EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 250/2014
af 26. februar 2014
om oprettelse af et program til fremme af aktiviteter til beskyttelse af Den Europæiske Unions finansielle interesser (Hercule III-programmet) og om ophævelse af afgørelse nr. 804/2004/EF
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 325,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Revisionsretten (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen og medlemsstaterne har sat sig som mål at bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter. For at forbedre den langsigtede virkning af udgifter og undgå overlapninger bør der sikres et tæt og regelmæssigt samarbejde og samordning på EU-plan og mellem medlemsstaternes myndigheder.
(2)
Aktiviteter, hvis formål er at forbedre informationen, tilbyde specialuddannelse, herunder retssammenlignende undersøgelser og teknisk og videnskabelig bistand, er i høj grad med til at beskytte Unionens finansielle interesser og samtidig sikre et højt og ensartet beskyttelsesniveau i hele Unionen.
(3)
Tidligere støtte til sådanne aktiviteter gennem Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 804/2004/EF (3) (Hercule-programmet), som blev ændret og forlænget ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 878/2007/EF (4) (Hercule II-programmet) har gjort det muligt at styrke Unionens og medlemsstaternes indsats til bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser.
(4)
Kommissionen har gennemført en revision af resultaterne af Hercule II-programmet med angivelse af dets input og output.
(5)
Kommissionen gennemførte i 2011 en konsekvensanalyse for at vurdere, om programmet skulle videreføres.
(6)
Der bør vedtages et nyt program (»programmet«) med henblik på at videreføre og udvikle aktiviteterne på EU-plan og i medlemsstaterne til bekæmpelse af svig, korruption og enhver anden ulovlig aktivitet, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter, hvor der også tages hensyn til de nye udfordringer i en situation med budgetstramninger.
(7)
Programmet bør gennemføres under hensyn til de henstillinger og foranstaltninger, der er opført i Kommissionens meddelelse af 6. juni 2013 med titlen »Intensivering af kampen mod cigaretsmugling og andre former for ulovlig handel med tobaksvarer - En samlet EU-strategi«.
(8)
Programmet bør gennemføres i fuld overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (5). I overensstemmelse med nævnte forordning skal et tilskud yde økonomisk støtte til en aktion, der skal fremme virkeliggørelsen af et mål, der indgår i en af Unionens politikker, og må ikke have indkøb af udstyr som sit eneste formål.
(9)
Programmet bør være åbent for deltagelse for tiltrædende stater, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, samt lande, som er partnere i den europæiske naboskabspolitik, hvis de i tilstrækkelig grad har tilpasset relevant lovgivning og administrative metoder til den eller dem, der er gældende i Unionen, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse staters og landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler samt landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), som deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS).
(10)
Kommissionen bør forelægge en uafhængig midtvejsevalueringsrapport om gennemførelsen af programmet og en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af programmets mål for Europa-Parlamentet og Rådet. Endvidere bør Kommissionen årligt forelægge Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger om den årlige gennemførelse af programmet, herunder resultaterne af de finansierede aktioner og oplysninger om sammenhængen og komplementariteten for så vidt angår andre relevante programmer og aktioner på EU-plan.
(11)
Denne forordning overholder nærheds- og proportionalitetsprincippet. Programmet bør fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og mellem Kommissionen og medlemsstaterne for at beskytte Unionens finansielle interesser ved at anvende ressourcerne mere effektivt, end det er muligt på nationalt plan. Det er nødvendigt og berettiget at gribe ind på EU-plan, da det helt klart gør det nemmere for medlemsstaterne at beskytte Unionens almindelige budget og de nationale budgetter i fællesskab og fremmer anvendelsen af fælles EU-strukturer med henblik på at øge samarbejdet og informationsudvekslingen mellem kompetente myndigheder. Programmet bør imidlertid ikke indvirke på medlemsstaternes ansvar.
(12)
Programmet bør omfatte en periode på syv år, så dets varighed tilpasses varigheden af den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (6).
(13)
For at give mulighed for en hvis fleksibilitet for så vidt angår tildeling af midler bør beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde for så vidt angår ændring af den vejledende tildeling af disse midler. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(14)
Kommissionen bør vedtage årlige arbejdsprogrammer, der omfatter de aktioner, der finansieres, udvælgelses- og tildelingskriterierne og de behørigt begrundede undtagelsestilfælde, f.eks. tilfælde vedrørende medlemsstater, der løber en stor risiko i forbindelse med Unionens finansielle interesser, og hvor den maksimale samfinansieringssats på 90 % af de støtteberettigede udgifter finder anvendelse. Kommissionen bør drøfte anvendelsen af denne forordning med medlemsstaterne inden for rammerne af Det Rådgivende Koordineringsudvalg for Bekæmpelse af Svig, som er nedsat ved Kommissionens afgørelse 94/140/EF (7).
(15)
Medlemsstaterne bør bestræbe sig på at forøge deres finansielle bidrag i henhold til samfinansieringssatsen for tilskud, der tildeles i medfør af programmet.
(16)
Kommissionen bør træffe de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at der er sammenhæng og komplementaritet mellem de årlige arbejdsprogrammer og andre relevante programmer, der finansieres af Unionen, navnlig på toldområdet, for at styrke den samlede virkning af programmets aktioner og undgå enhver overlapning af programmet med andre programmer.
