RÅDETS AFGØRELSE
af 17. december 2012
om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund
(2013/5/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til Europa-Parlamentets godkendelse (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Konventionen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening, hvis titel senere er ændret til konventionen om beskyttelse af Middelhavets havmiljø og kystområder (»Barcelonakonventionen«), blev indgået på Det Europæiske Fællesskabs vegne ved Rådets afgørelse 77/585/EØF (2), og ændringer til Barcelonakonventionen blev godkendt ved Rådets afgørelse1999/802/EF (3).
(2)
Ifølge artikel 7 i Barcelonakonventionen skal de kontraherende parter træffe alle egnede foranstaltninger for at forebygge, begrænse, bekæmpe og i størst muligt omfang eliminere forurening af middelhavsområdet som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund.
(3)
En af protokollerne til Barcelonakonventionen handler om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund (»offshoreprotokollen«). Den trådte i kraft den 24. marts 2011. Til dato har Albanien, Cypern, Libyen, Marokko, Syrien og Tunesien ratificeret den. Ud over Cypern har nogle andre medlemsstater, der er kontraherende parter i Barcelonakonventionen, for nylig meddelt, at de også har til hensigt at ratificere protokollen.
(4)
Det anslås, at der er mere end 200 aktive offshoreplatforme i Middelhavsområdet, og flere anlæg er under overvejelse. Efterforskning og udvinding af kulbrinter forventes at stige efter opdagelsen af store reserver af fossile brændstoffer i Middelhavet. På grund af den delvist lukkede karakter og særlige hydrodynamik i Middelhavet kunne en ulykke som den, der indtraf i Den Mexicanske Golf i 2010, have øjeblikkelige grænseoverskridende skadevirkninger for Middelhavsområdets økonomi og skrøbelige marine og kystnære økosystemer. Det er sandsynligt, at på mellemlang sigt vil andre mineralske ressourcer i dybhavet og i havbunden og dennes undergrund blive genstand for efterforsknings- og udvindingsaktiviteter.
(5)
Hvis ikke der tages effektive foranstaltninger i forhold til de risici, der hidrører fra sådanne aktiviteter, kunne det i alvorlig grad skade den indsats, som alle medlemsstaterne foretager, idet de har pligt til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at opnå og opretholde en god miljøtilstand i deres havområder i Middelhavet som krævet i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF af 17. juni 2008 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets havmiljøpolitiske foranstaltninger (havstrategirammedirektivet) (4). At foretage de nødvendige handlinger vil endvidere bidrage til opfyldelsen af og respekten for de forpligtelser, som Grækenland, Spanien, Frankrig, Italien, Cypern, Malta, Slovenien og Unionen har påtaget sig som kontraherende parter i Barcelonakonventionen.
(6)
Offshoreprotokollen dækker en lang række bestemmelser, som skal anvendes på forskellige forvaltningsniveauer. Selv om det er hensigtsmæssigt for Unionen at støtte sikkerheden ved offshoreefterforskning og -udvinding under hensyntagen til bl.a. den store sandsynlighed for, at virkningen af de miljøproblemer, der er forbundet med sådanne aktiviteter, er grænseoverskridende, bør medlemsstaterne og deres relevante kompetente myndigheder være ansvarlige for visse detaljerede foranstaltninger, der er fastsat i offshoreprotokollen.
(7)
Kommissionens meddelelse med titlen »Håndtering af sikkerheden i forbindelse med olie- og gasaktiviteter offshore« peger på behovet for et internationalt samarbejde for at fremme offshoresikkerhed og indsatskapaciteten på verdensplan, og en af de tilknyttede aktioner er at udforske potentialet i regionale konventioner. Den anbefaler, at der i nært samarbejde med de berørte medlemsstater pustes nyt liv i processen hen imod offshoreprotokollens ikrafttræden.
