KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 152/2013
af 19. december 2012
om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalkrav til CCP'er
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til udtalelse fra Den Europæiske Centralbank (1),
under henvisning Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (2), særlig artikel 16, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Med forordning (EU) nr. 648/2012 indføres der bl.a. tilsynskrav for centrale modparter (CCP'er) for at sikre, at de er sikre og solide samt til enhver tid opfylder kapitalkravene. Da de risici, som stammer fra clearingaktiviteter, i stort omfang dækkes af specifikke finansielle ressourcer, bør kapitalkravene sikre, at CCP'er til enhver tid er tilstrækkeligt kapitaliseret mod kredit-, modpartskredit- og markedsrisici samt operationelle og juridiske risici og forretningsrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, og at de er i stand til i givet fald at gennemføre en velordnet afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne.
(2)
Der bør ved udarbejdelsen af tekniske standarder særligt tages hensyn til de kapitalkrav, der stilles til kreditinstitutter og investeringsselskaber, for når CCP'er gennemfører ikkedækkede aktiviteter, er de udsat for risici, som svarer til de risici, kreditinstitutter og investeringsselskaber udsættes for. Der bør også tages hensyn til relevante dele af principperne for den finansielle markedsinfrastruktur udstedt af Udvalget om betalings- og clearingsystemer og Den Internationale Børstilsynsorganisation (»CPSS-IOSCO's principper«). CCP'er bør råde over tilstrækkelige finansielle ressourcer til at dække driftsudgifterne i en passende periode for at sikre, at de er i stand til at tilrettelægge en velordnet afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne. CCP'er bør i en sådan periode være i stand til at træffe enhver form for foranstaltninger med henblik på at omlægge kritiske aktiviteter, herunder rekapitalisering, udskiftning af ledelsen, revision af forretningsstrategier, omkostnings- eller gebyrstrukturer, omstrukturering af serviceydelser, afvikling af clearingporteføljen eller fusion med - eller overdragelse af clearingaktiviteterne til - en anden CCP. CCP'er er under afvikling eller omstrukturering fortsat nødt til at videreføre aktiviteterne. I dette tilfælde kan visse omkostninger, f.eks. til markedsføring, falde, mens andre omkostninger, f.eks. til juridisk bistand, stiger. Derfor anses brug af de årlige bruttodriftsudgifter for at være en passende tilnærmelse til de faktiske udgifter under afvikling eller omstrukturering af en CCP's aktiviteter. For at tage hensyn til de mangfoldige regnskabspraksisser, som CCP'er anvender, bør driftsudgifterne anses for at være i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS) vedtaget i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1606/2002 af 19. juli 2002 om anvendelse af internationale regnskabsstandarder (3) eller i overensstemmelse med et begrænset antal andre regler inden for området, som anført i EU-lovgivningen.
(3)
Da kapitalen til enhver tid skal være tilstrækkelig til at sikre en velordnet afvikling og passende beskyttelse mod de relevante risici, jf. artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, er det nødvendigt at indføre et redskab til hurtig varsling for at give de kompetente myndigheder mulighed for tilstrækkeligt tidligt at få kendskab til situationer, hvor CCP'ers kapital er tæt på kapitalkravet, og det skal ske ved at indføre en meddelelsestærskel svarende til 110 % af kapitalkravet.
(4)
Selv om det er vanskeligt at kvantificere eksponeringen i forbindelse med operationelle risici, er Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF af 14. juni 2006 om adgang til at optage og udøve virksomhed som kreditinstitut (4) det relevante benchmark ved fastlæggelse af kapitalkravene til CCP'er. I overensstemmelse med direktiv 2006/48/EF bør definitionen af operationelle risici omfatte juridiske risici i forbindelse med tekniske standarder for kapitalkrav til centrale modparter.
(5)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/48/EF og direktiv 2006/49/EF af 14. juni 2006 om kravene til investeringsselskabers og kreditinstitutters kapitalgrundlag (5) er et passende benchmark ved fastlæggelse af kapitalkrav til dækning af kredit-, modpartskredit- og markedsrisici, som ikke er dækket af specifikke finansielle ressourcer, for de svarer til dem, som kreditinstitutter og investeringsselskaber anvender.