(17)
I denne forordning fastlægges en finansieringsramme for hele programmets varighed, som skal udgøre det primære referencebeløb, jf. punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af 2. december 2013 mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (8), for Europa-Parlamentet og Rådet under den årlige budgetprocedure.
(18)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og efterforskning af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt i givet fald administrative og finansielle sanktioner.
(19)
Afgørelse nr. 804/2004/EF bør ophæves. Der bør vedtages midlertidige foranstaltninger med henblik på at muliggøre opfyldelsen af finansielle forpligtelser i forbindelse med aktioner i medfør af denne afgørelse og af rapporteringsforpligtelser fastsat deri.
(20)
Der bør sikres en smidig overgang uden afbrydelser mellem Hercule II-programmet og programmet, og det er hensigtsmæssigt at tilpasse programmets løbetid til forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013. Programmet bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Det flerårige handlingsprogram til fremme af aktiviteter til bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, »Hercule III« (»programmet«), oprettes herved for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Merværdi
Programmet skal bidrage til alt det følgende:
a)
udvikling af aktiviteter på EU-plan og i medlemsstaterne til bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, herunder smugling og forfalskning af cigaretter
b)
øget transnationalt samarbejde og samordning på EU-plan mellem medlemsstaternes myndigheder, Kommissionen og Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF), herunder navnlig med hensyn til mere effektive grænseoverskridende operationer
c)
effektiv bekæmpelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser, ved hjælp af fælles specialuddannelsesprogrammer for personale i nationale og regionale forvaltninger og andre interessenter.
Programmet skal navnlig skabe besparelser som følge af fælles indkøb af specialudstyr og databaser til brug for interessenterne og som følge af specialuddannelserne.
Artikel 3
Generelt mål
Programmets generelle mål er at beskytte Unionens finansielle interesser og således øge konkurrenceevnen for Unionens økonomi og sikre beskyttelsen af skatteydernes midler.
Artikel 4
Specifikt mål
Programmets specifikke mål er at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, der skader Unionens finansielle interesser.
Opfyldelsen af det specifikke mål skal bl.a. måles under anvendelse af målværdier og referencer og ved hjælp af alle de følgende centrale resultatindikatorer:
a)
antallet af beslaglæggelser, konfiskationer og inddrivelser efter afsløring af svig ved hjælp af fælles aktioner og grænseoverskridende operationer
b)
merværdien og den effektive anvendelse af samfinansieret teknisk udstyr
c)
udveksling af oplysninger mellem medlemsstaterne om de resultater, der er opnået med det tekniske materiale
d)
antallet og typen af uddannelsesaktiviteter, herunder omfanget af specialuddannelser.
Artikel 5
Operative mål
De operative mål for programmet er alle de følgende:
a)
at forbedre forebyggelsen og efterforskningen af svig og andre ulovlige aktiviteter i forhold til nu gennem et tættere transnationalt og tværfagligt samarbejde
b)
at øge beskyttelsen af Unionens finansielle interesser mod svig gennem fremme af udvekslingen af oplysninger, erfaringer og bedste praksis, herunder udveksling af personale
c)
at styrke bekæmpelsen af svig og andre ulovlige aktiviteter gennem tilvejebringelse af teknisk og operativ bistand til den nationale efterforskning, herunder navnlig til toldmyndigheder og retshåndhævende myndigheder
d)
at begrænse den på nuværende tidspunkt kendte eksponering af Unionens finansielle interesser for svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter med henblik på at begrænse udviklingen af en illegal økonomi på centrale risikoområder såsom organiseret svig, herunder smugling og forfalskning af cigaretter
e)
at styrke udviklingen af den særlige retlige og juridiske beskyttelse af Unionens finansielle interesser mod svig gennem fremme af retssammenlignende analyse.
Artikel 6
Organer, der er berettigede til finansiering
Hvert af de følgende organer kan opnå finansiering i medfør af programmet:
a)
nationale og regionale myndigheder i et deltagerland, jf. artikel 7, stk. 1, som fremmer styrkelsen af tiltag på EU-plan til beskyttelse af Unionens finansielle interesser
b)
forsknings- og undervisningsinstitutter og almennyttige organer, der i mindst et år har været lovligt etableret og aktive i et deltagerland, jf. artikel 7, stk. 1, og som fremmer en styrkelse af tiltag på EU-plan til beskyttelse af Unionens finansielle interesser.
Artikel 7
Deltagelse i programmet
1. Deltagerlande er medlemsstaterne og de lande, der er omhandlet i stk. 2 (»deltagerlande«).
2. Følgende lande kan deltage i programmet:
a)
tiltrædende stater, kandidatlande og potentielle kandidater, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse staters og landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler, associeringsrådsafgørelser eller lignende aftaler
b)
partnerlande under den europæiske naboskabspolitik, hvis de i tilstrækkelig grad har tilnærmet relevant lovgivning og administrative metoder til dem, der er gældende i Unionen. De pågældende partnerlande deltager i programmet i overensstemmelse med de bestemmelser, som aftales med disse lande efter indgåelse af rammeaftaler om deres deltagelse i EU-programmer
c)
landene i Den Europæiske Frihandelssammenslutning (EFTA), der deltager i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS), i overensstemmelse med bestemmelserne i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.
