EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 573/2014/EU
af 15. maj 2014
om øget samarbejde mellem offentlige arbejdsformidlinger
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 149,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I sine konklusioner af 17. juni 2010 vedtog Det Europæiske Råd Europa 2020-strategien for beskæftigelse og intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst (»Europa 2020«). Det Europæiske Råd opfordrede til mobilisering af alle Unionens instrumenter og politikker med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de fælles målsætninger og opfordrede medlemsstaterne til at øge den samordnede indsats. Offentlige arbejdsformidlinger indtager en central rolle, når det drejer sig om at bidrage til at nå målet i Europa 2020 om en beskæftigelsesfrekvens på 75 % for kvinder og mænd på mellem 20 og 64 år senest i 2020, navnlig ved at nedbringe ungdomsarbejdsløsheden.
(2)
Artikel 45 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«) fastsætter arbejdskraftens frie bevægelighed inden for Unionen, mens der i artikel 46 i traktaten fastlægges foranstaltninger til at opnå dette, især ved at sikre et tæt samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger. Det netværk af offentlige arbejdsformidlinger, der oprettes i henhold til denne afgørelse (»netværket«), bør imidlertid ud over generelle aspekter af geografisk mobilitet omfatte en lang række målsætninger og initiativer i form af tilskyndelsesforanstaltninger med henblik på at forbedre samarbejdet mellem medlemsstaterne på beskæftigelsesområdet.
(3)
Denne afgørelse bør sigte mod at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne inden for offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder. Den formaliserer og styrker det uformelle samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger via det igangværende europæiske netværk af chefer for offentlige arbejdsformidlinger, som alle medlemsstater har besluttet at deltage i. Netværkets fulde potentielle værdi ligger i samtlige medlemsstaters fortsatte deltagelse. Denne deltagelse bør meddeles til netværkets sekretariat.
(4)
I henhold til artikel 148, stk. 4, i traktaten vedtog Rådet ved afgørelse 2010/707/EU (3) retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker, som blev opretholdt for 2011-2013. Disse integrerede retningslinjer giver medlemsstaterne vejledende principper for fastlæggelse af deres nationale reformprogrammer og for gennemførelse af reformer. De integrerede retningslinjer udgør grundlaget for landespecifikke henstillinger, som Rådet retter til medlemsstaterne i henhold til nævnte artikel. I de senere år har disse henstillinger omfattet specifikke henstillinger vedrørende offentlige arbejdsformidlingers funktion og kapacitet og effektiviteten af de aktive arbejdsmarkedspolitikker i medlemsstaterne.
(5)
De landespecifikke henstillinger kunne trænge til yderligere underbygning i form af et styrket evidensgrundlag, feedback om, hvordan politikgennemførelsen forløb, og samarbejde mellem medlemsstaternes offentlige arbejdsformidlinger. I den forbindelse bør netværket gennemføre konkrete initiativer som f.eks. evidensbaserede benchmarkingsystemer, dertil svarende gensidige læringsaktiviteter, gensidig bistand netværksmedlemmer imellem og gennemførelse af strategiske aktioner til modernisering af offentlige arbejdsformidlinger. Netværkets og dets enkelte medlemmers specifikke viden bør også anvendes til efter anmodning fra enten Europa-Parlamentet, Rådet, Kommissionen eller Beskæftigelsesudvalget (EMCO) at fremlægge dokumentation for udviklingen i beskæftigelsespolitikkerne.
(6)
Udvidet og mere fokuseret samarbejde mellem de offentlige arbejdsformidlinger bør føre til en forbedret udveksling af bedste praksis. Netværket bør sammenkæde resultater, der bygger på benchmarking og gensidige læringsaktiviteter, på en måde, hvorved der udvikles en systematisk, dynamisk og integreret benchlearningproces.
(7)
Netværket bør indgå i et nært samarbejde med EMCO, jf. artikel 150 i traktaten, og bør bidrage til EMCO's arbejde som leverandør af dokumentation og rapporter om politikker, der gennemføres af de offentlige arbejdsformidlinger. Bidrag fra netværket til Europa-Parlamentet bør kanaliseres gennem sekretariatet, og bidrag til Rådet bør kanaliseres gennem EMCO uden nogen ændringer og sammen med bemærkninger, når det er relevant. Netværkets samlede viden om leveringsaspekter af beskæftigelsespolitikker og den sammenlignende analyse af offentlige arbejdsformidlinger kan især bruges af politiske beslutningstagere både på nationalt plan og EU-plan i vurderingen og udformningen af beskæftigelsespolitikker.
(8)
Netværket bør på de offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder bidrage til gennemførelsen af politikinitiativer på beskæftigelsesområdet som f.eks. Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelsen af en ungdomsgaranti (4). Netværket bør også støtte initiativer, der tager sigte på bedre matchning af kvalifikationer, anstændigt og bæredygtigt arbejde, øget frivillig arbejdskraftmobilitet og lettelse af overgangen fra uddannelse til arbejde, herunder gennem støtte til vejledning og øget gennemsigtighed for færdigheder og kvalifikationer. Netværkets aktiviteter bør omhandle evaluering og vurdering af aktive arbejdsmarkedspolitikker, herunder dem, der er rettet mod sårbare sociale grupper og social udelukkelse.