(6)
CCP'er skal ikke besidde kapital til dækning af handelsrelaterede engagementer og bidrag til misligholdelsesfonde, som følger af en interoperabilitetsordning, hvis kravene i artikel 52 og 53 i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt. Men hvis disse krav ikke er opfyldt, kan forbindelser mellem CCP'er udsætte dem for yderligere risici, hvis den sikkerhed, de har stillet, ikke er beskyttet fuldt ud og konkursbeskyttet, eller hvis bidragene til misligholdelsesfonde bringes i fare på grund af et clearingmedlem i den modtagende CCP, som misligholder sine forpligtelser. I sådanne tilfælde bør der derfor stilles kapitalkrav i forbindelse med bidrag til misligholdelsesfonde og handelsrelaterede engagementer i forhold til andre CCP'er. For at undgå afsmittende virkninger bør bidrag til andre CCP'ers misligholdelsesfonde normalt behandles mere forsigtigt end kreditinstitutters engagementer i forhold til CCP'er. Der bør i forbindelse med artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012 ikke tages hensyn til egne midler, som CCP'er anvender til at bidrage til andre CCP'ers misligholdelsesfonde, da midlerne ikke er investeret i overensstemmelse med CCP'ernes investeringspolitik. De bør heller ikke medregnes to gange i forbindelse med beregning af risikovægtede engagementer som følge af disse bidrag.
(7)
Den tid, der er nødvendig for at sikre en velordnet afvikling, afhænger nøje af den enkelte CCP's clearingserviceydelser og af de markedsforhold, hvorunder den opererer, navnlig hvis en anden CCP kan overtage dens serviceydelser. Derfor bør det antal måneder, der er nødvendige for en afvikling, baseres på CCP'ens eget skøn, som skal godkendes af den kompetente myndighed. Det er nødvendigt at indføre en bestemmelse om mindst seks måneder for at sikre et forsvarligt kapitalkravsniveau.
(8)
Forretningsrisici henviser til de risici, CCP'er udsættes for på grund af deres effektivitet og eventuelle ændringer i de generelle markedsforhold, der sandsynligvis vil forringe deres finansielle stilling som følge af en nedgang i indtægterne eller en stigning i udgifterne, der medfører et tab, som skal finansieres over kapitalen. Da forretningsrisicienes omfang i høj grad afhænger af den enkelte CCP's egen situation og kan være bestemt af forskellige faktorer, f.eks. ineffektive procedurer, negative markedsforhold, ineffektive svar på den teknologiske udvikling eller ringe gennemførelse af forretningsstrategier, bør kapitalkravet baseres på CCP'ens eget skøn, som skal godkendes af den kompetente myndighed. Det er nødvendigt at indføre en bestemmelse om et minimum for at sikre et forsvarligt kapitalkravsniveau.
(9)
Den Europæiske Banktilsynsmyndighed (EBA) har arbejdet tæt sammen med Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) og hørt Den Europæiske Værdipapir- og Markedstilsynsmyndighed (ESMA) før forelæggelsen af dette udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som denne forordning er baseret på. Den har også afholdt åbne offentlige høringer om udkastet til reguleringsmæssige tekniske standarder, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen for værdipapirer og markeder, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (6).
(10)
Denne forordning er baseret på det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som den europæiske tilsynsmyndighed (Den Europæiske Banktilsynsmyndighed) har fremsendt til Europa-Kommissionen -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Kapitalkrav
1. CCP'ers kapital - herunder tilbageholdt overskud og reserver - skal til enhver tid mindst svare til summen af:
a)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne beregnet i overensstemmelse med artikel 2
b)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med operationelle og juridiske risici beregnet i overensstemmelse med artikel 3
c)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med kredit-, modpartskredit- og markedsrisici beregnet i overensstemmelse med artikel 4
d)
CCP’ens kapitalkrav i forbindelse med forretningsrisici beregnet i overensstemmelse med artikel 5.
2. CCP'er skal råde over procedurer, der kan identificere alle kilder til risici, som kan få indvirkning på de løbende opgaver, og overveje sandsynligheden for eventuelt negative konsekvenser for indtægter eller udgifter og kapitalniveau.
3. Hvis CCP'ers kapital, jf. stk. 1, svarer til mindre end 110 % af kapitalkravene eller mindre end 110 % af 7,5 mio. EUR (»meddelelsestærskel«), skal CCP'en omgående underrette den kompetente myndighed herom og give myndigheden en opdatering mindst en gang om ugen, indtil CCP'ens kapital på ny ligger over meddelelsestærsklen.
4. Meddelelsen skal være skriftlig og indeholde følgende oplysninger:
a)
årsagerne til, at CCP’ens kapital ligger under meddelelsestærsklen, og en beskrivelse af perspektiverne for CCP’ens finansielle situation på kort sigt
b)
en overordnet beskrivelse af de foranstaltninger, CCP'en har til hensigt at træffe for at sikre, at kapitalkravene overholdes løbende.
