EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2013/54/EU
af 20. november 2013
om visse af flagstatens ansvar for overholdelse og håndhævelse af konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionens indsats inden for søtransport sigter blandt andet på at forbedre arbejds- og levevilkårene om bord for søfarende, sikkerhed og sikring til søs og at forebygge forurening forårsaget af ulykker til søs.
(2)
Unionen er bekendt med, at de fleste ulykker til søs direkte skyldes menneskelige faktorer, navnlig træthed.
(3)
En af hovedmålsætningerne for Unionens politik for søfartssikkerhed er at få elimineret anvendelsen af skibe, der ikke overholder standarderne.
(4)
Den 23. februar 2006 vedtog Den Internationale Arbejdsorganisation med ønsket om at skabe et enkelt, sammenhængende og ajourført instrument, der også omfatter de grundlæggende principper, der er knæsat i andre internationale arbejdskonventioner, konventionen af 2006 om søfarendes arbejdsforhold (MLC 2006).
(5)
I henhold til artikel VIII heri skal MLC 2006 træde i kraft 12 måneder efter den dato, hvor der er registreret ratifikationer af mindst 30 ILO-medlemsstater med en samlet andel af verdens bruttotonnage for skibe på 33 %. Denne betingelse blev opfyldt den 20. august 2012, og MLC 2006 trådte derfor i kraft den 20. august 2013.
(6)
Ved Rådets beslutning 2007/431/EF (3) fik medlemsstaterne bemyndigelse til at ratificere MLC 2006, og medlemsstaterne opfordres indtrængende til at ratificere den så hurtigt som muligt.
(7)
MLC 2006 fastlægger globale minimumstandarder for at sikre alle søfarende ret til rimelige leve- og arbejdsvilkår uanset deres nationalitet og flaget på det skib, som de arbejder på, og for at skabe fælles spilleregler.
(8)
Forskellige dele af MLC 2006 indføres i særskilte EU-instrumenter med hensyn til både flagstatens og havnestatens ansvar. Målet med dette direktiv er at indføre visse bestemmelser om overholdelse og håndhævelse som omhandlet i afsnit 5 i MLC 2006, som vedrører de dele af MLC 2006, for hvilke de påkrævede bestemmelser om overholdelse og håndhævelse endnu ikke er vedtaget. Disse dele svarer til de elementer, der er angivet i bilaget til Rådets direktiv 2009/13/EF (4).
(9)
Direktiv 2009/13/EF gennemfører den aftale, der er indgået mellem European Community Shipowners' Associations (ECSA) og European Transport Workers' Federation (ETF) om konventionen om søfarendes arbejdsforhold af 2006 (»aftalen«), der er knyttet som bilag dertil. Nærværende direktiv berører ikke direktiv 2009/13/EF og bør derfor sikre overholdelse af gunstigere bestemmelser i EU-retten i overensstemmelse med direktiv 2009/13/EF.
(10)
Selv om Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/21/EF (5) omhandler flagstatens ansvar ved at gennemføre den frivillige IMO-audit for medlemsstaterne i EU-lovgivningen og ved at indføre kvalitetscertificering af de nationale søfartsmyndigheder, vil et separat direktiv, som omhandler standarder for arbejdsforhold for søfarende, være mere hensigtsmæssigt og tydeligere afspejle de forskellige formål og procedurer uden at berøre direktiv 2009/21/EF.
(11)
Direktiv 2009/21/EF finder anvendelse på IMO-konventioner. Under alle omstændigheder kan medlemsstaterne udvikle, gennemføre og opretholde et kvalitetsstyringssystem for de operationelle dele af deres søfartsmyndigheders flagstatsrelaterede aktiviteter, der henhører under dette direktivs anvendelsesområde.
(12)
Medlemsstaterne bør sikre, de effektivt opfylder deres forpligtelser som flagstater med hensyn til gennemførelse af de relevante dele af MLC 2006 af skibe, der fører deres flag. Når en medlemsstat indfører et effektivt system til kontrolmekanismer, herunder inspektioner, kan den, når det er hensigtsmæssigt, give bemyndigelse til offentlige institutioner eller andre organisationer, jf. forskrift 5.1.2 i MLC 2006 og på konventionens betingelser.