(9)
Netværket bør styrke samarbejdet mellem sine medlemmer, udvikle fælles initiativer til udveksling af oplysninger og bedste praksis på alle de områder, der er dækket af offentlige arbejdsformidlinger, sammenlignende analyser og rådgivning samt fremme innovative tilgange til levering af arbejdsformidling. Ved at oprette netværket bliver det muligt at foretage en omfattende evidensbaseret og resultatorienteret sammenligning af alle offentlige arbejdsformidlinger, som fører til identifikation af bedste praksis på området for de offentlige arbejdsformidlingers tjenester. Disse resultater bør bidrage til at forbedre udformningen og leveringen af arbejdsformidling inden for deres specifikke ansvarsområder. De initiativer, der iværksættes af netværket, bør øge offentlige arbejdsformidlingers effektivitet og skabe mulighed for større effektivitet i de offentlige udgifter. Netværket bør også samarbejde med andre leverandører af arbejdsformidlinger.
(10)
Netværket bør i sit årlige arbejdsprogram fastlægge de tekniske detaljer i offentlige arbejdsformidlingers benchmarking og dertil knyttede gensidige læringsproces, navnlig benchlearningmetodologien på grundlag af benchmarkingindikatorerne i bilaget til denne afgørelse for at vurdere de offentlige arbejdsformidlingers resultater, kontekstvariabler, dataleveringskrav og læringsinstrumenterne i det integrerede program for gensidig læring. Benchmarkingområderne bør fastlægges i denne afgørelse. Medlemsstaterne har fortsat kompetence til at beslutte, om de ønsker på frivillig basis at indgå i yderligere benchlearningaktiviteter på andre områder.
(11)
Beføjelsen til at vedtage retsakter bør delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten med henblik på at ændre bilaget om benchmarkingindikatorer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau, især af eksperter fra offentlige arbejdsformidlinger. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(12)
På grund af de forskelligartede modeller, opgaver og former for levering af tjenester i offentlige arbejdsformidlinger er det op til medlemsstaterne at udpege et medlem og en suppleant til bestyrelsen for netværket af offentlige arbejdsformidlinger fra topledelsen i de offentlige arbejdsformidlinger. Hvis det er relevant, bør bestyrelsesmedlemmet eller suppleanten repræsentere andre offentlige arbejdsformidlinger i denne medlemsstat. Hvis det af forfatningsmæssige årsager ikke er muligt for en medlemsstat kun at udpege én offentlig arbejdsformidling, bør de pågældende offentlige arbejdsformidlinger identificeres, idet antallet af offentlige arbejdsformidler begrænses til et minimum og uden at ændre reglen om, at hver medlemsstat har én stemme i netværkets bestyrelse. Medlemmerne af nævnet bør gøre deres yderste for at sikre, at lokale og regionale myndigheders holdninger og erfaringer inddrages i netværkets aktiviteter, og at disse holdes underrettet om disse aktiviteter. Nævnets medlemmer bør have myndighed til at træffe afgørelser på vegne af deres offentlige arbejdsformidlinger. For at sikre inddragelse af alle offentlige arbejdsformidlinger i netværket bør aktiviteterne være åbne for deltagelse på alle niveauer.
(13)
For at sikre at offentlige arbejdsformidlingers fælles opgaver nøje svarer til den aktuelle situation på arbejdsmarkedet, bør netværket råde over de senest ajourførte arbejdsløshedstal på NUTS 3-niveau.
(14)
Netværket bør bygge på erfaringerne fra og afløse den nuværende uformelle rådgivende gruppe bestående af det europæiske netværk af chefer for offentlige arbejdsformidlinger, som Kommissionen har støttet siden 1997, og hvis synspunkter er blevet taget i betragtning i denne afgørelse. De vigtigste indsatsområder, der er blevet indkredset af denne uformelle rådgivende gruppe i dens dokument »2020-strategien om officielle arbejdsformidlinger«, bør bidrage til modernisering og styrkelse af de offentlige arbejdsformidlinger.
(15)
Man bør i netværket yde gensidig bistand til fordel for medlemmerne og hjælpe hinanden i forbindelse med modernisering af organisationsstrukturer og tjenesteydelser ved at optrappe samarbejdet, navnlig for så vidt angår videnoverførsel, studiebesøg og udveksling af personale.
(16)
Netværket og dets initiativer bør finansieres gennem Progress/beskæftigelsesafsnittet af Den Europæiske Unions program for beskæftigelse og social innovation (»EaSI«), som blev oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1296/2013 (5), inden for de bevillinger, som Europa-Parlamentet og Rådet har fastsat.
(17)
For så vidt angår projekter udviklet af netværket eller indkredset i de gensidige læringsaktiviteter og derefter gennemført i de enkelte offentlige arbejdsformidlinger, bør medlemsstaterne have adgang til finansiering fra Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) og Horisont 2020, Unionens rammeprogram for forskning og innovation (2014-2020), som blev fastlagt ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 (6).
(18)
Netværket bør sikre, at det supplerer og ikke erstatter elle overlapper tiltag, der iværksættes som led i den europæiske beskæftigelsesstrategi som omhandlet i afsnit IX i traktaten, navnlig EMCO's tiltag og dets værktøjer, såsom den fælles evalueringsramme, samt programmet for gensidig læring. Desuden bør Kommissionen med henblik på at skabe synergier sikre, at sekretariatet for netværket af offentlige arbejdsformidlinger samarbejder tæt med EMCO's sekretariat.