Artikel 2
Kapitalkrav i forbindelse med afvikling eller omstrukturering
1. CCP'er dividerer de årlige bruttodriftsudgifter med tolv for at finde de månedlige bruttodriftsudgifter og ganger resultatet med perioden for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, som fastlast i stk. 2. Resultatet af denne beregning svarer til den kapital, der kræves for at sikre en velordnet afvikling eller omstrukturering af CCP'ens aktiviteter.
2. For at fastlægge perioden for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, jf. stk. 1, indgiver CCP'er selv et skøn over en passende periode for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, som skal godkendes af den kompetente myndighed i overensstemmelse med myndighedens beføjelser i henhold til afsnit III i forordning (EU) nr. 648/2012. Den skønnede periode skal være tilstrækkelig til at sikre en velordnet afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, selv under stressede markedsforhold, omlægning af driften, afvikling af clearingporteføljen eller overdragelse af clearingaktiviteterne til en anden CCP. I forbindelse med skønnet tages der højde for likviditet, størrelse, løbetidsstruktur og eventuelle hindringer på tværs af grænser for så vidt angår CCP'ens positioner samt de clearede produkttyper. Den periode for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, der anvendes til beregning af kapitalkravet, svarer mindst til seks måneder.
3. CCP'er opdaterer skøn over den passende periode for afvikling eller omstrukturering af aktiviteterne, når de forudsætninger, der ligger til grund for skønnet, ændres væsentligt, og indgiver det opdaterede skøn til den kompetente myndighed til godkendelse.
4. I denne artikel anses driftsomkostninger for at være i overensstemmelse med International Financial Reporting Standards (IFRS) vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 1606/2002 eller i overensstemmelse med Rådets direktiv 78/660/EØF (7), 83/349/EØF (8) og 86/635/EF (9), eller i overensstemmelse med et tredjelands almindeligt anerkendte regnskabsprincipper, der anses for at være ækvivalente med IFRS i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 1569/2007 (10), eller et tredjelands regnskabsstandarder, hvis anvendelse er tilladt i henhold til nævnte forordnings artikel 4. CCP'er anvender de seneste reviderede oplysninger fra årsregnskabet.
Artikel 3
Kapitalkrav i forbindelse med operationelle og juridiske risici
1. CCP'er beregner kapitalkravene i forbindelse med operationelle - herunder juridiske - risici, jf. artikel 1, ved brug af basisindikatormetoden eller avancerede målemetoder, som omhandlet i direktiv 2006/48/EF, jf. dog begrænsningerne i stk. 2-7.
2. CCP'er kan anvende basisindikatormetoden til at beregne kapitalkravene i forbindelse med operationelle risici, jf. artikel 103 i direktiv 2006/48/EF.
3. CCP'er skal råde over et veldokumenteret system til vurdering og styring af operationelle risici med en tydelig ansvarsfordeling. De skal identificere eksponeringen for operationelle risici og spore relevante data om operationelle risici, herunder data om betydelige tab. Systemet underkastes regelmæssig kontrol, som foretages af en uafhængig part, der har den fornødne viden til at kunne foretage en sådan kontrol.
4. CCP'ers system til vurdering af operationelle risici skal være nøje integreret i CCP'ens risikostyringsprocedurer. Systemets output skal udgøre en integreret del af proceduren for overvågning af og kontrol med CCP'ens operationelle risikoprofil.
5. CCP'er skal indføre et system, som sikrer rapportering til den øverste ledelse, således at der aflægges rapport om de operationelle risici til de relevante funktioner i institutterne. CCP'er skal råde over procedurer, som gør det muligt at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger på grundlag af oplysningerne i rapporterne til ledelsen.
6. CCP'er kan også anmode den kompetente myndighed om tilladelse til at anvende avancerede målemetoder. Den kompetente myndighed kan give CCP'er tilladelse til at benytte avancerede målemetoder baseret på deres egne systemer til måling af operationelle risici, jf. artikel 105 i direktiv 2006/48/EF.
7. Hvis CCP'er benytter avancerede målemetoder, jf. stk. 6, til beregning af kapitalkravene i forbindelse med operationelle risici, skal kapitalen til enhver tid svare til mindst 80 % af den kapital, der kræves ved brug af basisindikatormetoden, jf. stk. 2.
Artikel 4
Kapitalkrav i forbindelse med kredit-, modpartskredit- og markedsrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012
1. CCP'er beregner kapitalkravene i artikel 1 som summen af 8 % af de risikovægtede værdier af engagementer i forbindelse med kredit- og modpartskreditrisici og kapitalkravene i forbindelse med markedsrisici beregnet i overensstemmelse med direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF, jf. dog begrænsningerne i stk. 2-5.
2. CCP'er benytter til beregning af kapitalkrav i forbindelse med markedsrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012, de metoder, der er omhandlet i bilag I-IV i direktiv 2006/49/EF.
