RÅDETS DIREKTIV 2013/1/EU
af 20. december 2012
om ændring af direktiv 93/109/EF for så vidt angår nærmere regler for valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 22, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet (1),
efter en særlig lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Alle unionsborgeres valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet i den medlemsstat, hvor de har bopæl, anerkendes i artikel 20, stk. 2, litra b), i traktaten om Den Europæiske Unions Funktionsmåde og artikel 39, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. Rådets direktiv 93/109/EF af 6. december 1993 om fastsættelse af de nærmere regler for valgret og valgbarhed ved valg til Europa-Parlamentet for unionsborgere, der har bopæl i en medlemsstat, hvor de ikke er statsborgere (2), fastlægger reglerne for udøvelse af denne ret.
(2)
Kommissionens rapport af 12. december 2006 og af 27. oktober 2010 om anvendelse af direktiv 93/109/EF ved valget i 2004 og ved valget i 2009 har vist, at der er behov for at ændre visse bestemmelser i direktiv 93/109/EF.
(3)
Ifølge direktiv 93/109/EF er en unionsborger, der har fortabt sin valgbarhed i henhold til enten bopælslandets eller hjemlandets lovgivning, ikke valgbar i bopælslandet ved valg til Europa-Parlamentet. I den forbindelse kræver direktiv 93/109/EF, at unionsborgeren ved sin anmeldelse som kandidat i en anden medlemsstat end hjemlandet fremlægger en attest fra de vedkommende myndigheder i hjemlandet, hvoraf det fremgår, at den pågældende ikke har fortabt retten til at opstille i dette land, eller at myndighederne ikke har kendskab til en sådan fortabelse.
(4)
De problemer, som disse unionsborgere oplever med at finde de vedkommende myndigheder, som skal udstede nævnte attest, og med at få udstedt attesten i tide, udgør en hindring for udøvelsen af valgbarheden og bidrager til, at kun få valgbare unionsborgere lader sig opstille til valg til Europa-Parlamentet i deres bopælsland.
(5)
Kravet til disse borgere om at fremlægge en sådan attest bør derfor ophæves og erstattes af en erklæring om, at den pågældende person ikke har fortabt sin valgbarhed til Europa-Parlamentet, der skal indeholdes i den formelle erklæring, som det kræves, disse borgere fremlægger, som en del af deres anmeldelse.
(6)
Det bør kræves, at bopælslandet giver hjemlandet meddelelse om sådanne erklæringer, for at undersøge hvorvidt unionsborgeren faktisk har fortabt sin valgbarhed til Europa-Parlamentet i hjemlandet. Ved modtagelse af denne meddelelse bør hjemlandet fremsende de relevante oplysninger til bopælslandet inden for en tidsfrist, der gør det muligt at foretage en effektiv vurdering af kandidatens opstillingsberettigelse.
(7)
Fremsender hjemlandet ikke nævnte oplysninger rettidigt, bør dette ikke medføre fortabelse af valgbarhed i bopælslandet. Hvis de relevante oplysninger gives på et senere tidspunkt, bør bopælslandet gennem passende foranstaltninger og i henhold til procedurer fastlagt i dets nationale lovgivning sikre, at unionsborgere, som har fortabt retten til at opstille i deres hjemland, og som er blevet optaget på valglisterne eller allerede er blevet valgt, forhindres i at blive valgt eller i at udøve deres mandat.
(8)
Eftersom proceduren for opstillingsberettigelse i en medlemsstat nødvendigvis omfatter yderligere administrative skridt for en statsborger fra en anden medlemsstat end proceduren for statsborgere fra nævnte medlemsstat, bør det være muligt for medlemsstaterne at fastsætte en særlig tidsfrist for anmeldelse som kandidat for unionsborgere, som ikke er statsborgere i medlemsstaten end den, der er fastsat for nationale statsborgere. Enhver forskel i tidsfristen bør begrænses til det, der er nødvendigt og rimeligt for at tage hensyn til hjemlandets meddelelse af oplysninger i god tid med henblik på at afvise en kandidat, inden der opstilles kandidater. Fastsættelse af en særlig tidsfrist bør ikke berøre tidsfristerne for andre medlemsstaters forpligtelse til at fremsende oplysninger i henhold til direktiv 93/109/EF.
(9)
For at lette kommunikationen mellem de nationale myndigheder bør medlemsstaterne udpege et kontaktpunkt, der har ansvaret for at meddele oplysninger om sådanne kandidater.