(19)
Denne afgørelse overholder de grundlæggende rettigheder og de principper, som anerkendes i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (»Chartret«). Denne afgørelse tilstræber navnlig at sikre fuld overholdelse af retten til adgang til gratis arbejdsformidling og til at fremme anvendelsen af Chartrets artikel 29 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Oprettelse af netværket
Der oprettes herved et netværk af offentlige arbejdsformidlinger på EU-plan for perioden fra 17. juni 2014 indtil den 31. december 2020 (»Netværket«). Netværket skal iværksætte de initiativer, som er fastsat i artikel 4.
Netværket skal bestå af:
a)
de offentlige arbejdsformidlinger som udpeget af medlemsstaterne
b)
Kommissionen.
EMCO har observatørstatus.
De medlemsstater, der har subnationale autonome offentlige arbejdsformidlinger, sikrer, at disse er repræsenteret på passende vis i netværkets specifikke initiativer.
Artikel 2
Definitioner af benchlearning
I denne afgørelse og i forbindelse med netværkets aktiviteter forstås ved: »benchlearning«: processen med at skabe en systematisk og integreret forbindelse mellem benchmarking og gensidige læringsaktiviteter; det består i at identificere gode præstationer gennem indikatorbaserede benchmarkingsystemer, herunder dataindsamling, datavalidering datakonsolidering og vurderinger ved hjælp af en passende metodologi, og ved at anvende resultater for konkrete og evidensbaserede gensidige læringsaktiviteter, herunder modeller for god eller bedste praksis.
Artikel 3
Formål
Formålet med denne afgørelse er at tilskynde til samarbejde mellem medlemsstaterne på beskæftigelsesområdet gennem netværket inden for de offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder for at bidrage til Europa 2020-strategien og til gennemførelsen af relevante EU-politikker og dermed yde støtte til:
a)
de mest udsatte sociale grupper med høj arbejdsløshed, navnlig ældre arbejdstagere og unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse
b)
anstændigt og bæredygtigt arbejde
c)
mere velfungerende arbejdsmarkeder i EU
d)
identificering af mangler på bestemte kvalifikationer og levering af oplysninger om deres omfang og geografiske fordeling, såvel som bedre matchning af arbejdssøgendes kvalifikationer med arbejdsgivernes behov
e)
bedre integration af arbejdsmarkederne
f)
øget frivillig geografisk og beskæftigelsesmæssig mobilitet på et retfærdigt grundlag for at imødekomme specifikke arbejdsmarkedsbehov
g)
integration af personer, der er udelukket fra arbejdsmarkedet, som en del af bekæmpelsen af social udelukkelse
h)
evaluering og vurdering af aktive arbejdsmarkedsinitiativer og deres effektive gennemførelse.
Artikel 4
Netværkets initiativer
1. Inden for de offentlige arbejdsformidlingers ansvarsområder tager netværket navnlig følgende initiativer:
a)
udvikling og gennemførelse af evidensbaseret benchlearning i offentlige arbejdsformidlinger på EU-plan for ved hjælp af en passende metodologi at sammenligne resultaterne af deres aktiviteter på følgende områder:
i)
bidrag til at nedbringe arbejdsløsheden for alle aldersgrupper og for sårbare grupper
ii)
bidrag til at nedbringe arbejdsløshedens varighed og nedbringe ledigheden for at tackle langvarig og strukturel arbejdsløshed samt social udelukkelse
iii)
besættelse af ledige stillinger (herunder gennem frivillig arbejdskraftmobilitet)
iv)
kundetilfredshed med de offentlige arbejdsformidlingers tjenester.
b)
ydelse af gensidig bistand enten i form af peer-to-peer- eller gruppeaktiviteter, gennem samarbejde, udveksling af oplysninger, erfaringer og personale mellem netværkets medlemmer, herunder støtte til gennemførelse af landespecifikke henstillinger fra Rådet vedrørende offentlige arbejdsformidlinger efter anmodning fra den pågældende medlemsstat eller offentlige arbejdsformidling
c)
bidrag til at modernisere og styrke offentlige arbejdsformidlinger på centrale områder i overensstemmelse med de beskæftigelsesmæssige og sociale mål for Europa 2020
d)
udarbejdelse af rapporter efter anmodning fra enten Europa-Parlamentet, Rådet eller Kommissionen eller på eget initiativ
e)
bidrag til gennemførelsen af relevante politikinitiativer
f)
vedtagelse og gennemførelse af sit årlige arbejdsprogram, der fastlægger dets arbejdsmetoder, resultater og detaljer i forbindelse med gennemførelsen af benchlearning
g)
fremme og udveksling af bedste praksis vedrørende identificering af unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, og udvikling af initiativer, der sikrer, at disse unge opnår de nødvendige kvalifikationer for at indtræde og forblive på arbejdsmarkedet.