3. CCP'er benytter til beregning af de risikovægtede værdier af engagementer i forbindelse med kreditrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012, standardmetoden for kreditrisici, der er omhandlet i artikel 78-83 i direktiv 2006/48/EF.
4. CCP'er benytter til beregning af de risikovægtede værdier af engagementer i forbindelse med modpartskreditrisici, som ikke allerede er dækket af specifikke finansielle ressourcer, jf. artikel 41-44 i forordning (EU) nr. 648/2012, markedsværdimetoden, der er omhandlet i bilag III, del 3, til direktiv 2006/48/EF, og den udbyggede metode for finansiel sikkerhedsstillelse med anvendelse af tilsynsbaserede volatilitetsjusteringer, der er omhandlet i bilag VIII, del 3, til direktiv 2006/48/EF.
5. CCP'er anvender en risikovægt svarende til 1 250 % på engagementer som følge af bidrag til en anden CCP's misligholdelsesfond og en risikovægt svarende til 2 % på handelsrelaterede engagementer med en anden CCP, hvis ikke alle betingelserne i artikel 52 og 53 i forordning (EU) nr. 648/2012 er opfyldt, og hvis CCP'en ikke anvender egne midler.
Artikel 5
Kapitalkrav i forbindelse med forretningsrisici
1. CCP'er indgiver selv et skøn over den kapital, der er nødvendig til at dække tab som følge af forretningsrisici baseret på rimeligt forudseelige negative scenarier med relevans for forretningsmodellen, som den kompetente myndighed skal godkende i overensstemmelse med myndighedens beføjelser i henhold til afsnit III i forordning (EU) nr. 648/2012.
2. Kapitalkravet i forbindelse med forretningsrisici svarer til det godkendte skøn og mindst 25 % af de årlige bruttodriftsudgifter. I denne artikel anses bruttodriftsomkostningerne for at være i overensstemmelse med artikel 2, stk. 4.
Artikel 6
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2012.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 152/2013,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2012,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä keskusvastapuolten pääomavaatimuksia koskevien teknisten sääntelystandardien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (2) ja erityisesti sen 16 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 muun muassa vahvistetaan keskusvastapuolia koskevat vakavaraisuusvaatimukset sen varmistamiseksi, että kyseiset keskusvastapuolet ovat luotettavia ja vakaita ja että ne noudattavat aina pääomavaatimuksia. Koska määritystoiminnasta aiheutuvat riskit suurelta osin katetaan erityisillä rahoitusvaroilla, tällaisilla pääomavaatimuksilla olisi varmistettava, että keskusvastapuolella on aina riittävästi pääomaa luotto-, vastapuoli- ja markkinariskien, toiminnallisten ja oikeudellisten riskien sekä yritysriskien varalta siltä osin kuin niitä ei ole katettu erityisillä rahoitusvaroilla ja että se voi tarvittaessa lopettaa tai järjestää toimintansa uudelleen hallitulla tavalla.
(2)
Luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten pääomakohtelu olisi erityisesti otettava huomioon teknisissä standardeissa, koska harjoittaessaan toimintaa, jota ei kateta erityisillä rahoitusvaroilla, keskusvastapuolet altistuvat samankaltaisille riskeille kuin luottolaitokset ja sijoituspalveluyritykset. Maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitean (CPSS) ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) julkaisemien finanssimarkkinoiden rakenteita koskevien periaatteiden (”CPSS-IOSCO-periaatteet”) merkitykselliset osat olisi myös otettava huomioon. Sen varmistamiseksi, että keskusvastapuolet pystyvät lopettamaan tai järjestämään toimintansa uudelleen hallitulla tavalla, niillä olisi oltava riittävät rahoitusvarat, jotta ne selviävät toimintamenoista kohtuullisen ajan kuluessa. Keskusvastapuolen olisi pystyttävä kyseisen ajan kuluessa ottamaan käyttöön jokin järjestely järjestääkseen uudelleen kriittiset toimintonsa, mukaan lukien pääomittaminen, johdon vaihtaminen, liiketoimintastrategioiden ja kustannus- tai maksurakenteiden tarkistaminen, tarjottujen palvelujen järjestäminen uudelleen, määrityssalkun realisointi tai yhdistäminen - tai määritystoiminnan siirtäminen - toiseen keskusvastapuoleen. Toiminnan lopettamisen tai uudelleenjärjestämisen aikana keskusvastapuolen on edelleen jatkettava toimintaansa. Tässä tapauksessa jotkin kustannukset, esimerkiksi markkinointikustannukset, saattavat alentua, mutta toiset kustannukset, esimerkiksi oikeudelliset kulut, saattavat kasvaa. Tämän vuoksi bruttomääräisten vuotuisten toimintakustannusten katsotaan antavan asianmukaisen kuvan menoista, joita tosiasiallisesti aiheutuu keskusvastapuolen toiminnan lopettamisen tai uudelleenjärjestämisen aikana. Jotta voidaan ottaa huomioon keskusvastapuolen käyttämien kirjanpitokäytäntöjen moninaisuus, toimintamenoja olisi arvioitava noudattaen kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta 19 päivänä heinäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (3) nojalla hyväksyttyjä IFRS-standardeja tai rajallista määrää muita tällä alalla sovellettavia sääntöjä sen mukaan, mitä unionin lainsäädännössä säädetään.