3. Repræsentanter for lande, som deltager i stabiliserings- og associeringsprocessen for landene i Sydøsteuropa, Den Russiske Føderation, for visse lande, med hvilke Unionen har indgået en aftale om gensidig bistand i spørgsmål relateret til svig, og for internationale og andre relevante organisationer kan deltage i aktiviteter organiseret i medfør af programmet, når dette er hensigtsmæssigt for at nå de generelle og de specifikke mål omhandlet i henholdsvis artikel 3 og 4. Disse repræsentanter deltager i programmet i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 8
Støtteberettigede aktioner
På de vilkår, der er fastsat i de årlige arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 11, skal der via programmet ydes passende finansiel støtte til alle de følgende aktioner:
a)
specialiseret teknisk bistand til medlemsstaternes kompetente myndigheder på en eller flere af følgende måder:
i)
tilrådighedsstillelse af særlig viden, specialudstyr og teknisk avanceret udstyr og effektive informationsteknologiske (IT-redskaber), der letter tværnationalt samarbejde og samarbejde med Kommissionen
ii)
sikring af den nødvendige støtte og fremme af undersøgelser, navnlig oprettelse af fælles efterforskningshold og gennemførelse af grænseoverskridende operationer
iii)
støtte til medlemsstaternes kapacitet til at lagre og destruere beslaglagte cigaretter samt uafhængige analysetjenester til analyse af beslaglagte cigaretter
iv)
øget udveksling af personale i forbindelse med specifikke projekter, navnlig vedrørende bekæmpelse af smugling og forfalskning af cigaretter
v)
tilvejebringelse af teknisk og operativ bistand til medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder i forbindelse med bekæmpelse af ulovlige grænseoverskridende aktiviteter og svig, der skader Unionens finansielle interesser, herunder særligt bistand til toldmyndighederne
vi)
opbygning af informationsteknologikapacitet i deltagerlandene gennem udvikling og tilvejebringelse af specifikke databaser og IT-redskaber, der letter adgangen til og analyse af data
vii)
øget dataudveksling, udvikling og tilvejebringelse af IT-redskaber til undersøgelser, og overvågning af efterforskningsarbejde
b)
tilrettelæggelse af målrettede specialuddannelser og uddannelsesworkshops om risikoanalyse samt, hvis det er relevant, konferencer med henblik på et eller flere af følgende formål:
i)
fremme af en bedre forståelse af Unionens og medlemsstaternes mekanismer
ii)
udveksling af erfaringer og bedste praksis mellem de relevante myndigheder i deltagerlandene, herunder særlige retshåndhævende tjenester, samt repræsentanter for de i artikel 7, stk. 3, omhandlede internationale organisationer
iii)
samordning af de aktiviteter, der gennemføres af deltagerlandene og de i artikel 7, stk. 3, nævnte repræsentanter for internationale organisationer
iv)
udbredelse af viden, navnlig om en mere effektiv identifikation af risici til efterforskningsbrug
v)
udvikling af avancerede forskningsaktiviteter, herunder undersøgelser
vi)
forbedring af samarbejdet mellem praktikere og teoretikere
vii)
yderligere bevidstgørelse af de retslige myndigheder og andre juridiske erhverv med henblik på beskyttelse af Unionens finansielle interesser
c)
enhver anden aktion, der ikke er omfattet af denne artikels litra a) eller b), som er fastlagt i de i artikel 11 omhandlede årlige arbejdsprogrammer, og som er nødvendig for at nå det generelle, det specifikke og de operative mål i henholdsvis artikel 3, 4 og 5.
KAPITEL II
FINANSIERINGSRAMMEN
Artikel 9
Finansieringsrammen
1. Finansieringsrammen for gennemførelsen af programmet for perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 er på 104 918 000 EUR i løbende priser.
De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme.
2. Inden for programmets finansieringsramme tildeles der vejledende beløb til de støtteberettigede aktioner, der er opført i artikel 8 inden for de procentsatser, der er fastsat i bilaget for hver type aktion. Kommissionen kan fravige den vejledende tildeling af midler, der er fastlagt i bilaget, men den kan ikke forhøje den tildelte andel af finansieringsrammen med mere end 20 % for hver type aktion.
Viser det sig nødvendigt at overskride denne grænse på 20 %, har Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 14 for at ændre den vejledende tildeling af midler som fastlagt i bilaget.
Artikel 10
Typen af finansiel bistand og samfinansiering
1. Kommissionen gennemfører programmet i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Finansiel støtte i medfør af programmet til støtteberettigede aktioner opført i artikel 8 ydes i en af følgende former:
a)
tilskud
b)
offentlige udbud
c)
godtgørelsen af udgifter til deltagelse i aktiviteter i medfør af programmet, som de i artikel 7, stk. 3, omhandlede repræsentanter har afholdt.
3. Indkøb af udstyr må ikke være det eneste formål med aftalen om tilskud.
4. Samfinansieringssatsen for tilskud i medfør af programmet må ikke overstige 80 % af de støtteberettigede omkostninger. I behørigt begrundede undtagelsestilfælde som omhandlet i de årlige arbejdsprogrammer, jf. artikel 11, f.eks. tilfælde vedrørende medlemsstater, der er udsat for en stor risiko i forbindelse med Unionens finansielle interesser, må samfinansieringssatsen ikke overstige 90 % af de støtteberettigede omkostninger.