(13)
I henhold til artikel 2, stk. 3, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1406/2002 (6) omfatter mandatet for Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerhed som en kerneopgave, at agenturet samarbejder med medlemsstaterne om, efter anmodning fra en medlemsstat, at tilvejebringe relevante oplysninger med henblik på at støtte kontrollen med anerkendte organisationer, som udfører opgaver på den medlemsstats vegne, uden at dette berører flagstatens rettigheder og forpligtelser.
(14)
Målene for dette direktiv kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne og kan derfor på grund af handlingens omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går dette direktiv ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(15)
Anvendelsen af dette direktiv bør under ingen omstændigheder føre til en forringelse af søfarendes nuværende beskyttelsesniveau i henhold til EU-retten -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
Genstand
Dette direktiv fastlægger regler med henblik på at sikre, at medlemsstaterne effektivt opfylder deres forpligtelser som flagstater med hensyn til gennemførelsen af de relevante dele af MLC 2006. Dette direktiv berører ikke direktiv 2009/13/EF og 2009/21/EF og eventuelle højere standarder for søfarendes leve- og arbejdsvilkår fastsat deri.
Artikel 2
Definitioner
Ud over de relevante definitioner i bilaget til direktiv 2009/13/EF forstås i dette direktiv ved:
»de relevante dele af MLC 2006«: de dele af MLC 2006, hvis indhold kan anses for at svare til bestemmelserne i bilaget til direktiv 2009/13/EF.
Artikel 3
Kontrol med overholdelse
1. Medlemsstaterne sikrer, at der indføres effektive og hensigtsmæssige håndhævelses- og kontrolmekanismer, herunder inspektioner med de mellemrum, som er fastsat i MLC 2006, med henblik på at sikre, at leve- og arbejdsforholdene for søfarende på skibe, der fører deres flag, til stadighed opfylder kravene i de relevante dele af MLC 2006.
2. Hvad angår skibe med en bruttotonnage under 200, som ikke sejler i international fart, kan medlemsstaterne i samråd med de relevante organisationer for redere og søfarende beslutte, jf. artikel II, stk. 6, i MLC 2006, at tilpasse kontrolmekanismerne, herunder inspektionerne, for at tage hensyn til de specifikke forhold, der gælder for disse skibe.
3. Medlemsstaterne kan når de opfylder deres forpligtelser i henhold til denne artikel om nødvendigt bemyndige offentlige institutioner eller andre organisationer, herunder i en anden medlemsstat med dennes samtykke, som de anerkender som havende tilstrækkelig kapacitet, kompetence og uafhængighed til at foretage inspektionerne. En medlemsstat forbliver under alle omstændigheder fuldt ansvarlig for inspektionen af de pågældende søfarendes leve- og arbejdsforhold på skibe, der fører den pågældende medlemsstats flag. Denne bestemmelse berører ikke Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/15/EF (7).
4. Medlemsstaterne fastsætter klare mål og standarder for forvaltningen af deres inspektionssystemer samt passende overordnede procedurer for deres vurdering af, i hvilket omfang disse mål og standarder nås.
5. Hver medlemsstat sikrer, at søfarende om bord på skibe, der fører den pågældende medlemsstats flag, har adgang til en kopi af aftalen. Adgangen kan være elektronisk.
Artikel 4
Personale med ansvar for kontrol med overholdelse
1. Medlemsstaterne sikrer, at personale, herunder ansatte i de institutioner eller andre organisationer (»anerkendte organisationer« som defineret i MLC 2006), der er bemyndiget til at foretage inspektioner i overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, og som har ansvaret for at kontrollere den korrekte gennemførelse af de relevante dele af MLC 2006, har den uddannelse, den kompetence, de referencerammer, den fulde retlige bemyndigelse, den status og den uafhængighed, der er nødvendig eller ønskelig for at kunne gennemføre denne kontrol og sikre overholdelse af de relevante dele af MLC 2006. Inspektører skal i overensstemmelse med MLC 2006 have beføjelse til om nødvendigt at tage skridt til at forbyde et skib at forlade havnen, før der er truffet de nødvendige foranstaltninger.