(3)
Koska pääomaa on aina oltava riittävästi varmistamaan toiminnan hallittu lopettaminen ja riittävä suoja asianomaisia riskejä vastaan, kuten asetuksen (EU) N:o 648/2012 16 artiklan 2 kohdassa edellytetään, on tarpeen perustaa varhaisvaroitusjärjestelmä, jonka avulla toimivaltaiset viranomaiset saavat riittävän ajoissa tiedon tilanteesta, jossa keskusvastapuolen pääoma on lähellä pääomavaatimusta, ottamalla käyttöön ilmoituskynnysarvo, joka on 110 prosenttia pääomavaatimuksesta.
(4)
Siitä huolimatta, että alttiutta toiminnalliselle riskille on vaikea ilmaista määrällisesti, luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/48/EY (4) tarjoaa asianmukaisen ohjearvon keskusvastapuolten pääomavaatimuksen vahvistamiseksi. Keskusvastapuolten pääomavaatimuksia koskevien teknisten sääntelystandardien yhteydessä toiminnallisen riskin määritelmän olisi direktiivin 2006/48/EY mukaisesti sisällettävä oikeudellinen riski.
(5)
Direktiivi 2006/48/EY ja sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/49/EY (5) tarjoavat asianmukaisen ohjearvon pääomavaatimusten vahvistamiseksi sellaisten luotto-, vastapuoli- ja markkinariskien kattamiseksi, joita ei kateta erityisillä rahoitusvaroilla, sillä nämä riskit ovat samankaltaiset kuin ne riskit, joille luottolaitokset ja sijoituspalveluyritykset altistuvat.
(6)
Keskusvastapuolella ei tarvitse olla pääomaa yhteentoimivuusjärjestelystä johtuvien kaupankäyntivastuiden ja maksukyvyttömyysrahastoon suoritettavien maksujen osalta, jos asetuksen (EU) N:o 648/2012 52 ja 53 artiklassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät. Jos nämä vaatimukset eivät kuitenkaan täyty, keskusvastapuolten väliset yhteydet saattavat altistaa ne lisäriskeille, jos niiden asettamia vakuuksia ei ole täysin suojattu eivätkä ne ole konkurssioikeudellisesti erillisiä tai jos maksukyvyttömyysrahastoon suoritettavat maksut vaarantuvat siinä tapauksessa, että vakuuden saavan keskusvastapuolen määritysosapuoli on maksukyvytön. Tällaisissa tapauksissa olisi sen vuoksi sovellettava pääomavaatimuksia maksukyvyttömyysrahastoon suoritettaviin maksuihin ja muihin keskusvastapuoliin nähden aiheutuviin kaupankäyntivastuihin. Muiden keskusvastapuolien maksukyvyttömyysrahastoon suoritettavien maksujen käsittelyn olisi leviämisvaikutusten välttämiseksi yleisesti ottaen oltava varovaisempaa kuin luottolaitoksilla keskusvastapuolen suhteen olevien vastuiden käsittelyn. Keskusvastapuolen omia varoja, joilla on suoritettu maksuja toisen keskusvastapuolen maksukyvyttömyysrahastoon, ei tulisi ottaa huomioon asetuksen (EU) N:o 648/2012 16 artiklan 2 kohdan mukaisissa tarkoituksissa, koska niitä ei ole sijoitettu keskusvastapuolen sijoituspolitiikan mukaisesti. Niitä ei myöskään tulisi laskea kahteen kertaan laskettaessa näistä maksuista aiheutuvia riskipainotettuja saamisia.