Artikel 11
Årlige arbejdsprogrammer
Kommissionen vedtager årlige arbejdsprogrammer til gennemførelse af programmet. De skal sikre, at det generelle, det specifikke og de operative mål som omhandlet i henholdsvis artikel 3, 4 og 5 gennemføres konsekvent, og skitsere de forventede resultater, gennemførelsesmetoden og det samlede beløb. I forbindelse med tilskud skal de årlige arbejdsprogrammer omfatte de aktioner, der finansieres, udvælgelses- og tildelingskriterierne og den maksimale samfinansieringssats.
Midler tildelt kommunikationsaktioner i medfør af programmet skal også bidrage til at dække videreformidlingen af Unionens politiske prioriteter, i det omfang de vedrører programmets generelle mål, som omhandlet i artikel 3.
Artikel 12
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Ved gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne forordning, træffer Kommissionen egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og økonomiske sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at foretage revision af alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i medfør af programmet.
3. OLAF kan foretage efterforskning, herunder kontrol og inspektion på stedet i overensstemmelse med bestemmelserne og procedurerne i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (9) og Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (10), for at klarlægge, om der er begået svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres i medfør af programmet.
4. Samarbejdsaftaler med tredjelande og med internationale organisationer, kontrakter, aftaler om tilskud og afgørelser om ydelse af tilskud som følge af gennemførelsen af denne forordning skal indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage denne revision og efterforskning i overensstemmelse med deres respektive beføjelser, jf. dog stk. 1, 2 og 3.
KAPITEL III
OVERVÅGNING, EVALUERING OG DELEGEREDE BEFØJELSER
Artikel 13
Overvågning og evaluering
1. Kommissionen forelægger hvert år Europa-Parlamentet og Rådet oplysninger om gennemførelsen af programmet, herunder om opfyldelsen af programmets mål og resultaterne. Heri skal indgå oplysninger om samarbejde og samordning mellem Kommissionen og medlemsstaterne og om sammenhæng og komplementaritet med andre relevante programmer og aktioner på EU-plan. Kommissionen formidler løbende, herunder på relevante websteder, resultaterne af de aktiviteter, der støttes i medfør af programmet, for at øge gennemsigtigheden med hensyn til anvendelsen af midlerne.
2. Kommissionen gennemfører en omfattende evaluering af programmet og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
senest den 31. december 2017 en uafhængig midtvejsevalueringsrapport om opfyldelsen af målene for alle aktioner, resultater og virkninger, effektiviteten og produktiviteten af ressourceudnyttelsen og merværdien for Unionen, med henblik på en afgørelse om videreførelse, ændring eller suspension af aktionerne; midtvejsevalueringsrapporten skal desuden omfatte mulighederne for forenkling, programmets interne og eksterne sammenhæng, den fortsatte relevans af alle programmets mål samt aktionernes bidrag til Unionens prioriterede mål om en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst; den skal desuden tage hensyn til de resultater af evalueringen af opfyldelsen af målene for Hercule II-programmet
b)
senest den 31. december 2021 en endelig evalueringsrapport om opfyldelsen af programmets mål, herunder dets merværdi; der skal desuden foretages en evaluering af programmets langsigtede virkninger og holdbarheden heraf, som skal indgå i en afgørelse om en eventuel videreførelse, ændring eller suspension af et efterfølgende program.
3. Alle deltagerlande og andre støttemodtagere forelægger Kommissionen alle de data og oplysninger, der er nødvendige for at forbedre gennemsigtigheden og ansvarligheden og give mulighed for overvågning og evaluering, herunder om samarbejde og samordning, af programmet som omhandlet i stk. 1 og 2.
Artikel 14
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 9, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 21. marts 2014.
3. Den i artikel 9 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 9 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 15
Ophævelse
Afgørelse nr. 804/2004/EF ophæves.
Afgørelserne gælder dog stadig for finansielle forpligtelser i forbindelse med aktioner i medfør af afgørelserne og rapporteringsforpligtelser fastsat deri, indtil disse forpligtelser er blevet opfyldt.
Artikel 16
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 26. februar 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 250/2014,
annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,
ohjelman perustamisesta Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisen alalla toteutettavien toimien tukemiseksi (Herkules III -ohjelma) ja päätöksen N:o 804/2004/EY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 325 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet tavoitteekseen torjua petoksia, lahjontaa ja muuta unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa, mihin sisältyy myös savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen. Jotta voidaan parantaa varainkäytön pitkän aikavälin vaikutuksia ja välttää päällekkäisyyttä, unionin tasolla ja jäsenvaltioiden viranomaisten välillä olisi varmistettava tiivis ja säännöllinen yhteistyö ja koordinointi.
(2)
Parempaa tiedottamista, erikoiskoulutuksen, kuten vertailevan oikeustieteen koulutuksen, järjestämistä ja teknisen ja tieteellisen avun toimittamista koskevilla toimilla voidaan parantaa tuntuvasti unionin taloudellisten etujen suojaa ja samalla auttaa saavuttamaan yhtäläinen suoja kaikkialla unionissa.
(3)
Tukemalla aiemmin tällaisia hankkeita Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 804/2004/EY (3) (Herkules-ohjelma), jota muutettiin ja jonka voimassaoloa jatkettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 878/2007/EY (Herkules II -ohjelma) (4), on voitu tehostaa unionin ja jäsenvaltioiden toimia petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi.
(4)
Komissio on teettänyt Herkules II -ohjelman tavoitteiden saavuttamista koskevan arvioinnin, jossa selvitettiin ohjelman panoksia ja tuotoksia.