2. Alle bemyndigelser, der gives med hensyn til inspektioner, skal som minimum give den anerkendte organisation beføjelse til at kræve, at de mangler, som den konstaterer i de søfarendes leve- og arbejdsvilkår, udbedres, og til på anmodning af en havnestat at foretage inspektioner i denne henseende.
3. Hver medlemsstat indfører:
a)
et system til at sikre, at det arbejde, som de anerkendte organisationer udfører, hvilket omfatter fremlæggelse af oplysninger om alle gældende nationale love og forskrifter og relevante internationale instrumenter, er fyldestgørende, og
b)
procedurer for kommunikation og tilsyn med disse organisationer.
4. Hver medlemsstat tilsender Det Internationale Arbejdsbureau en aktuel liste over alle anerkendte organisationer, der har bemyndigelse til at handle på dens vegne, og ajourfører denne liste. Listen skal angive, hvilke opgaver de anerkendte organisationer har bemyndigelse til at varetage.
Artikel 5
Procedurer for klager om bord, håndtering af klager og korrigerende foranstaltninger
1. Hver medlemsstat sikrer, at dens love eller forskrifter indeholder passende procedurer for klager om bord.
2. Hvis en medlemsstat modtager en klage, som den ikke anser for klart ubegrundet, eller får bevis for, at et skib, der fører dens flag, ikke opfylder kravene i de relevante dele af MLC 2006, eller at der er alvorlige mangler i dets gennemførelsesforanstaltninger, træffer medlemsstaten alle nødvendige foranstaltninger med henblik på at undersøge sagen og sikre, at der træffes de nødvendige foranstaltninger for at afhjælpe de konstaterede mangler.
3. Personale, der behandler eller bliver bekendt med klager, behandler kilden til klager over farer eller mangler vedrørende søfarendes leve- og arbejdsvilkår eller en overtrædelse af love eller forskrifter fortroligt og tilkendegiver ikke over for rederen, rederens repræsentant eller føreren af skibet, at en inspektion er foretaget som følge af en sådan klage.
Artikel 6
Rapporter
1. I de rapporter, som Kommissionen udarbejder i henhold til artikel 9 i direktiv 2009/21/EF, behandler den forhold, der henhører under nærværende direktivs anvendelsesområde.
2. Kommissionen forelægger senest den 31. december 2018 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen og anvendelsen af forskrift 5.3 i MLC 2006 om ansvar i forbindelse med levering af arbejdskraft. Rapporten kan, hvis det er relevant, indeholde forslag til foranstaltninger til at forbedre leve- og arbejdsvilkårene i søfartssektoren.
Artikel 7
Gennemførelse
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 31. marts 2015. De meddeler straks Kommissionen teksten til disse love og bestemmelser.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale love og bestemmelser, som de vedtager på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 8
Ikrafttræden
Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 9
Adressater
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Strasbourg, den 20. november 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/54/EU,
annettu 20 päivänä marraskuuta 2013,
merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen noudattamiseen ja täytäntöönpanon valvontaan liittyvistä tietyistä lippuvaltion velvollisuuksista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unionin meriliikenteen alalla toteuttamilla toimilla pyritään muun muassa kohentamaan merenkulkijoiden asumis- ja työskentelyolosuhteita aluksilla, parantamaan meriturvallisuutta heidän turvallisuuttaan sekä ehkäisemään merionnettomuuksien aiheuttamaa pilaantumista.
(2)
Unioni on selvillä siitä, että useimmat merionnettomuudet johtuvat suoraan inhimillisistä tekijöistä, etenkin väsymyksestä.
(3)
Unionin meriturvallisuuspolitiikan tärkeimpiä tavoitteita on poistaa alikuntoiset alukset liikenteestä.
(4)
Kansainvälinen työjärjestö (ILO) hyväksyi 23 päivänä helmikuuta 2006 merityötä koskevan vuoden 2006 yleissopimuksen, jäljempänä ’vuoden 2006 merityösopimus’, jonka avulla haluttiin laatia yksi yhtenäinen ja ajan tasalla oleva väline, joka sisältää myös ne perusperiaatteet, jotka sisältyvät muihin kansainvälisiin työtä koskeviin yleissopimuksiin.