(7)
Aika, joka vaaditaan keskusvastapuolen toiminnan hallituksi lopettamiseksi, riippuu täysin kyseisen keskusvastapuolen tarjoamista määrityspalveluista ja markkinaympäristöstä, jossa se toimii, varsinkin silloin, jos toinen keskusvastapuoli voi jatkaa sen palveluja. Sen, kuinka monta kuukautta kuluu toiminnan lopettamiseen, olisi tämän vuoksi perustuttava keskusvastapuolen esittämään omaan arvioon, jolle on saatava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä. Aikajakson olisi oltava vähintään kuusi kuukautta, jotta varmistettaisiin, että pääomavaatimukset ovat varovaisuusperiaatteen mukaisella tasolla.
(8)
Yritysriskillä tarkoitetaan riskiä, joka keskusvastapuolelle aiheutuu riippuen sen tehokkuudesta ja mahdollisista yleisten liiketoimintaedellytysten muutoksista, jotka todennäköisesti heikentävät sen taloudellista tilannetta, koska tulot vähenevät tai menot lisääntyvät aiheuttaen tappiota, joka on rahoitettava pääomasta. Koska yritysriskin suuruus on erittäin riippuvainen kunkin keskusvastapuolen yksittäisestä tilanteesta ja voi johtua useista tekijöistä, kuten tehottomista menettelyistä, epäsuotuisasta markkinaympäristöstä, tehottomuudesta reagoida teknologian kehitykseen tai liiketoimintastrategioiden huonosta toteutuksesta, pääomavaatimuksen olisi perustuttava keskusvastapuolen omaan arvioon, jolle on saatava toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntä. Käyttöön on otettava alin taso, jotta varmistettaisiin, että pääomavaatimukset ovat varovaisuusperiaatteen mukaisella tasolla.
(9)
Euroopan pankkiviranomainen (EPV) on tehnyt läheistä yhteistyötä Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) kanssa ja kuullut Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaista (EAMV), ennen kuin se on toimittanut teknisten standardien luonnokset, joihin tämä asetus perustuu. Se on myös järjestänyt avoimia julkisia kuulemisia teknisten sääntelystandardien luonnoksista, analysoinut mahdollisia asiaan liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (6) 37 artiklalla perustetulta pankkialan osallisryhmältä.
(10)
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan valvontaviranomainen (Euroopan pankkiviranomainen) on toimittanut Euroopan komissiolle,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Pääomavaatimukset
1. Keskusvastapuolen pääoman, mukaan lukien jakamaton voitto ja rahastot, on aina oltava vähintään yhtä suuri kuin seuraavien summa:
a)
keskusvastapuolen pääomavaatimukset keskusvastapuolen toiminnan lopettamiseksi tai järjestämiseksi uudelleen 2 artiklan mukaisesti laskettuina;
b)
keskusvastapuolen pääomavaatimukset toiminnallisten ja oikeudellisten riskien kattamiseksi 3 artiklan mukaisesti laskettuina;
c)
keskusvastapuolen pääomavaatimukset luotto-, vastapuoli- ja markkinariskien kattamiseksi 4 artiklan mukaisesti laskettuina;
d)
keskusvastapuolen pääomavaatimukset yritysriskin kattamiseksi 5 artiklan mukaisesti laskettuina.
2. Keskusvastapuolella on oltava käytössään menettelyt, joilla voidaan tunnistaa kaikki sellaisten riskien lähteet, jotka voivat vaikuttaa sen tehtävien jatkuvaan hoitoon, ja sen on arvioitava, kuinka todennäköisesti sen tuloihin tai menoihin ja sen pääoman määrään kohdistuu potentiaalisia haittavaikutuksia.
3. Jos keskusvastapuolen 1 kohdan mukainen pääoma alittaa 110 prosenttia pääomavaatimuksista tai 110 prosenttia 7,5 miljoonasta eurosta (”ilmoituskynnysarvo”), keskusvastapuolen on heti ilmoitettava asiasta toimivaltaiselle viranomaiselle ja pidettävä tämä asian suhteen ajan tasalla vähintään viikoittain, kunnes keskusvastapuolen pääoman määrä ylittää taas ilmoituskynnysarvon.
4. Ilmoitus on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on oltava seuraavat tiedot:
a)
syyt sille, miksi keskusvastapuolen pääoma alittaa ilmoituskynnysarvon, ja kuvaus keskusvastapuolen taloudellisen tilanteen lyhyen aikavälin näkymistä;
b)
kattava kuvaus toimenpiteistä, jotka keskusvastapuoli aikoo toteuttaa varmistaakseen pääomavaatimusten jatkuvan noudattamisen.
2 artikla
Toiminnan lopettamista tai järjestämistä uudelleen koskevat pääomavaatimukset
1. Keskusvastapuolen on jaettava vuotuiset bruttomääräiset toimintamenonsa kahdellatoista määrittääkseen kuukausittaiset bruttomääräiset toimintamenonsa ja kerrottava tulokseksi saatu numero ajalla, joka kuluu sen toiminnan lopettamiseen tai järjestämiseen uudelleen ja joka määritetään 2 kohdan mukaisesti. Tämän laskelman tulos ilmaisee pääoman, joka vaaditaan keskusvastapuolen toiminnan hallitusti lopettamiseksi tai järjestämiseksi uudelleen.