(5)
Komissio teki vuonna 2011 vaikutusten arvioinnin selvittääkseen, pitäisikö ohjelmaa jatkaa.
(6)
Petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan, mukaan lukien savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen, torjumiseksi toteutettavien unionin ja jäsenvaltioiden tason toimien jatkamiseksi ja kehittämiseksi edelleen, ja kun otetaan myös huomioon tiukan budjettikurin asettamat uudet haasteet, olisi hyväksyttävä uusi ohjelma, jäljempänä ’ohjelma’.
(7)
Ohjelma olisi toteutettava ottaen huomioon komission 6 päivänä kesäkuuta 2013 päivätyssä tiedonannossa ”Savukkeiden salakuljetuksen ja tupakkatuotteiden muun laittoman kaupan tehokkaampi torjunta - Kokonaisvaltainen EU:n strategia” esitetyt suositukset ja toimenpiteet.
(8)
Ohjelma olisi pantava täytäntöön noudattaen täysimääräisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 (5). Mainitun asetuksen mukaisesti avustuksen tarkoituksena on tukea taloudellisesti toimintaa, jolla edistetään unionin toimintapoliittisen tavoitteen toteutumista eikä sen yksinomaisena tarkoituksena saa olla laitteistojen hankkiminen.
(9)
Ohjelman olisi oltava avoin unioniin liittymässä oleville valtioille, ehdokasmaille ja mahdollisille jäsenehdokkaille, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, sekä Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaille, jos kyseisten maiden asiaa koskeva lainsäädäntö ja hallintomenetelmät on yhdenmukaistettu riittävän lähelle unionin lainsäädäntöä ja hallintomenetelmiä, kunkin valtion ja maan osalta puitesopimuksissa, assosiaationeuvostojen päätöksissä tai vastaavanlaisissa sopimuksissa vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden ja yleisten ehtojen ja sääntöjen mukaisesti, sekä Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) maille, jotka osallistuvat Euroopan talousalueeseen (ETA).
(10)
Komission olisi esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle riippumaton väliarviokertomus ohjelman toteuttamisesta ja lopullinen arviointikertomus ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta. Komission olisi lisäksi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain tiedot ohjelman täytäntöönpanosta, mukaan luettuina rahoitettujen toimenpiteiden tulokset sekä tiedot ohjelman yhteensopivuudesta ja täydentävyydestä muihin asianomaisiin unionin tason ohjelmiin ja toimiin verrattuna.
(11)
Tämä asetus on toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukainen. Ohjelmalla olisi helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä ja komission ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi käyttämällä resursseja tehokkaammin, kuin se on mahdollista kansallisella tasolla. Unionin tason toimet ovat tarpeellisia ja oikeutettuja, koska niillä selvästi autetaan jäsenvaltioiden kollektiivisia pyrkimyksiä suojella unionin yleistä talousarviota ja kansallisia talousarvioita ja kannustetaan käyttämään unionin yhteisiä rakenteita, joilla lisätään toimivaltaisten viranomaisten välistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa. Ohjelma ei saisi kuitenkaan vaikuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuksiin.
(12)
Ohjelman olisi oltava voimassa seitsemän vuotta, jotta sen kesto olisi yhdenmukainen neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (6) säädetyn monivuotisen rahoituskehyksen keston kanssa.
(13)
Jotta varoja voitaisiin kohdentaa jossain määrin joustavasti, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti varojen ohjeellisen kohdentamisen tarkistamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(14)
Komission olisi annettava vuotuiset työohjelmat, joissa esitetään rahoitettavat toimet, valinta- ja avustusperusteet ja poikkeukselliset ja asianmukaisesti perustellut tapaukset, joissa yhteisrahoitusosuus on enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista, kuten sellaisia jäsenvaltioita koskevat tapaukset, jotka ovat unionin taloudellisten etujen suhteen alttiita suurille riskeille. Komission olisi keskusteltava jäsenvaltioiden kanssa tämän asetuksen soveltamisesta komission päätöksellä 94/140/EY (7) perustetun petollisen menettelyn torjunnan yhteensovittamista käsittelevän neuvoa-antavan komitean puitteissa.
(15)
Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä lisäämään rahoitusosuuksiaan ohjelman nojalla myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuudesta.
(16)
Komission olisi toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että vuotuiset työohjelmat ovat johdonmukaisia muiden unionin rahoittamien asiaan liittyvien ohjelmien kanssa ja täydentävät niitä, erityisesti tullialalla, jotta tämän ohjelman toimien kokonaisvaikutusta vahvistettaisiin ja vältettäisiin päällekkäisyydet muiden ohjelmien kanssa.
(17)
Tässä asetuksessa vahvistetaan ohjelman koko keston ajaksi rahoituspuitteet, joita budjettivallan käyttäjä pitää talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (8) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä.
(18)
Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset.
(19)
Päätös N:o 804/2004/EY olisi kumottava. Mainitun päätöksen nojalla toteutettaviin toimiin liittyvien taloudellisten velvoitteiden ja kyseisessä päätöksessä yksilöityjen raportointivelvollisuuksien saattamiseksi päätökseen olisi hyväksyttävä siirtymäsäännökset.