Med hensyn til initiativet fastsat i første afsnit, litra a), skal indikatorerne i bilaget anvendes ved benchmarkingen. Netværket skal også deltage aktivt i gennemførelsen af disse aktiviteter ved at dele data, viden og praksis. Medlemsstaterne har fortsat kompetence til at beslutte, om de ønsker på frivillig basis at indgå i yderligere benchlearningaktiviteter på andre områder end dem, der er opregnet i litra a), nr. i)-iv).
2. Netværket skal etablere en rapporteringsmekanisme i forbindelse med initiativerne omhandlet i stk. 1. Denne mekanisme skal indebære, at netværkets medlemmer hvert år aflægger rapport til bestyrelsen.
Artikel 5
Samarbejde
Netværket indleder et samarbejde med de relevante interessenter på arbejdsmarkedet, herunder andre leverandører af arbejdsformidling og, hvor det er hensigtsmæssigt, arbejdsmarkedets parter, organisationer, der repræsenterer arbejdsløse personer eller sårbare grupper, NGO'er, der arbejder inden for beskæftigelse, regionale og lokale myndigheder, det europæiske netværk for politik for livslang vejledning og private arbejdsformidlinger ved at inddrage dem i relevante aktiviteter og møder i netværket og ved at udveksle oplysninger og data.
Artikel 6
Netværkets funktionsmåde
1. Netværket ledes af en bestyrelse, til hvilken medlemsstaterne udpeger et medlem og en suppleant fra topledelsen i deres respektive offentlige arbejdsformidlinger. Kommissionen udpeger også et medlem og en suppleant til bestyrelsen. Suppleanterne til bestyrelsen erstatter medlemmerne, når det er nødvendigt.
EMCO udpeger i henhold til sin forretningsorden et af sine medlemmer til repræsentant, der har observatørstatus i bestyrelsen undtagen i forbindelse med bestyrelsesmøder med begrænset deltagerkreds. Bestyrelsen skal kunne mødes med begrænset deltagerkreds med deltagelse af et medlem pr. medlemsstat og et medlem fra Kommissionen, undtagen når dagsordenspunkter, der vedrører spørgsmål om det årlige arbejdsprogram, drøftes. Bestyrelsens forretningsorden fastsætter nærmere regler om afholdelsen af møder med begrænset deltagerkreds.
2. Bestyrelsen skal udpege en formand og to næstformænd blandt de af dens medlemmer, som er udpeget af en medlemsstat. Formanden repræsenterer netværket. Næstformændene træder i stedet for formanden, når det er nødvendigt.
3. Bestyrelsen vedtager selv sin forretningsorden ved en enstemmig afgørelse. Denne forretningsorden skal indeholde bestyrelsens beslutningsprocedurer og bestemmelser om udpegelse af og mandatperiode for bestyrelsens formand og næstformænd.
4. Bestyrelsen vedtager ved flertalsafgørelse:
a)
netværkets årlige arbejdsprogram, herunder nedsættelse af arbejdsgrupper og sprogordninger for netværkets møder
b)
den tekniske ramme for levering af benchmarking- og gensidige læringsaktiviteter, som en del af netværkets årlige arbejdsprogram, herunder benchlearningmetodologien på grundlag af de benchmarkingindikatorer, der er fastsat i bilaget til denne afgørelse, for at sammenligne offentlige arbejdsformidlingers resultater, kontekstvariabler, dataleveringskrav og læringsinstrumenterne i det integrerede program for gensidig læring.
c)
netværkets årsrapport. Rapporten sendes til Europa-Parlamentet og til Rådet og offentliggøres.
5. Bestyrelsen bistås af et sekretariat, som Kommissionen stiller til rådighed, og som ligger i Kommissionen. Sekretariatet forbereder i samarbejde med formanden og næstformændene bestyrelsesmøderne, netværkets årlige arbejdsprogram og netværkets årsrapport. Sekretariatet arbejder tæt sammen med EMCO's sekretariat.
Artikel 7
Finansiel støtte til denne tilskyndelsesforanstaltning
De samlede midler til gennemførelsen af denne afgørelse fastlægges som led i Progress/beskæftigelsesafsnittet (EaSI), hvis årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den finansielle ramme.
Artikel 8
Ændring af bilaget om benchmarkingindikatorer
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 9 for at ændre bilaget, hvori benchmarkingindikatorerne er fastsat.
Artikel 9
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Den i artikel 8 omhandlede delegation af beføjelser tillægges Kommissionen fra den 17. juni 2014 indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 8 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 8 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 10
Revision
Senest den 18. juni 2017 forelægger Kommissionen en rapport om anvendelsen af denne afgørelse for Europa-Parlamentet, Rådet og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Rapporten skal navnlig vurdere, i hvilket omfang netværket har bidraget til at nå målene i artikel 3, og om det har løst sine opgaver. Den skal også vurdere, hvordan netværket har udviklet og gennemført benchmarking inden for de områder, der er omhandlet i artikel 4, stk. 1, litra a), nr. i)-iv).