(10)
For at sikre en mere effektiv identifikation af kandidater, som både er optaget på valglisten i deres hjemland og på valglisten i bopælslandet, bør listen over oplysninger, som kræves af unionsborgere ved anmeldelse som kandidat i bopælslandet, indeholde deres fødselsdato og fødested og seneste bopælsadresse i deres hjemland.
(11)
I henhold til den fælles politiske erklæring af 28. september 2011 fra medlemsstaterne og Kommissionen om forklarende dokumenter har medlemsstaterne forpligtet sig til i tilfælde, hvor det er berettiget, at lade meddelelsen af gennemførelsesforanstaltninger ledsage af et eller flere dokumenter, der forklarer forholdet mellem et direktivs bestanddele og de tilsvarende dele i de nationale gennemførelsesinstrumenter. I forbindelse med dette direktiv finder lovgiver, at fremsendelse af sådanne dokumenter er berettiget.
(12)
Direktiv 93/109/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DETTE DIREKTIV:
Artikel 1
I direktiv 93/109/EF foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 6 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1 affattes således:
»1. En unionsborger, der har bopæl i en medlemsstat uden at være statsborger i landet, og som ved en individuel retslig eller administrativ afgørelse, forudsat at sidstnævnte kan gøres til genstand for retslig prøvelse, har fortabt sin valgbarhed i henhold til enten bopælslandets eller hjemlandets lovgivning, er ikke valgbar i bopælslandet ved valg til Europa-Parlamentet.«
b)
Stk. 2 affattes således:
»2. Bopælslandet forsikrer sig om, at en unionsborger, der har tilkendegivet ønske om at udøve sin ret til at lade sig opstille i landet, ikke har fortabt denne ret i hjemlandet ved en individuel retslig eller administrativ afgørelse, forudsat at sidstnævnte kan gøres til genstand for retslig prøvelse.«
c)
Følgende stykker tilføjes:
»3. Med henblik på gennemførelse af denne artikels stk. 2 fremsender bopælslandet den i artikel 10, stk. 1, omhandlede erklæring til hjemlandet. I samme øjemed fremsendes de fornødne og foreliggende oplysninger fra hjemlandet på behørig vis inden for fem arbejdsdage efter modtagelsen af meddelelsen eller, hvis det er muligt, inden for en kortere tidsfrist, hvis bopælslandet har anmodet herom. Disse oplysninger må kun omfatte angivelser, som er absolut nødvendige for gennemførelsen af denne artikel, og de må kun anvendes til dette formål.
Hvis bopælslandet ikke modtager oplysningerne inden for tidsfristen, accepteres kandidaten alligevel som kandidat.
4. Afkræfter oplysningerne erklæringens indhold, træffer bopælslandet, uanset om det modtager oplysningerne inden for tidsfristen eller senere, de nødvendige foranstaltninger i henhold til national lovgivning til at forhindre den pågældende i at lade sig opstille, eller hvis dette ikke er muligt, til at forhindre den pågældende i at blive valgt eller i at udøve sit mandat.
5. Medlemsstaterne udpeger et kontaktpunkt til at modtage og videregive de oplysninger, der er nødvendige for anvendelsen af stk. 3. De meddeler Kommissionen navn på og kontaktoplysninger for kontaktpunktet og alle ajourførte oplysninger eller ændringer vedrørende kontaktpunktet. Kommissionen fører en liste over kontaktpunkterne og stiller den til rådighed for medlemsstaterne.«.
2)
I artikel 10 foretages følgende ændringer:
a)
Stk. 1, litra a) affattes således:
»a)
nationalitet, fødselsdato og fødested, seneste adresse i hjemlandet og adresse i valgområdet i bopælslandet«.
b)
I stk. 1 tilføjes følgende litra:
»d)
at vedkommende ikke har fortabt retten til at opstille i hjemlandet gennem en individuel retslig eller administrativ afgørelse, forudsat at sidstnævnte kan gøres til genstand for retslig prøvelse.«
c)
Stk. 2 udgår.
Artikel 2
1. Medlemsstaterne sætter de nødvendige love og administrative bestemmelser i kraft for at efterkomme dette direktiv senest den 28. januar 2014. De underretter straks Kommissionen herom.
Disse love og bestemmelser skal ved vedtagelsen indeholde en henvisning til dette direktiv eller skal ved offentliggørelsen ledsages af en sådan henvisning. De nærmere regler for henvisningen fastsættes af medlemsstaterne.
2. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.