(20)
On asianmukaista varmistaa joustava ja keskeytyksetön siirtyminen Herkules II -ohjelman ja tämän ohjelman välillä sekä yhdenmukaistaa ohjelman kesto asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 kanssa. Tästä syystä tätä ohjelmaa olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Perustetaan ajanjaksoksi, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020, monivuotinen toimintaohjelma ”Herkules III”, jäljempänä ’ohjelma’, jolla tuetaan toimia petoksia, lahjontaa ja muuta unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa laitonta toimintaa vastaan.
2 artikla
Lisäarvo
Ohjelmalla edistetään
a)
toimien kehittämistä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan torjumiseksi, mukaan lukien savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunta;
b)
rajat ylittävän yhteistyön ja koordinoinnin lisäämistä unionin tasolla, jäsenvaltioiden viranomaisten, komission ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) välillä ja erityisesti rajat ylittävien operaatioiden tehostamista;
c)
petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan tehokasta torjuntaa tarjoamalla yhteistä erikoiskoulutusta kansallisille ja alueellisille viranomaisille ja muille sidosryhmille.
Ohjelmalla saavutetaan erityisesti säästöjä, jotka ovat seurausta sidosryhmien käyttämien erikoislaitteiden ja tietokantojen yhteishankinnoista ja erikoiskoulutuksen järjestämisestä.
3 artikla
Yleistavoite
Ohjelman yleistavoitteena on suojata unionin taloudellisia etuja ja siten parantaa unionin talouden kilpailukykyä ja varmistaa veronmaksajien rahojen suojaaminen.
4 artikla
Erityistavoite
Ohjelman erityistavoitteena on petosten, lahjonnan ja muun unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavan laittoman toiminnan ehkäisy ja torjunta.
Erityistavoitteen saavuttamista mitataan muun muassa tavoitetasojen ja perusskenaarioiden avulla seuraavien tärkeimpien tulosindikaattoreiden perusteella:
a)
yhteisten toimien ja rajat ylittävien operaatioiden seurauksena havaituissa petostapauksissa tehtyjen takavarikkojen, menetetyksi tuomitsemisten ja takaisinperittyjen summien määrä;
b)
yhteisesti rahoitettujen teknisten laitteiden tuoma lisäarvo ja tosiasiallinen käyttö;
c)
teknisen materiaalin avulla saatuja tuloksia koskevien tietojen vaihto jäsenvaltioiden kesken;
d)
koulutustoimien määrä ja tyyppi, erityiskoulutus mukaan luettuna.
5 artikla
Operatiiviset tavoitteet
Ohjelman operatiiviset tavoitteet ovat seuraavat:
a)
parannetaan petosten ja muun laittoman toiminnan ehkäisyä ja tutkintaa nykyisestä lisäämällä rajat ylittävää ja monialaista yhteistyötä;
b)
parannetaan unionin taloudellisten etujen suojaamista petoksilta helpottamalla tietojen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä henkilövaihtoja;
c)
tehostetaan petosten ja muun laittoman toiminnan torjuntaa antamalla teknistä ja operatiivista tukea kansallisissa tutkimuksissa, erityisesti tulli- ja lainvalvontaviranomaisille;
d)
vähennetään nykyisin tiedossa olevaa unionin taloudellisten etujen altistumista petoksille, lahjonnalle ja muulle laittomalle toiminnalle, jotta rajoitetaan laittoman talouden syntymistä keskeisillä riskialueilla, kuten järjestäytynyt petostoiminta, savukkeiden salakuljetus ja väärentäminen mukaan luettuina;
e)
kehitetään pitemmälle unionin taloudellisten etujen oikeudellista suojaa petoksia vastaan edistämällä oikeusvertailevaa analyysia.
6 artikla
Rahoituskelpoiset elimet
Kukin seuraavista elimistä on oikeutettu ohjelman mukaiseen unionin rahoitukseen:
a)
7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun osallistujamaan kansalliset tai alueelliset viranomaiset, jotka edistävät unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavan unionin toiminnan tehostamista;
b)
tutkimus- ja koulutuslaitokset ja voittoa tavoittelemattomat yhteisöt, jotka ovat harjoittaneet toimintaa vähintään vuoden ajan 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa osallistujamaassa ja jotka edistävät unionin taloudellisten etujen suojaamiseksi toteutettavan unionin toiminnan tehostamista.
7 artikla
Ohjelmaan osallistuminen
1. Osallistujamaita ovat jäsenvaltiot ja 2 kohdassa tarkoitetut maat, jäljempänä ’osallistujamaat’.
2. Ohjelmaan voivat osallistua kaikki seuraavat maat:
a)
unioniin liittymässä olevat valtiot, ehdokasmaat ja mahdolliset jäsenehdokkaat, joita varten on laadittu liittymistä valmisteleva strategia, kyseisten valtioiden ja maiden osalta puitesopimuksissa, assosiaationeuvostojen päätöksissä tai vastaavanlaisissa sopimuksissa vahvistettujen unionin ohjelmiin osallistumista koskevien yleisten periaatteiden ja yleisten ehtojen ja sääntöjen mukaisesti;
b)
Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaat, jos kyseisten maiden asiaa koskeva lainsäädäntö ja hallintomenetelmät ovat riittävän lähellä unionin lainsäädäntöä ja hallintomenetelmiä. Kyseiset kumppanimaat osallistuvat ohjelmaan niiden sääntöjen mukaisesti, jotka määritellään näiden maiden kanssa sen jälkeen, kun niiden kanssa on tehty unionin ohjelmiin osallistumista koskevat puitesopimukset;
c)
Euroopan vapaakauppajärjestön (EFTA) maat, jotka osallistuvat Euroopan talousalueeseen (ETA) Euroopan talousaluetta koskevassa sopimuksessa määrättyjen ehtojen mukaisesti.
