(2)
Vaikka finanssikriisin kielteisten vaikutusten torjumiseksi on jo toteutettu merkittäviä toimia, kuten tehty muutoksia lainsäädäntöön, kriisin vaikutukset tuntuvat laajalti reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja kansalaisten elämässä. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu yhä enemmän paineita, joiden helpottamiseksi olisi toteutettava kiireellisesti lisätoimenpiteitä käyttämällä rakennerahastoista ja koheesiorahastosta, jäljempänä ’rahastot’, myönnettävää rahoitusta mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti. Koska rahoitusvaikeudet jatkuvat, on tarpeen pidentää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1311/2011 (3) käyttöön otettujen toimenpiteiden soveltamisaikaa. Nämä toimenpiteet hyväksyttiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 artiklan 2 kohdan, 136 artiklan ja 143 artiklan nojalla.
(3)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 1083/2006 (4) muutettiin asetuksella (EU) N:o 1311/2011 unionin varainhoidon helpottamiseksi, jäsenvaltioissa ja alueilla tehtävien investointien nopeuttamiseksi sekä rahoituksen saatavuuden parantamiseksi siten, että rahastoista maksettavia välimaksuja voidaan korottaa määrään, joka on 10 prosenttiyksikköä suurempi kuin kullekin toimintalinjalle vahvistettu tosiasiallinen osarahoitusosuus, sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joilla on rahoitusvakauteen kohdistuvia vakavia vaikeuksia ja jotka ovat pyytäneet tämän toimenpiteen soveltamista.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 77 artiklan 6 kohdan mukaan korotettua osarahoitusosuutta voi pyytää 31 päivään joulukuuta 2013 asti. Koska jäsenvaltioilla on edelleen rahoitusvakauteen kohdistuvia vakavia vaikeuksia, korotetun osarahoitusosuuden soveltamisaikaa ei kuitenkaan tulisi rajata 31 päivään joulukuuta 2013.
(5)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 antamien päätelmien ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 22 artiklassa säädetyn mukaisesti 10 prosenttiyksikköä suurempaa osarahoitusosuutta sovelletaan ohjelmakauden 2014-2020 osalta 30 päivään kesäkuuta 2016 saakka, jolloin korotusmahdollisuutta tarkastellaan uudelleen. Koska ohjelmakausilla 2007-2013 ja 2014-2020 on päällekkäisyyttä, on tarpeen varmistaa näinä kahtena kautena rahoitustukea saavien jäsenvaltioiden johdonmukainen ja yhdenmukainen kohtelu. Näiden rahoitustukea saavien jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi myös hyödyttävä osarahoitusasteen korotuksesta tukikelpoisuuskauden loppuun saakka ja esitettävä asiaa koskeva vaatimus, vaikka rahoitustukea ei enää tarjota.
(6)
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 tarkoituksena on edistää koheesiovarojen tarkoituksenmukaista keskittämistä vähiten kehittyneille alueille ja jäsenvaltioille. Keskimääräisen asukaskohtaisen tuki-intensiteetin eroavuuksien vähentämiseksi rahastoista kullekin yksittäiselle jäsenvaltiolle myöhemmin annettavien asetusten nojalla siirrettävien varojen enimmäismäärä (tukikatto) on vahvistettava 2,35 prosentiksi suhteessa jäsenvaltion BKT:hen. Tukikattoa sovelletaan vuosikohtaisesti, ja - jos sitä sovelletaan - se vähentää suhteellisesti kaikkia siirtoja (kehittyneempiä alueita ja ”Euroopan alueellinen yhteistyö” -tavoitetta lukuun ottamatta) asianomaiselle jäsenvaltiolle siirrettävien varojen enimmäismäärän saavuttamiseksi. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka liittyivät unioniin ennen vuotta 2013 ja joiden keskimääräinen BKT:n reaalikasvu kaudella 2008-2010 oli alhaisempi kuin - 1 prosenttia, siirrettävien varojen enimmäismäärä on vahvistettava 2,59 prosenttiin niiden BKT:sta.
(7)
Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 jäsenvaltiokohtaiset määrärahat rajataan 110 prosentin tasolle niiden reaalisesta tasosta kaudella 2007-2013. Jäsenvaltioita, joihin tukikaton asettaminen vaikuttaa, on suojeltava paremmin riskiltä, että niille ohjelmakaudella 2007-2013 myönnetyt maksusitoumukset vapautettaisiin ilman eri toimenpiteitä.
(8)
Eurooppa-neuvosto kehotti 8 päivänä helmikuuta 2013 antamissaan päätelmissä komissiota tarkastelemaan käytännön ratkaisuja vuosien 2007-2013 Romanian ja Slovakian kansallisiin määrärahoihin kuuluvien varojen ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan vapauttamisen riskin pienentämiseksi, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 1083/2006 muuttaminen.