(5)
Vuoden 2006 merityösopimuksen VIII artiklan mukaan kyseinen sopimus tulee voimaan 12 kuukauden kuluttua siitä päivästä, jolloin vähintään 30 ILOn jäsenvaltion ratifioinnit on rekisteröity edellyttäen, että niiden osuus maailman alusten bruttovetoisuudesta on 33 prosenttia. Tämä edellytys täyttyi 20 päivänä elokuuta 2012, ja vuoden 2006 merityösopimus tuli näin ollen voimaan 20 päivänä elokuuta 2013.
(6)
Jäsenvaltiot on valtuutettu ratifioimaan vuoden 2006 merityösopimus neuvoston päätöksellä 2007/431/EY (3). Jäsenvaltioita kehotetaan ratifioimaan se mahdollisimman pian.
(7)
Vuoden 2006 merityösopimuksessa vahvistetaan yleismaailmalliset vähimmäisvaatimukset, joiden tarkoituksena on turvata kaikkien merenkulkijoiden oikeus asianmukaisiin asumis- ja työskentelyolosuhteisiin riippumatta heidän kansalaisuudestaan ja siitä, minkä lipun alla heidän aluksensa purjehtivat, ja luoda tasapuoliset toimintaedellytykset.
(8)
Vuoden 2006 merityösopimuksen eri osia on sisällytetty unionin eri säädöksiin sekä lippuvaltion että satamavaltion velvoitteiden osalta. Tämän direktiivin tavoitteena on ottaa käyttöön eräitä vuoden 2006 merityösopimuksen 5 osastoon kuuluvia lainsäädännön noudattamista ja täytäntöönpanon valvontaa koskevia määräyksiä, jotka liittyvät vuoden 2006 merityösopimuksen sellaisiin osiin, joiden osalta vaadittuja lainsäädännön noudattamista ja täytäntöönpanon valvontaa koskevia määräyksiä ei ole vielä annettu. Nämä osat vastaavat neuvoston direktiivin 2009/13/EY (4) liitteessä mainittuja seikkoja.
(9)
Direktiivillä 2009/13/EY pannaan täytäntöön kyseisen direktiivin liitteenä oleva Euroopan yhteisön kansallisten varustamoyhdistysten keskusjärjestön (ECSA) ja Euroopan kuljetustyöntekijöiden liiton (ETF) merityötä koskevasta vuoden 2006 yleissopimuksesta tekemä sopimus, jäljempänä ’sopimus’. Tämä direktiivi ei vaikuta direktiiviin 2009/13/EY, ja sillä olisi näin ollen varmistettava edullisempien unionin oikeuden säännösten noudattaminen mainitun direktiiviin mukaisesti.
(10)
Vaikka Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/21/EY (5) säännellään lippuvaltion velvollisuuksia sisällyttämällä IMOn jäsenvaltioiden vapaaehtoinen auditointijärjestelmä unionin lainsäädäntöön ja ottamalla käyttöön kansallisten merenkulkuviranomaisten laadun sertifiointi, merityöehdoista olisi asianmukaisempaa säätää erillisessä direktiivissä, joka vastaisi selkeämmin erilaisia tarkoituksia ja menettelyjä vaikuttamatta direktiiviin 2009/21/EY.
(11)
Direktiiviä 2009/21/EY sovelletaan IMOn yleissopimuksiin. Jäsenvaltiot voisivat joka tapauksessa laatia ja toteuttaa laadunhallintajärjestelmän tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia merenkulkuhallintonsa lippuvaltiotoimintaan liittyviä operatiivisia osia varten ja ylläpitää sitä.
(12)
Jäsenvaltioiden olisi huolehdittava siitä, että ne täyttävät tosiasiallisesti velvollisuutensa lippuvaltioina siltä osin kuin on kyse vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisten osien täytäntöönpanosta niiden lipun alla purjehtivilla aluksilla. Luodessaan tehokasta järjestelmää seurantamekanismeja varten, tarkastukset mukaan lukien, jäsenvaltiot voisivat tarvittaessa antaa valtuutuksen julkisille laitoksille tai muille vuoden 2006 merityösopimuksen säännössä 5.1.2 tarkoitetuille organisaatioille siinä määriteltyjen ehtojen mukaisesti.