3. Kaakkois-Euroopan maita koskevassa vakautus- ja assosiaatioprosessissa mukana olevien maiden, Venäjän federaation ja tiettyjen maiden, joiden kanssa unioni on tehnyt sopimuksen keskinäisestä avunannosta petoksiin liittyvissä tapauksissa, edustajat sekä kansainvälisten järjestöjen ja muiden asiaan liittyvien järjestöjen edustajat voivat osallistua ohjelman puitteissa järjestettyihin toimiin, kun se on hyödyllistä 3 ja 4 artiklassa tarkoitettujen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamisen kannalta. Kyseiset edustajat osallistuvat ohjelmaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 asiaan liittyvien säännösten mukaisesti.
8 artikla
Tukikelpoiset toimet
Ohjelmasta myönnetään 11 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa vahvistettujen ehtojen mukaisesti asianmukaista taloudellista tukea seuraaviin toimiin:
a)
jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten tekninen avustaminen yhdellä tai useammalla seuraavista toimista:
i)
tarjoamalla erikoisosaamista, teknisesti edistyksellisiä erikoislaitteita ja tehokkaita tietotekniikkavälineitä, jotka helpottavat rajat ylittävää yhteistyötä ja yhteistyötä komission kanssa;
ii)
takaamalla tarvittava tuki ja helpottamalla tutkimuksia, erityisesti yhteisten tutkimusryhmien perustamista ja rajat ylittäviä operaatioita;
iii)
tukemalla jäsenvaltioiden valmiuksia varastoida ja tuhota takavarikoituja savukkeita sekä riippumattomia palveluja takavarikoitujen savukkeiden analysoimiseksi;
iv)
lisäämällä henkilövaihtoja erityishankkeissa, erityisesti savukkeiden salakuljetuksen ja väärentämisen torjunnan alalla;
v)
antamalla jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisille ja erityisesti tulliviranomaisille teknistä ja operatiivista tukea, kun ne torjuvat unionin taloudellisiin etuihin vaikuttavaa rajat ylittävää laitonta toimintaa ja petoksia;
vi)
luomalla tietotekniikkakapasiteettia osallistujamaissa siten, että kehitetään ja tarjotaan erityisiä tietokantoja ja tietotekniikkavälineitä, jotka helpottavat tietoihin pääsyä ja niiden analysointia;
vii)
lisäämällä tietojenvaihtoa, kehittämällä ja tarjoamalla tietoteknisiä välineitä tutkimuksia varten ja valvomalla tiedustelutoimintaa;
b)
kohdennetun erikoiskoulutuksen, riskianalyysiä käsittelevien työpajojen ja tarvittaessa konferenssien järjestäminen, jolla on yksi tai useampi seuraavista tavoitteista:
i)
unionin ja jäsenvaltioiden kansallisten mekanismien paremman tuntemuksen lisääminen;
ii)
kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtaminen, johon osallistuvat osallistujamaiden viranomaiset, mukaan lukien erikoistuneet lainvalvontayksiköt, sekä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisten järjestöjen edustajat;
iii)
osallistujamaiden sekä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen kansainvälisten järjestöjen edustajien toimien koordinointi;
iv)
erityisesti riskien parempaa tunnistamista tutkimuksissa koskevan tiedon levittäminen;
v)
merkittävän tutkimustoiminnan kehittäminen, selvitykset mukaan lukien;
vi)
käytännön työtä tekevien ja tutkijoiden välisen yhteistyön parantaminen;
vii)
unionin taloudellisten etujen suojaamista koskevan tietoisuuden lisääminen tuomarikunnan ja muiden oikeusalan ammattiryhmien keskuudessa;
c)
muut toimet, jotka eivät kuulu tämän artiklan a tai b alakohdan soveltamisalaan mutta sisältyvät 11 artiklassa tarkoitettuihin vuotuisiin työohjelmiin ja jotka ovat välttämättömiä 3, 4 ja 5 artiklassa säädettyjen yleis-, erityis- ja operatiivisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
II LUKU
RAHOITUSKEHYS
9 artikla
Rahoituspuitteet
1. Ohjelman toteuttamiseen varatut rahoituspuitteet ajanjaksoksi, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020, ovat 104 918 000 euroa käypinä hintoina.
Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
2. Ohjelman rahoituspuitteiden mukaisesti kohdennetaan 8 artiklassa lueteltuihin tukikelpoisiin toimiin ohjeelliset määrät liitteessä kunkin toimityypin osalta vahvistettujen prosenttiosuuksien puitteissa. Komissio voi poiketa liitteessä säädetystä varojen ohjeellisesta kohdentamisesta, mutta se ei voi lisätä rahoituspuitteiden kohdennettua osuutta yli 20 prosentilla kunkin toimityypin osalta.
Jos kyseisen 20 prosentin rajan ylittäminen osoittautuu välttämättömäksi, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 14 artiklan mukaisesti liitteessä vahvistetun varojen ohjeellisen kohdentamisen muuttamiseksi.