2. Jotta voidaan määrittää 1 kohdassa tarkoitettu aika, joka kuluu keskusvastapuolen toiminnan lopettamiseen tai järjestämiseen uudelleen, keskusvastapuolen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle oma arvionsa kohtuullisesta ajasta, joka kuluu sen toiminnan lopettamiseen tai järjestämiseen uudelleen; toimivaltainen viranomainen hyväksyy kyseisen arvion sille asetuksen (EU) N:o 648/2012 III osaston nojalla kuuluvien toimivaltaisen viranomaisen valtuuksien mukaisesti. Arvioidun ajan on oltava riittävä varmistamaan - myös stressikausien markkinaolosuhteissa - keskusvastapuolen toiminnan hallittu lopettaminen tai järjestäminen uudelleen, sen toimintojen uudelleenorganisointi sekä sen määrityssalkkujen realisointi tai siirto jollekin toiselle keskusvastapuolelle. Arviossa on otettava huomioon keskusvastapuolen positioiden likviditeetti, koko, maturiteettirakenne ja mahdolliset rajatylittävät esteet sekä määritettyjen tuotteiden tyyppi. Pääomavaatimuksen laskennassa käytetty aika, joka kuluu keskusvastapuolen toiminnan lopettamiseen tai järjestämiseen uudelleen, on vähintään kuusi kuukautta.
3. Keskusvastapuolen on päivitettävä arvionsa ajasta, joka kuluu sen toiminnan lopettamiseen tai järjestämiseen uudelleen, aina kun arvion perustana olevat oletukset muuttuvat tuntuvasti, ja toimitettava tämä päivitetty arvio toimivaltaisen viranomaisen hyväksyttäväksi.
4. Tämän artiklan soveltamiseksi toimintamenoja arvioidaan noudattaen tapauksen mukaan asetuksen (EY) N:o 1606/2002 nojalla hyväksyttyjä IFRS-standardeja, neuvoston direktiivejä 78/660/ETY (7), 83/349/ETY (8) ja 86/635/ETY (9), yleisesti hyväksyttyjä kolmannen maan tilinpäätösstandardeja, joiden katsotaan vastaavan IFRS-standardeja komission asetuksen (EY) N:o 1569/2007 (10) mukaisesti, tai kolmannen maan tilinpäätösstandardeja, joiden käyttö on sallittua mainitun asetuksen 4 artiklan mukaisesti. Keskusvastapuolten on käytettävä vuositilinpäätöksestään olevia tuoreimpia tilintarkastettuja tietoja.
3 artikla
Toiminnallisia ja oikeudellisia riskejä koskevat pääomavaatimukset
1. Keskusvastapuolen on laskettava toiminnallista riskiä, myös oikeudellista riskiä, koskevat, 1 artiklassa tarkoitetut pääomavaatimuksensa käyttäen joko direktiivissä 2006/48/EY säädettyä perusmenetelmää tai säädettyjä kehittyneitä menetelmiä, jollei 2-7 kohdassa säädetyistä rajoituksista muuta johdu.
2. Keskusvastapuoli voi käyttää perusmenetelmää laskeakseen toiminnallista riskiä koskevat pääomavaatimuksensa direktiivin 2006/48/EY 103 artiklan mukaisesti.
3. Keskusvastapuolella on oltava hyvin dokumentoitu toiminnallisten riskien arviointi- ja hallintajärjestelmä, jossa vastuualueet on jaettu selvästi. Sen on tunnistettava toiminnalliset riskit ja hankittava toiminnallisiin riskeihin liittyviä merkityksellisiä tietoja mukaan lukien tiedot merkittävistä tappioista. Riippumattoman tahon, jolla on tarvittava tietämys tarkastelun suorittamiseksi, on tarkasteltava järjestelmää säännöllisesti.
4. Keskusvastapuolen toiminnallisten riskien arviointijärjestelmä on integroitava tiiviisti keskusvastapuolen riskienhallintaprosesseihin. Järjestelmän tuottamien tietojen on oltava kiinteä osa prosessia, jolla tarkkaillaan ja valvotaan keskusvastapuolen toiminnallisten riskien profiilia.
5. Keskusvastapuolen on otettava käyttöön johdon raportointijärjestelmä, joka tuottaa toiminnallisia riskejä koskevia raportteja laitosten eri toiminnoille. Keskusvastapuolella on oltava käytössä menettelyt, joilla voidaan toteuttaa johdon raporteista saatavien tietojen edellyttämät toimet.