(13)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1406/2002 (6) 2 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan Euroopan meriturvallisuusviraston toimenkuvaan kuuluu keskeisenä tehtävänä toimittaa jäsenvaltion pyynnöstä ja yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa asiaankuuluvia tietoja sellaisten hyväksyttyjen järjestöjen valvonnan tukemiseksi, jotka toimivat kyseisen jäsenvaltion puolesta, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta lippuvaltion oikeuksiin ja velvollisuuksiin.
(14)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(15)
Tämän direktiivin soveltaminen ei saisi missään olosuhteissa johtaa unionin oikeuden mukaisen merenkulkijoiden suojelun nykyisen tason laskemiseen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Kohde
Tässä direktiivissä vahvistetaan säännöt sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot täyttävät tosiasiallisesti velvollisuutensa lippuvaltioina vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisten osien täytäntöönpanon suhteen. Tämä direktiivi ei rajoita direktiivin 2009/13/EY eikä direktiivin 2009/21/EY eikä minkään niissä vahvistettujen merenkulkijoiden asumis- ja työskentelyolosuhteita koskevien korkeampien normien soveltamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä sovelletaan direktiivin 2009/13/EY liitteessä vahvistettujen määritelmien lisäksi seuraavaa määritelmää:
’vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisilla osilla’ tarkoitetaan niitä vuoden 2006 merityösopimuksen osia, joiden sisällön voidaan katsoa vastaavan direktiivin 2009/13/EY liitteessä olevia säännöksiä.
3 artikla
Lainsäädännön noudattamisen seuranta
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että otetaan käyttöön tehokkaat ja asianmukaiset täytäntöönpanon valvontaa koskevat mekanismit ja seurantamekanismit, vuoden 2006 merityösopimuksen mukaisin väliajoin suoritettavat tarkastukset mukaan lukien, sen varmistamiseksi, että merenkulkijoiden asumis- ja työskentelyolosuhteet jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivilla aluksilla täyttävät vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisten osien vaatimukset nyt ja jatkossa.
2. Jäsenvaltiot voivat asianomaisia varustamojen ja merenkulkijoiden järjestöjä kuultuaan päättää mukauttaa vuoden 2006 merityösopimuksen II artiklan 6 kappaleen mukaisesti seurantamekanismeja, tarkastukset mukaan lukien, sellaisten alusten osalta, joiden bruttovetoisuus on alle 200 ja joita ei käytetä kansainvälisessä liikenteessä, tällaisiin aluksiin liittyvien erityisolosuhteiden huomioon ottamiseksi.
3. Jäsenvaltiot voivat tämän artiklan mukaisia velvoitteita täyttäessään tarvittaessa valtuuttaa sellaisia julkisia laitoksia tai muita organisaatioita, myös toisen jäsenvaltion laitoksia tai organisaatioita edellyttäen, että kyseinen toinen jäsenvaltio siihen suostuu, joilla ne katsovat olevan riittävät resurssit, pätevyys ja riippumattomuus, suorittamaan tarkastuksia. Jäsenvaltiolla on kuitenkin aina täysi vastuu sen lipun alla purjehtivien alusten merenkulkijoiden asumis- ja työskentelyolosuhteiden tarkastuksista. Tätä säännöstä sovelletaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/15/EY (7) soveltamista.
4. Jäsenvaltioiden on asetettava tarkastusjärjestelmiensä hallinnoinnille selkeät tavoitteet ja vaatimukset sekä otettava käyttöön menettelyt, joiden avulla näiden tavoitteiden saavuttamista ja vaatimusten täyttymistä voidaan seurata.
5. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lipun alla purjehtivien alusten merenkulkijoiden saatavilla on jäljennös sopimuksesta. Jäljennös voi olla sähköisessä muodossa.