(8)
Rådet fastslog i sine konklusioner om sikkerheden ved olie- og gasaktiviteter offshore, der blev vedtaget den 3. december 2010, at Unionen og dens medlemsstater fortsat bør spille en fremtrædende rolle i indsatsen for at opnå de højeste sikkerhedsstandarder i forbindelse med internationale initiativer og fora og regionalt samarbejde, f.eks. i Middelhavsområdet. Rådet opfordrede også Kommissionen og medlemsstaterne til at gøre bedst mulig brug af de eksisterende internationale konventioner.
(9)
I sin beslutning af 13. september 2011 understregede Europa-Parlamentet betydningen af den fuldstændige gennemførelse af den ikke ratificerede offshoreprotokol, som navnlig vedrører forurening som følge af udforskning og udnyttelse.
(10)
Et af målene for Unionens miljøpolitik er fremme på internationalt plan af foranstaltninger til løsning af de regionale miljøproblemer. I forbindelse med offshoreprotokollen er det særlig vigtigt at være opmærksom på den store sandsynlighed for grænseoverskridende miljøvirkninger i tilfælde af ulykker i et delvis lukket hav som Middelhavet. Det er derfor hensigtsmæssigt for Unionen at træffe de nødvendige foranstaltninger til at støtte sikkerheden ved offshoreefterforskning og -udvinding og beskyttelse af havmiljøet i Middelhavet.
(11)
Kommissionen foreslår ligeledes en forordning om sikkerheden i forbindelse med olie- og gasprospektering, -efterforskning og -produktion offshore (den »foreslåede forordning«).
(12)
Offshoreprotokollen vedrører et område, der i vid udstrækning er omfattet af EU-retten. Dette omfatter f.eks. elementer såsom beskyttelse af havmiljøet, miljøkonsekvensvurderinger og miljøansvar. Med forbehold af en endelig afgørelse fra den lovgivende myndighed i den foreslåede forordning er offshoreprotokollen desuden i overensstemmelse med målene deri, herunder om tilladelser, miljøkonsekvensvurderinger og operatørernes tekniske og finansielle kapacitet.
(13)
Det er vigtigt at sikre et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne og EU-institutionerne, både under forhandlingerne og ved indgåelsen og ved opfyldelsen af de indgåede forpligtelser. Denne forpligtelse til at samarbejde er en følge af kravet om enhed i Unionens optræden udadtil. De medlemsstater, der er kontraherende parter i Barcelonakonventionen, og som endnu ikke har ratificeret eller tiltrådt offshoreprotokollen, bør derfor træffe de nødvendige foranstaltninger for at afslutte procedurerne i den henseende.
(14)
Unionen bør derfor tiltræde offshoreprotokollen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen om beskyttelse af Middelhavet mod forurening som følge af undersøgelse og udnyttelse af kontinentalsoklen og af havbunden og dennes undergrund, godkendes herved på Unionens vegne.
Teksten til offshoreprotokollen er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, som på Unionens vegne er beføjet til at deponere det i offshoreprotokollens artikel 32, stk. 2, omhandlede godkendelsesinstrument hos Spaniens regering, der fungerer som depositar, med henblik på at udtrykke Unionens samtykke i at blive bundet af offshoreprotokollen (5).
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2012.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 17 päivänä joulukuuta 2012,
Euroopan unionin liittymisestä pöytäkirjaan Välimeren suojelemisesta mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta
(2013/5/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Välimeren suojelemista pilaantumiselta koskeva yleissopimus, joka nimettiin myöhemmin uudelleen Välimeren merellisen ympäristön ja rannikkoalueiden suojelemista koskevaksi yleissopimukseksi, jäljempänä ’Barcelonan yleissopimus’, tehtiin Euroopan yhteisön puolesta neuvoston päätöksellä 77/585/ETY (2), ja muutokset Barcelonan yleissopimukseen hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 1999/802/EY (3).
(2)
Barcelonan yleissopimuksen 7 artiklan mukaan osapuolten on toteutettava kaikki asianmukaiset toimenpiteet mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvan pilaantumisen ehkäisemiseksi, vähentämiseksi, torjumiseksi ja poistamiseksi Välimeren merialueella mahdollisimman suuressa määrin.