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 12
Adressater
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 573/2014/EU,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
julkisten työvoimapalvelujen tehostetusta yhteistyöstä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 149 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamissaan päätelmissä työllisyyttä ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevan Eurooppa 2020 -strategian, jäljempänä ’Eurooppa 2020 -strategia’. Eurooppa-neuvosto vaati kaikkien unionin välineiden ja toimintalinjojen käyttöönottoa yhteisten tavoitteiden tueksi ja kehotti jäsenvaltioita tehostamaan koordinoituja toimia. Julkiset työvoimapalvelut ovat osaltaan keskeisesti edistämässä Eurooppa 2020 -strategian työllisyyden yleistavoitteen saavuttamista. Sen mukaan työllisyysaste nostetaan 20-64-vuotiaiden naisten ja miesten osalta 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä erityisesti nuorisotyöttömyyttä vähentämällä.
(2)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, 45 artiklassa turvataan työntekijöiden vapaa liikkuvuus unionissa, ja sen 46 artiklassa vahvistetaan puolestaan toimenpiteet tämän vapauden toteuttamiseksi etenkin varmistamalla julkisten työvoimaviranomaisten kiinteä yhteistoiminta. Tällä päätöksellä perustettavan julkisten työvoimapalvelujen verkoston, jäljempänä ’verkosto’, olisi maantieteellisen liikkuvuuden yleisten näkökohtien lisäksi katettava myös monenlaisia tavoitteita ja aloitteita; verkosto toteuttaa kannustavia toimia, jotka on suunniteltu parantamaan jäsenvaltioiden yhteistyötä työllisyyden alalla.
(3)
Tällä päätöksellä olisi tarkoitus kannustaa jäsenvaltioita tekemään keskenään yhteistyötä julkisten työvoimapalvelujen vastuualueilla. Päätöksellä virallistetaan nykyisen julkisten työvoimapalvelujen johtajien eurooppalaisen verkoston välityksellä tehtävä epävirallinen julkisten työvoimapalvelujen yhteistyö, johon kaikki jäsenvaltiot ovat sopineet osallistuvansa, ja lujitetaan tätä yhteistyötä. Verkoston täysi potentiaalinen arvo saavutetaan kaikkien jäsenvaltioiden jatkuvalla osallistumisella. Osallistumisesta olisi ilmoitettava verkoston sihteeristölle.
(4)
Neuvosto vahvisti perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöksellä 2010/707/EU (3) jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat, joita on noudatettu vuosina 2011-2013. Näissä yhdennetyissä suuntaviivoissa annetaan jäsenvaltioille ohjausta niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelyssä ja uudistusten toteuttamisessa. Yhdennetyt suuntaviivat muodostavat perustan niille maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto antaa jäsenvaltioille edellä mainitun artiklan nojalla. Viime vuosina kyseisiin suosituksiin on sisältynyt erityisiä suosituksia julkisten työvoimapalvelujen toiminnasta ja valmiuksista samoin kuin jäsenvaltioiden aktiivisen työmarkkinapolitiikan tehokkuudesta.
(5)
Maakohtaiset suositukset saisivat enemmän tukea vankemmasta näyttöpohjasta, politiikan täytäntöönpanon onnistumista koskevasta palautteesta ja jäsenvaltioiden julkisten työvoimapalvelujen yhteistyöstä. Verkoston olisi tätä varten toteutettava konkreettisia aloitteita, kuten yhteisiä näyttöön perustuvia vertailuanalyysijärjestelmiä, vastaavia keskinäisen oppimisen toimia, verkoston jäsenten keskinäistä avunantoa ja strategisia toimia julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamiseksi. Verkoston ja sen yksittäisten jäsenten erityisosaamista olisi hyödynnettävä myös siten, että ne toimittaisivat Euroopan parlamentin, neuvoston, komission tai työllisyyskomitean (EMCO) pyynnöstä selvityksiä työllisyyspolitiikan kehittämistä varten.
(6)
Julkisten työvoimapalvelujen yhteistyön lisäämisen ja tarkemman kohdentamisen olisi parannettava parhaiden käytäntöjen jakamista. Verkoston olisi yhdistettävä vertailuanalyysiin ja keskinäiseen oppimiseen perustuvat havainnot siten, että mahdollistetaan järjestelmällisen, dynaamisen ja integroidun vertailuoppimisprosessin syntyminen.
(7)
Verkoston olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä työllisyyskomitean kanssa perussopimuksen 150 artiklan nojalla ja osallistuttava sen työhön toimittamalla sille tosiasioihin perustuvaa näyttöä ja raportteja julkisten työvoimapalvelujen täytäntöönpanemista politiikoista. Verkoston Euroopan parlamentille osoittamat tiedot olisi toimitettava sihteeristön kautta ja neuvostolle osoittamat tiedot työllisyyskomitean kautta muuttamattomina ja tarvittaessa huomautusten kera. Erityisesti verkoston tiedot työllisyyspolitiikan toteuttamiseen liittyvistä näkökohdista ja julkisia työvoimapalveluja vertaileva analyysi voisivat tukea unionin ja kansallisen tason päättäjiä työllisyyspolitiikan arvioinnissa ja muotoilussa.