(9)
Eurooppa-neuvosto korosti myös tarvetta varmistaa kaikkien otsakkeiden maksujen tason ja profiilin asianmukaisuus maksamatta olevien talousarviositoumusten määrän rajoittamiseksi erityisesti siten, että ilman eri toimenpiteitä tapahtuvaa vapauttamista koskevia sääntöjä sovelletaan kaikissa otsakkeissa. Tästä syystä säännösten, joilla löyhennetään maksusitoumusten vapauttamissääntöjä niiden jäsenvaltioiden osalta, joihin asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 vahvistettu tukikaton asettaminen vaikuttaa, olisi oltava tasapainoisia, kun otetaan huomioon vaikutukset maksamatta oleviin talousarviositoumuksiin.
(10)
Vuosien 2011 ja 2012 vuotuisten maksusitoumusten ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan vapauttamisen laskennan määräaikaa olisi pidennettävä vuodella, mutta vuoden 2012 talousarviositoumukselle, joka on vielä avoinna 31 päivänä joulukuuta 2015, on esitettävä perusteet 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. Tällä määräajan pidennyksellä toimenpideohjelmiin sidottujen varojen käyttöä voidaan parantaa niissä jäsenvaltioissa, joihin koheesiopoliittisten määrärahojen rajaaminen tulevaisuudessa 110 prosentin tasolle niiden reaalisesta tasosta kaudella 2007-2013 vaikuttaa. Tällaista joustavuutta tarvitaan, jotta voidaan puuttua ohjelmien odotettua hitaamman täytäntöönpanon ongelmaan, jota esiintyy erityisesti näissä jäsenvaltioissa.
(11)
Toimenpideohjelmille maksettavan loppumaksun määrää laskettaessa kullekin toimintalinjalle rahastoista myönnettävän tuen enimmäismäärään olisi tehtävä vähäisiä mukautuksia, jotta voidaan optimoida varojen käyttö.
(12)
Kun otetaan huomioon kriisin ennennäkemätön luonne, tukitoimenpiteet on tarpeen hyväksyä nopeasti, minkä vuoksi on aiheellista, että tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(13)
Asetus (EY) N:o 1083/2006 olisi sen vuoksi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1083/2006 seuraavasti:
1)
Muutetaan 77 artikla seuraavasti:
a)
muutetaan 2 kohta seuraavasti:
”2. Poiketen siitä, mitä 53 artiklan 2 kohdassa ja 53 artiklan 4 kohdan toisessa virkkeessä säädetään, ja poiketen liitteessä III säädetyistä enimmäismääristä, välimaksuja ja loppumaksuja korotetaan siten, että ne ovat, tuen enimmäismäärää ylittämättä, 10 prosenttiyksikköä suuremmat kuin kuhunkin toimintalinjaan sovellettava osarahoitusosuus, ja tätä sovelletaan kussakin sellaisessa todennetussa menoilmoituksessa ilmoitettujen uusien tukikelpoisten menojen määrään, joka on toimitettu ohjelmakauden loppuun mennessä, jos jäsenvaltio täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä 21 päivänä joulukuuta 2013, jälkeen:
a)
sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (6) mukaisesti tai muut euroalueen jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen mainitun asetuksen voimaantuloa;
b)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (7) mukaisesti;
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti sen jälkeen, kun sopimus on tullut voimaan.
(6) Neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010, annettu 11 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002, annettu 18 päivänä helmikuuta 2002, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1).”;" 						
b)
kumotaan 6 kohta;
c)
lisätään 12 kohta seuraavasti:
”12. Poiketen siitä, mitä 10 kohdassa säädetään, loppumaksuina maksettu unionin maksuosuus kullekin toimintalinjalle myönnetystä tuesta ei saa toimintalinjan tasolla ylittää yli 10 prosentilla rahastosta maksettavaa enimmäistukimäärää, joka vahvistetaan komission tekemässä toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä. Loppumaksuina maksettu unionin rahoitusosuus ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin ilmoitettu julkinen rahoitusosuus ja kullekin toimintaohjelmalle kustakin rahastosta myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka on vahvistettu komission tekemässä toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä.”
2)
Muutetaan 93 artikla seuraavasti:
a)
lisätään kohta seuraavasti:
”2 b. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 2 kohdassa säädetään, niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden koheesiopoliittiset määrärahat ohjelmakaudella 2014-2020 rajataan 110 prosentin tasolle niiden reaalisesta tasosta kaudella 2007-2013, 1 kohdassa tarkoitettu määräaika vuosina 2007-2012 on niiden toimenpideohjelmien talousarviositoumusvuotta seuraavan kolmannen vuoden joulukuun 31 päivä.”;
b)
lisätään 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Se, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, ei rajoita 2 b kohdassa säädetyn määräajan soveltamista mainitussa kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion vuoden 2012 talousarviositoumukseen.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.