(3)
Yksi Barcelonan yleissopimuksen pöytäkirjoista koskee Välimeren suojelemista mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta, jäljempänä ’Offshore-pöytäkirja’. Se tuli voimaan 24 päivänä maaliskuuta 2011. Tähän mennessä sen ovat ratifioineet Albania, Kypros, Libya, Marokko, Syyria ja Tunisia. Jotkin unionin jäsenvaltiot, jotka ovat Barcelonan yleissopimuksen sopimuspuolia, ovat jo ilmoittaneet viime kuukausien aikana, että myös ne aikovat ratifioida pöytäkirjan.
(4)
Arvioiden mukaan Välimerellä on toiminnassa yli 200 offshore-lauttaa ja uusia laitoksia harkitaan. Hiilivetyjen etsintä- ja hyödyntämistoimien odotetaan lisääntyvän, koska Välimerestä on löydetty laajoja fossiilisten polttoaineiden varantoja. Välimeren osittain suljetun luonteen ja sen erityisen hydrodynamiikan vuoksi Meksikonlahdella vuonna 2010 sattuneen onnettomuuden kaltaisella onnettomuudella voisi olla välittömiä ja haitallisia rajatylittäviä vaikutuksia Välimeren alueen talouteen sekä meren ja rannikon herkkiin ekosysteemeihin. On todennäköistä, että keskipitkällä aikavälillä etsitään ja hyödynnetään myös muita syvänmeren, merenpohjan ja maaperän mineraalivaroja.
(5)
Mikäli näihin toimintoihin liittyviin riskeihin ei varauduta asianmukaisesti, voidaan vaarantaa merkittävästi kaikkien niiden jäsenvaltioiden ponnistelut, joiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet ympäristön hyvän tilan saavuttamiseksi ja säilyttämiseksi merialueillaan Välimerellä, kuten yhteisön meriympäristöpolitiikan puitteista 17 päivänä kesäkuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/56/EY (meristrategiadirektiivi) (4) edellytetään. Tarvittavien toimenpiteiden toteuttaminen myös edistäisi niiden sitoumusten ja velvoitteiden täyttämistä, joihin Kreikka, Espanja, Ranska, Italia, Kypros, Malta, Slovenia sekä unioni itse ovat sitoutuneet Barcelonan yleissopimuksen sopimuspuolina.
(6)
Offshore-pöytäkirja kattaa suuren määrän erilaisia määräyksiä, jotka on pantava täytäntöön hallinnon eri tasoilla. Vaikka Euroopan unionin on syytä tukea avomerellä tapahtuvien etsintä- ja hyödyntämistoimien turvallisuutta ottaen huomioon muun muassa se, että näihin toimiin liittyvät ympäristöongelmat erittäin todennäköisesti ylittävät valtioiden rajat, jäsenvaltioiden ja niiden toimivaltaisten viranomaisten olisi oltava vastuussa tietyistä Offshore-pöytäkirjassa määrätyistä yksityiskohtaisista toimenpiteistä.
(7)
Komission 12 päivänä lokakuuta 2010 antamassa tiedonannossa ”Öljyn- ja kaasunporaustoiminnan turvallisuus avomerellä” todetaan, että tarvitaan kansainvälistä yhteistyötä avomeritoiminnan turvallisuuden ja kriisivalmiuksien edistämiseksi maailmanlaajuisesti ja että tähän liittyen olisi tarkasteltava alueellisten sopimusten tarjoamia mahdollisuuksia. Tiedonannossa suositellaan, että käynnistetään uudelleen tiiviissä yhteistyössä asianomaisten jäsenvaltioiden kanssa prosessi Offshore-pöytäkirjan voimaan saattamiseksi.