10 artikla
Rahoitustuen ja yhteisrahoituksen tyypit
1. Komissio toteuttaa ohjelman asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
2. Ohjelmasta annettava rahoitustuki 8 artiklassa luetelluille rahoituskelpoisille toimille myönnetään
a)
avustuksina;
b)
julkisina hankintoina;
c)
kulukorvauksina 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille edustajille ohjelman nojalla toteutettuihin toimiin osallistumisesta.
3. Avustussopimus ei saa koostua ainoastaan laitteiden ostamisesta.
4. Ohjelman puitteissa myönnettyjen avustusten yhteisrahoitusosuus voi olla enintään 80 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka määritellään 11 artiklassa tarkoitetuissa vuotuisissa työohjelmissa, kuten sellaisia jäsenvaltioita koskevat tapaukset, jotka ovat unionin taloudellisten etujen suhteen alttiita suurille riskeille, yhteisrahoitusosuus on enintään 90 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
11 artikla
Vuotuiset työohjelmat
Komissio hyväksyy ohjelman toteuttamista varten vuotuiset työohjelmat. Työohjelmissa varmistetaan, että 3, 4 ja 5 artiklassa säädetyt yleis-, erityis- ja operatiiviset tavoitteet toteutetaan johdonmukaisesti, ja niissä esitetään odotetut tulokset, toteutusmenetelmä ja varojen kokonaismäärä. Avustusten osalta vuotuisissa työohjelmissa on mainittava rahoitetut toimet, valinta- ja avustusperusteet ja yhteisrahoituksen enimmäismäärä.
Ohjelmassa viestintään osoitetuilla varoilla edistetään myös unionin poliittisia painopisteitä koskevaa viestintää siltä osin kun ne liittyvät 3 artiklassa säädettyyn yleistavoitteisiin.
12 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä tarvittaessa käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän ohjelman mukaisesti rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
3. OLAF voi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (9) ja neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (10) vahvistettujen säännösten ja menettelyjen mukaisesti tehdä tutkimuksia, mukaan luettuina paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, selvittääkseen, onko ohjelman mukaisesti rahoitettuun avustussopimukseen tai -päätökseen taikka sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
4. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta johtuviin yhteistyösopimuksiin kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, sopimuksiin, avustussopimuksiin ja avustuspäätöksiin on sisällytettävä määräyksiä, joissa nimenomaisesti annetaan komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
III LUKU
SEURANTA, ARVIOINTI JA SIIRRETTY SÄÄDÖSVALTA
13 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain tiedot ohjelman täytäntöönpanosta, mukaan lukien saavutetuista ohjelman tavoitteista ja tuloksista. Annettuihin tietoihin sisällytetään tiedot komission ja jäsenvaltioiden välisestä yhteistyöstä ja koordinoinnista sekä ohjelman yhteensopivuudesta ja täydentävyydestä suhteessa muihin asiaan liittyviin unionin tason ohjelmiin ja toimiin. Komissio antaa jatkuvasti myös asiaa koskevilla verkkosivuillaan tietoja ohjelman nojalla tuettujen toimintojen tuloksista varojen käytön avoimuuden lisäämiseksi.
2. Komissio tekee ohjelman toteuttamisesta perusteellisen arvion ja esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle
a)
31 päivään joulukuuta 2017 mennessä toiminnan uusimista, muuttamista tai toimien keskeyttämistä koskevan päätöksen tekemistä varten riippumattoman väliarviointikertomuksen, jossa käsitellään kaikkien toimien tavoitteiden saavuttamista, tuloksia ja vaikutuksia, resurssien käytön vaikuttavuutta ja tehokkuutta ja sen unionille tuomaa lisäarvoa; väliarviointikertomuksessa on lisäksi käsiteltävä yksinkertaistamisen mahdollisuuksia, ohjelman sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, sitä, ovatko kaikki ohjelman tavoitteet edelleen merkityksellisiä, sekä sitä, miten toimilla on osaltaan edistetty unionin painopisteiden eli älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun toteutumista; siinä on myös otettava huomioon Herkules II -ohjelman tavoitteiden saavuttamista koskevan arvioinnin tulokset;
b)
31 päivään joulukuuta 2021 mennessä lopullisen arviointikertomuksen ohjelman tavoitteiden saavuttamisesta sekä sen tuomasta lisäarvosta; lisäksi ohjelman pitkän aikavälin vaikutukset ja tulosten kestävyys arvioidaan, ja tämä arvio otetaan huomioon päätöksessä seuraavan ohjelman mahdollisesta uusimisesta, muuttamisesta tai keskeyttämisestä.
3. Kaikkien osallistuvien maiden ja muiden edunsaajien on toimitettava komissiolle kaikki tarvittavat tiedot avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden lisäämiseksi sekä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun ohjelman seurannan ja arvioinnin, joka koskee myös yhteistyötä ja koordinointia, mahdollistamiseksi.
14 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 21 päivästä maaliskuuta 2014 alkaen seitsemän vuoden ajaksi tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 9 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 9 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
15 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös N:o 804/2004/EY.
Mainitun päätöksen nojalla toteutettuihin toimiin liittyvät taloudelliset velvoitteet ja siinä yksilöidyt raportointivelvollisuudet kuuluvat kuitenkin edelleen mainitun päätöksen soveltamisalaan kyseisten velvoitteiden päätökseen saattamiseen asti.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.