6. Keskusvastapuoli voi myös pyytää toimivaltaiselta viranomaiseltaan lupaa käyttää kehittyneitä menetelmiä. Toimivaltainen viranomainen voi myöntää keskusvastapuolelle luvan käyttää sen omiin toiminnallisten riskien mittaamismenetelmiin perustuvia kehittyneitä menetelmiä direktiivin 2006/48/EY 105 artiklan mukaisesti.
7. Jos keskusvastapuolet käyttävät 6 kohdassa täsmennettyjä kehittyneitä menetelmiä toiminnallista riskiä koskevien pääomavaatimustensa määrittämiseksi, niiden pääoman on aina oltava vähintään 80 prosenttia pääomavaatimuksesta, joka saadaan käyttäen 2 kohdan mukaista perusmenetelmää.
4 artikla
Niitä luotto-, vastapuoliluotto- ja markkinariskejä koskevat pääomavaatimukset, joita ei jo kateta asetuksen (EU) N:o 648/2012 41-44 artiklassa tarkoitetuilla erityisillä rahoitusvaroilla
1. Keskusvastapuolen on määritettävä 1 artiklassa tarkoitetut pääomavaatimuksena laskemalla yhteen 8 prosenttia luotto- ja vastapuoliluottoriskiin liittyvistä riskipainotetuista saamisista ja markkinariskiä koskevat pääomavaatimukset, kun riskit lasketaan direktiivien 2006/48/EY ja 2006/49/EY mukaisesti, jollei 2-5 kohdassa säädetyistä rajoituksista muuta johdu.
2. Niiden markkinariskiä koskevien pääomavaatimusten laskemiseksi, joita ei jo kateta asetuksen (EU) N:o 648/2012 41-44 artiklassa tarkoitetuilla erityisillä rahoitusvaroilla, keskusvastapuolen on käytettävä direktiivin 2006/49/EY liitteissä I-IV vahvistettuja menetelmiä.
3. Niiden luottoriskiin liittyvien riskipainotettujen saamisten laskemiseksi, joita ei jo kateta asetuksen (EU) N:o 648/2012 41-44 artiklassa tarkoitetuilla erityisillä rahoitusvaroilla, keskusvastapuolen on käytettävä direktiivin 2006/48/EY 78-83 artiklassa säädettyä luottoriskin standardimenetelmää.
4. Niiden vastapuoliluottoriskiin liittyvien riskipainotettujen saamisten laskemiseksi, joita ei jo kateta asetuksen (EU) N:o 648/2012 41-44 artiklassa tarkoitetuilla erityisillä rahoitusvaroilla, keskusvastapuolen on käytettävä direktiivin 2006/48/EY liitteessä III olevassa 3 osassa vahvistettua käyvän arvon menetelmää ja direktiivin 2006/48/EY liitteessä VIII olevassa 3 osassa vahvistettua rahoitusvakuuksia koskevaa kattavaa menetelmää, jossa sovelletaan valvojan antamaa vakioarvon leikkausta.
5. Jos kaikki asetuksen (EU) N:o 648/2012 52 ja 53 artiklassa tarkoitetut edellytykset eivät täyty ja jos keskusvastapuoli ei käytä omia varojaan, keskusvastapuolen on sovellettava 1 250 prosentin riskipainoa vastuisiinsa, jotka aiheutuvat toisen keskusvastapuolen maksukyvyttömyysrahastoon suoritettavista maksuista, ja 2 prosentin riskipainoa kaupankäyntivastuihinsa, jotka aiheutuvat muihin keskusvastapuoliin nähden.
5 artikla
Yritysriskiä koskevat pääomavaatimukset
1. Keskusvastapuolen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle oma arvionsa pääomasta, joka tarvitaan kattamaan yritysriskistä johtuvat tappiot, perustuen sen liiketoimintamallin kannalta merkityksellisiin, kohtuullisesti ennakoitaviin epäsuotuisiin skenaarioihin; toimivaltainen viranomainen hyväksyy kyseisen arvion sille asetuksen (EU) N:o 648/2012 III osaston nojalla kuuluvien toimivaltaisen viranomaisen valtuuksien mukaisesti.
2. Yritysriskiä koskeva pääomavaatimus on hyväksytyn arvion suuruinen, ja sen on oltava vähintään 25 prosenttia keskusvastapuolen vuotuisista bruttomääräisistä toimintamenoista. Tämän artiklan soveltamiseksi bruttomääräisiä toimintamenoja arvioidaan 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
6 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2012.