(8)
Neuvosto totesi avomerellä harjoitettavan öljyn- ja kaasunporaustoiminnan turvallisuudesta 3 päivänä joulukuuta 2010 antamissaan päätelmissä, että Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden olisi edelleen toimittava esimerkkinä pyrittäessä tiukimpiin mahdollisiin turvallisuusstandardeihin kansainvälisten aloitteiden ja foorumien sekä alueellisen yhteistyön puitteissa esimerkiksi Välimerellä, ja kehotti komissiota ja jäsenvaltioita hyödyntämään voimassa olevia kansainvälisiä yleissopimuksia parhaalla mahdollisella tavalla.
(9)
Euroopan parlamentti korosti 13 päivänä syyskuuta 2011 antamassaan päätöslauselmassa, että ratifioimaton Offshore-pöytäkirja, jolla pyritään suojautumaan tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta, on välittömästi pantava täytäntöön.
(10)
Yksi unionin ympäristöpolitiikan tavoitteista on edistää toimia kansainvälisellä tasolla alueellisten ympäristöongelmien ratkaisemiseksi. Offshore-pöytäkirjan osalta on erityisen tärkeää muistaa, että mikäli Välimeren kaltaisella osittain suljetulla merialueella tapahtuu onnettomuus, sen ympäristövaikutukset ulottuvat erittäin todennäköisesti valtioiden rajojen yli. Tämän vuoksi unionin on syytä toteuttaa kaikki tarvittavat toimet avomerellä tapahtuvien etsintä- ja hyödyntämistoimien turvallisuuden tukemiseksi sekä ympäristön suojelemiseksi Välimerellä.
(11)
Komissio ehdottaa myös asetusta öljyn ja kaasun etsintä-, hyödyntämis- ja tuotantotoiminnan turvallisuudesta avomerellä, jäljempänä ’asetusehdotus’.
(12)
Offshore-pöytäkirja kattaa alan, jota säännellään jo suuressa määrin unionin lainsäädännöllä. Siihen kuuluvat esimerkiksi meriympäristön suojelu, ympäristövaikutusten arviointi ja ympäristövahinkovastuu. Jollei asetusehdotusta koskevasta lainsäätäjien lopullisesta päätöksestä muuta johdu, Offshore-pöytäkirja vastaa myös asetusehdotuksen tavoitteita, myös niitä, jotka liittyvät lupien myöntämiseen, ympäristövaikutusten arviointiin sekä toiminnanharjoittajien teknisiin ja taloudellisiin valmiuksiin.
(13)
On tärkeää varmistaa tiivis yhteistyö jäsenvaltioiden ja unionin toimielinten välillä sekä neuvottelujen aikana että pöytäkirjaa tehtäessä ja annettujen sitoumusten täyttämisessä. Tämä yhteistoimintavelvollisuus perustuu vaatimukseen, jonka mukaan unionia on edustettava yhtenäisesti kansainvälisissä yhteyksissä. Tämän vuoksi niiden jäsenvaltioiden, jotka ovat Barcelonan yleissopimuksen sopimuspuolia mutta jotka eivät vielä ole toteuttaneet tarvittavia toimia toteuttaakseen menettelyt, joilla Offshore-pöytäkirja ratifioidaan tai siihen liitytään, olisi tehtävä niin.
(14)
Unionin olisi näin ollen liityttävä Offshore-pöytäkirjaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin liittyminen pöytäkirjaan Välimeren suojelemisesta mannerjalustan sekä merenpohjan ja sen maaperän tutkimisesta ja hyväksikäytöstä johtuvalta pilaantumiselta, jäljempänä ’Offshore-pöytäkirja’.
Offshore-pöytäkirjan teksti on liitetty tähän päätökseen.
2 artikla
Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus tallettaa unionin puolesta hyväksymisasiakirja Offshore-pöytäkirjan 32 artiklan 2 kohdassa määrättynä pöytäkirjan tallettajana toimivan Espanjan hallituksen huostaan osoituksena unionin tahdosta tulla Offshore-pöytäkirjan sitomaksi (5).
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2012.