(8)
Verkoston olisi osallistuttava julkisten työvoimapalvelujen vastuualueilla työllisyyteen liittyvien politiikka-aloitteiden toteuttamiseen; tällainen on esimerkiksi 22 päivänä huhtikuuta 2013 annettu neuvoston suositus nuorisotakuun perustamisesta (4). Verkoston olisi lisäksi tuettava aloitteita, joilla pyritään parempaan osaamisen kohtaantoon, ihmisarvoiseen ja kestävään työhön, työvoiman vapaaehtoisen liikkuvuuden edistämiseen sekä helpottamaan siirtymistä koulutuksesta työelämään muun muassa tukemalla ohjauksen tarjoamista ja parantamalla osaamisen ja pätevyyksien läpinäkyvyyttä. Verkoston olisi arvioitava ja arvotettava aktiivisia työmarkkinapolitiikkoja, mukaan lukien haavoittuviin sosiaaliryhmiin ja sosiaaliseen syrjäytymiseen kohdistetut politiikat.
(9)
Verkoston olisi tehostettava jäsentensä keskinäistä yhteistyötä ja kehitettävä yhteisiä aloitteita, jotka koskevat tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihtamista kaikilla julkisten työvoimapalvelujen kattamilla aloilla, vertailuanalyyseja ja neuvontaa samoin kuin innovatiivisten käytäntöjen edistämistä työvoimapalvelujen tarjoamisessa. Verkoston perustamisen ansiosta pystytään tekemään kattava, näyttöön perustuva ja tulossuuntautunut vertailu kaikista julkisista työvoimapalveluista ja kartoittamaan näin parhaat käytännöt julkisten työvoimapalvelujen tarjoamien palvelujen aloilla. Näiden tulosten olisi autettava suunnittelemaan työvoimapalvelujen rakennetta ja tarjoamista kullakin vastuualueella. Verkoston toteuttamien aloitteiden olisi parannettava julkisten työvoimapalvelujen vaikuttavuutta ja tehostettava julkista varainkäyttöä. Verkoston olisi myös toimittava yhteistyössä muiden työvoimapalvelujen tarjoajien kanssa.
(10)
Verkoston olisi määriteltävä vuotuisessa työohjelmassaan julkisten työvoimapalvelujen vertailuanalyysien ja niihin liittyvän keskinäisen oppimisen tekniset yksityiskohdat, kuten erityisesti tämän päätöksen liitteen mukainen vertailuanalyysi-indikaattoreihin perustuva vertailuoppimismenetelmä julkisten työvoimapalvelujen suorituskyvyn arvioimiseksi, kontekstimuuttujat, tietojen toimittamiseen liittyvät vaatimukset sekä integroituun keskinäisen oppimisen ohjelmaan liittyvät oppimisvälineet. Tässä päätöksessä olisi määriteltävä vertailuanalyysin alat. Jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia päättämään, osallistuvatko ne vapaaehtoisesti lisäksi muilla aloilla toteutettaviin vertailuoppimistoimiin.
(11)
Komissiolle olisi liitteen muuttamiseksi vertailuanalyysi-indikaattoreiden osalta siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla, mikä koskee erityisesti julkisten työvoimapalvelujen asiantuntijoita. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(12)
Koska julkisten työvoimapalvelujen toimintamallit, tehtävät ja palvelujen tarjoamisen muodot vaihtelevat, on jäsenvaltioiden tehtävänä nimetä julkisten työvoimapalvelujen ylemmän johdon keskuudesta yksi jäsen ja yksi varajäsen julkisten työvoimapalvelujen verkoston johtokuntaan, jäljempänä ’johtokunta’. Jäsenen tai varajäsenen olisi tapauksen mukaan edustettava johtokunnassa myös jäsenvaltionsa muita julkisia työvoimapalveluja. Jos jäsenvaltion ei ole perustuslaillisista syistä mahdollista nimetä ainoastaan yhtä julkisista työvoimapalveluista vastaavaa viranomaista, olisi nimettävä useampi asiaankuuluva viranomainen siten, että niiden lukumäärä pidetään mahdollisimman pienenä ja säilytetään sääntö, jonka mukaan johtokunnassa on yksi ääni kutakin jäsenvaltiota kohti. Johtokunnan jäsenten olisi kaikin tavoin pyrittävä varmistamaan, että paikallis- ja alueviranomaisten näkemykset ja kokemukset sisällytetään verkoston toimintaan ja että nämä viranomaiset saavat kaiken tiedon julkisten työvoimapalvelujen toiminnasta. Johtokunnan jäsenillä olisi oltava valta tehdä päätöksiä lähettäjäorganisaationsa puolesta. Jotta voidaan varmistaa, että kaikki julkiset työvoimapalvelut osallistuvat verkostoon, toimien pitäisi olla avoimia julkisten työvoimapalvelujen osallistumiseen kaikilla tasoilla.
(13)
Jotta julkisten työvoimapalvelujen yhteiset tehtävät saataisiin vastaamaan tarkasti työmarkkinoiden tilannetta, verkostolla olisi oltava mahdollisimman ajantasaiset työttömyysluvut NUTS-tason 3 osalta.
(14)
Verkoston olisi hyödynnettävä komission vuodesta 1997 tukeman EU:n ja ETA:n nykyisen epävirallisen neuvoa-antavan julkisten työvoimapalvelujen johtajien eurooppalaisen verkoston asiantuntijaryhmän kokemuksia ja korvattava kyseinen ryhmä. Kyseisen neuvoa-antavan ryhmän näkemykset on otettu huomioon tässä päätöksessä. Tämän neuvoa-antavan ryhmän asiakirjassa ”PES Strategy 2020” määrittämien keskeisten toiminta-alojen olisi osaltaan edistettävä julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamista ja vahvistamista.