4 artikla
Lainsäädännön noudattamisen seurannasta vastaava henkilöstö
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että henkilöstöllä, myös laitosten tai muiden vuoden 2006 merityösopimuksessa tarkoitettujen hyväksyttyjen organisaatioiden henkilöstöllä, joka on valtuutettu suorittamaan 3 artiklan 3 kohdan mukaisia tarkastuksia ja vastaa vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisten osien asianmukaisen täytäntöönpanon tarkistamisesta, on tarvittava tai toivottava koulutus, pätevyys, toimeksianto, täydet oikeudelliset valtuudet, asema ja riippumattomuus, jotta henkilöstö voi suorittaa kyseisen tarkistamisen ja varmistaa vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisten osien noudattamisen. Vuoden 2006 merityösopimuksen mukaisesti tarkastajilla on oikeus estää asianmukaisin toimenpitein aluksen lähtö satamasta, kunnes tarvittavat toimet on toteutettu.
2. Kaikissa tarkastuksia varten annetuissa valtuutuksissa on annettava hyväksytylle organisaatiolle vähintään oikeus vaatia merenkulkijoiden asumis- ja työskentelyolosuhteissa havaitsemiensa puutteiden korjaamista ja suorittaa niihin liittyviä tarkastuksia satamavaltion pyynnöstä.
3. Kunkin jäsenvaltion on otettava käyttöön
a)
järjestelmä, jonka avulla varmistetaan hyväksyttyjen organisaatioiden työskentelyn asianmukaisuus, mikä käsittää tiedot kaikista sovellettavista kansallisista laeista ja määräyksistä sekä asiaan liittyvistä kansainvälisistä välineistä; ja
b)
viestintätapoja, joiden avulla voidaan pitää yhteyttä kyseisiin organisaatioihin ja valvoa niitä.
4. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava Kansainväliselle työtoimistolle ajan tasalla oleva luettelo kaikista hyväksytyistä organisaatioista, jotka on valtuutettu toimimaan sen puolesta, ja pidettävä luettelo ajan tasalla. Luettelossa on eriteltävä ne tehtävät, joita hyväksytyt organisaatiot on valtuutettu suorittamaan.
5 artikla
Aluksilla sovellettavat valitusmenettelyt, valitusten käsittely ja korjaavat toimenpiteet
1. Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että sen lakeihin tai asetuksiin sisältyy aluksilla tehtäviä valituksia koskevat asianmukaiset valitusmenettelyt.
2. Jos jäsenvaltiolle tehdään valitus, jota se ei pidä ilmeisen perusteettomana, tai jos se saa todisteita siitä, että sen lipun alla purjehtiva alus ei ole vuoden 2006 merityösopimuksen olennaisten osien vaatimusten mukainen tai että sen täytäntöönpanotoimenpiteissä on vakavia puutteita, kyseisen jäsenvaltion on ryhdyttävä tarvittaviin toimenpiteisiin asian tutkimiseksi ja varmistettava, että ryhdytään toimiin havaittujen puutteiden korjaamiseksi.
3. Valituksia käsittelevän tai niistä tietoiseksi tulevan henkilöstön on pidettävä salassa niiden tiedot, jotka ovat tehneet huomautuksen tai valituksen väitetyistä vaaroista tai puutteista merenkulkijoiden asumis- ja työskentelyolosuhteissa tai lakien ja määräysten vastaisesta menettelystä, ja pidättäydyttävä vihjaamasta varustamolle tai sen edustajalle tai laivanisännälle, että tarkastus perustui tällaiseen huomautukseen tai valitukseen.
6 artikla
Kertomukset
1. Komissio käsittelee direktiivin 2009/21/EY 9 artiklan mukaisesti laadittavissa kertomuksissaan tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia asioita.
2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen vuoden 2006 merityösopimuksen työnvälitykseen liittyviä velvollisuuksia koskevan säännön 5.3 täytäntöönpanosta ja soveltamisesta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018. Kertomukseen sisältyy tarvittaessa ehdotuksia toimenpiteiksi, joilla parannetaan merenkulkualan asumis- ja työskentelyolosuhteita.
7 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne julkaistaan virallisesti. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten nämä viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
9 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 20 päivänä marraskuuta 2013.