Artikel 3
Dette direktiv træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 4
Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. december 2012.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/1/EU,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2012,
direktiivin 93/109/EY muuttamisesta niille unionin kansalaisille, jotka asuvat jäsenvaltiossa mutta eivät ole sen kansalaisia, Euroopan parlamentin vaaleissa kuuluvaa vaalikelpoisuutta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 22 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin jokaisen kansalaisen äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu, tunnustetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 39 artiklan 1 kohdassa. Niille unionin kansalaisille, jotka asuvat jäsenvaltiossa, mutta eivät ole sen kansalaisia, Euroopan parlamentin vaaleissa kuuluvaa äänioikeutta ja vaalikelpoisuutta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 6 päivänä joulukuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/109/EY (2) säädetään tämän oikeuden käyttöä koskevista säännöistä.
(2)
Komissio on 12 päivänä joulukuuta 2006 ja 27 päivänä lokakuuta 2010 antanut kertomukset direktiivin 93/109/EY soveltamisesta vuoden 2004 vaaleissa ja vuoden 2009 vaaleissa; kertomuksesta käy ilmi, että tiettyjä direktiivin 93/109/EY säännöksiä olisi muutettava.
(3)
Direktiivissä 93/109/EY säädetään, että unionin kansalainen, joka on menettänyt vaalikelpoisuutensa joko asuinjäsenvaltion tai kotijäsenvaltion lain nojalla, ei saa käyttää tätä oikeutta asuinvaltiossa Euroopan parlamentin vaaleissa. Tämän vuoksi direktiivissä 93/109/EY edellytetään, että unionin kansalaisen on muussa jäsenvaltiossa kuin kotijäsenvaltiossaan ehdokkaaksi asettumistaan koskevan ilmoituksen jättämisen yhteydessä myös esitettävä kotijäsenvaltionsa toimivaltaisten hallintoviranomaisten antama todistus siitä, että kyseinen henkilö ei ole menettänyt vaalikelpoisuuttaan kotijäsenvaltiossaan tai että näillä ei ole tietoa kyseisen oikeuden menettämisestä.
(4)
Asianomaisilla kansalaisilla on ollut vaikeuksia saada selville, millä viranomaisella on valtuudet antaa kyseinen todistus, ja saada todistusta ajoissa; nämä vaikeudet estävät vaalikelpoisia henkilöitä käyttämästä oikeuttaan asettua ehdokkaaksi ja vaikuttavat osaltaan siihen, että harva unionin kansalainen asettuu ehdokkaaksi Euroopan parlamentin vaaleissa asuinvaltiossaan.
(5)
Tämän vuoksi mainituille kansalaisille asetettu vaatimus esittää kyseinen todistus olisi kumottava, ja se olisi korvattava lausunnolla, että hän ei ole menettänyt vaalikelpoisuuttaan Euroopan parlamentin vaaleissa; tämä lausunto olisi sisällytettävä siihen muodolliseen ilmoitukseen, joka näiden kansalaisten on esitettävä ehdokkaaksi asettumistaan koskevan ilmoituksen yhteydessä.
(6)
Asuinjäsenvaltio olisi velvoitettava toimittamaan muodolliset ilmoitukset kotijäsenvaltiolle, jotta voidaan varmentaa, oliko unionin kansalainen menettänyt vaalikelpoisuutensa Euroopan parlamentin vaaleissa kotijäsenvaltiossa. Ilmoituksen saatuaan kotijäsenvaltion olisi toimitettava asuinjäsenvaltiolle asiaa koskevat tiedot sellaisessa määräajassa, joka mahdollistaa ehdokkaan vaalikelpoisuuden arvioimisen asianmukaisesti.
(7)
Vaalikelpoisuutta asuinjäsenvaltiossa ei tulisi evätä sillä perusteella, että kotijäsenvaltio ei ole toimittanut tietoja ajoissa. Siinä tapauksessa, että asianomaiset tiedot toimitetaan myöhemmässä vaiheessa, asuinjäsenvaltion tulisi asianmukaisin toimenpitein kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti varmistaa, että unionin kansalaisia, jotka eivät ole vaalikelpoisia kotijäsenvaltiossaan ja jotka on merkitty vaaliluetteloon tai jotka on jo valittu, estetään tulemasta valituksi tai toimimasta heille annetussa tehtävässä.