(15)
Verkoston olisi tarjottava keskinäistä apua jäsenilleen ja autettava niitä tukemaan toisiaan organisaatiorakenteiden ja palvelujen tarjoamisen nykyaikaistamisessa tehostamalla yhteistyötä ja etenkin osaamisen siirtoa, opintovierailuja ja henkilöstövaihtoa.
(16)
Verkostoa ja sen aloitteita olisi tuettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1296/2013 (5) perustetun työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskevan Euroopan unionin ohjelman (EaSI) Progress-ohjelmaa ja työllisyyttä koskevasta lohkosta Euroopan parlamentin ja neuvoston vahvistamien määrärahojen puitteissa.
(17)
Kun kyse on hankkeista, jotka verkosto kehittää tai jotka määritetään keskinäiseen oppimiseen liittyvissä toimissa ja toteutetaan yksittäisissä julkisissa työvoimapalveluissa, jäsenvaltioilla olisi oltava käytettävissään rahoitusta Euroopan sosiaalirahastosta (ESR), Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1291/2013 (6) perustetusta tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelmasta Horisontti 2020.
(18)
Verkoston olisi varmistettava, että se täydentää eikä korvaa tai toista perussopimuksen IX osastossa tarkoitetulla tavalla Euroopan työllisyysstrategian osana toteutettavia toimia, erityisesti työllisyyskomitean toimia ja sen välineitä, kuten yhteistä arviointikehystä, samoin kuin keskinäisen oppimisen ohjelmaa. Lisäksi komission olisi synergioiden aikaansaamiseksi varmistettava, että verkoston sihteeristö tekee tiivistä yhteistyötä työllisyyskomitean sihteeristön kanssa.
(19)
Tässä päätöksessä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, tunnustettuja periaatteita. Tässä päätöksessä pyritään erityisesti varmistamaan, että oikeutta maksuttomiin työnvälityspalveluihin noudatetaan tarkasti, ja edistämään perusoikeuskirjan 29 artiklan soveltamista,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Verkoston perustaminen
Perustetaan unionin laajuinen julkisten työvoimapalvelujen verkosto, jäljempänä ’verkosto’, 17 päivästä kesäkuuta 201431 päivään joulukuuta 2020 ulottuvaksi kaudeksi. Verkosto toteuttaa 4 artiklassa määritellyt aloitteet.
Verkostoon kuuluvat:
a)
jäsenvaltioiden nimeämät julkiset työvoimapalvelut
b)
komissio.
Työllisyyskomitealla on tarkkailija-asema.
Jäsenvaltioiden, joilla on alue- ja paikallistason itsenäisiä julkisia työvoimapalveluja, on varmistettava niiden riittävä edustus verkoston eri aloitteissa.
2 artikla
Vertailuoppimisen määritelmä
Tässä päätöksessä ja verkoston toiminnassa ’vertailuoppimisella’ tarkoitetaan vertailuanalyysiin ja keskinäiseen oppimiseen liittyvien toimien yhdistämistä järjestelmällisesti ja integroidusti määrittämällä hyviä suoritustasoja käyttäen indikaattoreihin perustuvia vertailuanalyysijärjestelmiä, muun muassa tiedonkeruuta, tietojen validointia, tietojen konsolidointia ja arviointia asianmukaisten menetelmien avulla, sekä hyödyntämällä havaintoja konkreettisissa ja tietopohjaisissa keskinäiseen oppimiseen liittyvissä toimissa, mukaan lukien hyvät tai parhaat toimintamallit.
3 artikla
Tavoitteet
Tämän päätöksen tavoitteena on kannustaa verkoston avulla jäsenvaltioita työllisyysalan yhteistyöhön julkisten työvoimapalvelujen vastuualueilla Eurooppa 2020 -strategian sekä asiaankuuluvien unionin politiikkojen täytäntöönpanon edistämiseksi ja siten tukea
a)
kaikkein haavoittuvimpia sosiaaliryhmiä, joiden työttömyysaste on korkea, erityisesti ikääntyneitä työntekijöitä sekä työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevia nuoria;
b)
ihmisarvoista ja kestävää työtä;
c)
EU:n työmarkkinoiden toiminnan parantamista;
d)
osaamisvajeiden tunnistamista ja niiden laajuutta ja esiintymisalueita koskevien tietojen antamista sekä työnhakijoiden osaamisen ja työnantajien tarpeiden parempaa vastaavuutta;
e)
työmarkkinoiden yhdentymisen tehostamista;
f)
vapaaehtoisen, oikeudenmukaisuuteen perustuvan maantieteellisen ja ammatillisen liikkuvuuden lisäämistä tiettyihin työmarkkinatarpeisiin vastaamiseksi;
g)
työmarkkinoiden ulkopuolella olevien henkilöiden integroitumista osana sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa;
h)
aktiivisten työmarkkina-aloitteiden ja niiden vaikuttavan ja tehokkaan täytäntöönpanon arviointia.