(8)
Koska toisen jäsenvaltion kansalaisen vaalikelpoisuuden toteamismenettelyyn sisältyy jäsenvaltiossa väistämättä enemmän toimia kuin vastaavaan oman maan kansalaista koskevaan menettelyyn, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus asettaa eri määräaika sellaisten unionin kansalaisten, jotka eivät ole kyseisen valtion kansalaisia, ehdokkaaksi asettumista varten kuin omille kansalaisilleen. Määräaikojen poikkeama olisi rajoitettava siihen, mikä on välttämätöntä ja oikeasuhteista, jotta kotijäsenvaltion toimittamat tiedot voidaan ottaa ajoissa huomioon ja ehdokkaaksi asettumista koskeva ilmoitus tarvittaessa hylätä ennen ehdokkaiden nimeämistä. Tällaisen erillisen määräajan asettaminen ei saisi vaikuttaa niitä muille jäsenvaltioille vahvistettuja velvoitteita koskeviin määräaikoihin, jotka liittyvät tietojen toimittamiseen direktiivin 93/109/EY mukaisesti.
(9)
Kansallisten viranomaisten keskinäisen viestinnän helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä yksi yhteyspiste, jonka tehtävänä on kyseisiä ehdokkaita koskevien tietojen toimittaminen.
(10)
Jotta sekä koti- että asuinjäsenvaltionsa listoille merkityt ehdokkaat voidaan tunnistaa tehokkaammin, ehdokkaaksi asuinjäsenvaltiossa ilmoittautuvilta unionin kansalaisilta vaadittavien tietojen luetteloa olisi täydennettävä kyseisten kansalaisten syntymäajalla ja -paikalla sekä viimeisellä kotijäsenvaltiossa käytössä olleella osoitteella.
(11)
Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, josta käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.
(12)
Direktiivi 93/109/EY olisi näin ollen muutettava,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 93/109/EY seuraavasti:
1)
Muutetaan 6 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Unionin kansalainen, joka asuu jäsenvaltiossa mutta ei ole sen kansalainen ja joka yksittäisellä oikeudellisella tai hallinnollisella päätöksellä, edellyttäen että jälkimmäiseen voidaan hakea muutosta, on menettänyt vaalikelpoisuutensa joko asuin- tai kotivaltionsa lain nojalla, ei saa asettua ehdokkaaksi asuinvaltion Euroopan parlamentin vaaleissa.”
b)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Asuinvaltion on tarkistettava, että unionin kansalaiset, jotka ovat ilmoittaneet haluavansa asettua ehdokkaaksi asuinvaltiossa, eivät ole menettäneet vaalikelpoisuuttaan kotivaltiossa yksittäisellä oikeudellisella tai hallinnollisella päätöksellä, edellyttäen että jälkimmäiseen voidaan hakea muutosta.”
c)
Lisätään kohdat seuraavasti:
”3. Tämän artiklan 2 kohtaa sovellettaessa asuinvaltion on annettava kotivaltiolle tieto 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta. Tätä varten kotivaltiolta saatavissa olevat olennaiset tiedot on toimitettava jollakin asianmukaisella tavalla 5 työpäivän kuluessa ilmoituksen saamisesta tai mahdollisuuksien mukaan lyhyemmässä ajassa, jos asuinvaltio sitä pyytää. Kyseeseen tulevat ainoastaan tiedot, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia tämän artiklan täytäntöönpanon kannalta, ja tietoja voidaan käyttää ainoastaan tähän tarkoitukseen.
Jos asuinvaltio ei saa tietoja, ehdokas on hyväksyttävä siitä huolimatta.
4. Jos toimitetut tiedot mitätöivät ilmoituksessa olevat tiedot, asuinvaltion on siitä riippumatta, saako se tiedot määräaikaan mennessä vai myöhemmin, toteutettava kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti tarvittavat toimet estääkseen asianomaista henkilöä asettumasta ehdokkaaksi tai, jos tämä ei ole mahdollista, estääkseen häntä joko tulemasta valituksi tai toimimasta hänelle annetussa tehtävässä.
5. Jäsenvaltiot nimeävät yhden yhteyspisteen, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja toimittaa 3 kohdan soveltamisen edellyttämiä tietoja. Niiden on ilmoitettava komissiolle yhteyspisteen nimi ja yhteystiedot sekä kaikki yhteyspisteitä koskevat päivitetyt tiedot tai muutokset. Komissio pitää yhteyspisteistä luetteloa ja antaa sen jäsenvaltioiden käyttöön.”
2)
Muutetaan 10 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
hänen kansalaisuutensa, syntymäaikansa ja -paikkansa, viimeinen osoitteensa kotijäsenvaltiossa ja osoitteensa asuinjäsenvaltion vaalialueella;”
b)
Lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”d)
että hän ei ole menettänyt vaalikelpoisuutta kotijäsenvaltiossaan yksittäisellä oikeudellisella tai hallinnollisella päätöksellä, edellyttäen että jälkimmäiseen voidaan hakea muutosta.”
c)
Kumotaan 2 kohta.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 28 päivään tammikuuta 2014 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2012.