4 artikla
Verkoston aloitteet
1. Verkoston on julkisten työvoimapalvelujen vastuualueilla toteutettava erityisesti seuraavat aloitteet:
a)
unionin laajuisen näyttöön perustuvan vertailuoppimisen kehittäminen ja toteuttaminen julkisten työvoimapalvelujen kesken, jotta voidaan asianmukaisten menetelmien avulla verrata niiden toimia seuraavilla aloilla:
i)
pyrkimykset vähentää kaikkien ikäryhmien ja haavoittuvien ryhmien työttömyyttä;
ii)
pyrkimykset lyhentää työttömyyden kestoa ja vähentää työvoiman ulkopuolella olevien määrää, jotta voidaan puuttua pitkäaikais- ja rakennetyöttömyyteen sekä sosiaaliseen syrjäytymiseen;
iii)
avoimien työpaikkojen täyttäminen (myös työvoiman vapaaehtoisen liikkuvuuden avulla);
iv)
julkisten työvoimapalvelujen asiakastyytyväisyys.
b)
keskinäisen avun tarjoaminen joko vertais- tai ryhmätoimien muodossa ja verkoston jäsenten välisellä yhteistyöllä, tietojen, kokemusten ja henkilöstön vaihdoilla, mukaan luettuna tuki neuvoston antamien julkisiin työvoimapalveluihin liittyvien maakohtaisten suositusten toteuttamiseen asianomaisen jäsenvaltion tai julkisen työvoimapalvelun pyynnöstä;
c)
julkisten työvoimapalvelujen nykyaikaistamisen ja vahvistamisen edistäminen keskeisillä aloilla Eurooppa 2020 -strategian työllisyyttä koskevien ja sosiaalisten tavoitteiden mukaisesti;
d)
raporttien laatiminen joko Euroopan parlamentin, neuvoston tai komission pyynnöstä tai omasta aloitteestaan;
e)
asiaankuuluvien politiikka-aloitteiden toteuttamiseen osallistuminen;
f)
vuotuisen työohjelman, jossa määritetään sen työskentelymenetelmät, tulostavoitteet ja vertailuoppimisen toteuttamiseen liittyvät yksityiskohdat, hyväksyminen ja toteuttaminen;
g)
niiden parhaiden käytäntöjen määrittäminen ja jakaminen, joiden avulla voidaan löytää työelämän ja koulutuksen ulkopuolella olevat nuoret ja kehittää aloitteita sen varmistamiseksi, että nämä nuoret saavat tarvittavat taidot, jotka auttavat heitä pääsemään työmarkkinoille ja pysymään siellä.
Ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetyn aloitteen osalta vertailuanalyysissä käytetään liitteessä esitettyjä indikaattoreita. Lisäksi verkosto osallistuu aktiivisesti näiden toimien toteuttamiseen jakamalla tietoja, osaamista ja käytäntöjä. Jäsenvaltiot ovat toimivaltaisia päättämään, osallistuvatko ne vapaaehtoisesti myös muilla kuin a alakohdan i-iv alakohdassa luetelluilla aloilla toteutettavaan vertailuoppimiseen;
2. Verkosto laatii kaikkiin 1 kohdassa lueteltuihin toimenpiteisiin liittyvän raportointijärjestelmän. Verkoston jäsenet raportoivat mainittua raportointijärjestelmää käyttäen vuosittain johtokunnalle.
5 artikla
Yhteistyö
Verkosto käynnistää yhteistyön asiaankuuluvien työmarkkinoiden sidosryhmien kanssa, mukaan luettuina muut työvoimapalvelujen tarjoajat ja tarvittaessa työmarkkinaosapuolet, työttömiä henkilöitä tai haavoittuvia ryhmiä edustavat järjestöt, työllisyysalalla toimivat valtiosta riippumattomat järjestöt, alue- ja paikallisviranomaiset, eurooppalainen elinikäisen ohjauksen politiikkaverkosto ja yksityiset työvoimapalvelut ottamalla ne mukaan asiaankuuluviin verkoston toimiin ja kokouksiin ja vaihtamalla tietoja.
6 artikla
Verkoston toiminta
1. Verkostoa hallinnoi johtokunta. Jäsenvaltiot nimeävät johtokuntaan julkisten työvoimapalvelujen ylemmän johdon keskuudesta yhden jäsenen ja yhden varajäsenen. Myös komissio nimittää johtokuntaan yhden jäsenen ja yhden varajäsenen. Johtokunnan varajäsenet korvaavat varsinaiset jäsenet tarvittaessa.
Työllisyyskomitea nimeää jäsentensä joukosta ja työjärjestyksensä mukaisesti johtokuntaan yhden edustajan, jolla on tarkkailijan asema muissa paitsi rajoitetussa kokoonpanossa järjestettävissä kokouksissa. Lukuun ottamatta vuosittaista työohjelmaa koskevia kohtia johtokunta voi kokoontua rajoitetussa kokoonpanossa, jolloin kokoukseen osallistuu yksi jäsen kustakin jäsenvaltiosta ja yksi jäsen komissiosta. Työjärjestyksessä annetaan tarkempia määräyksiä rajoitetussa kokoonpanossa kokoontumisesta.
2. Johtokunta nimittää puheenjohtajan ja kaksi varapuheenjohtajaa jäsenvaltioiden nimeämien johtokunnan jäsenten keskuudesta. Puheenjohtaja edustaa verkostoa. Varapuheenjohtaja korvaa puheenjohtajan tarvittaessa.
3. Johtokunta vahvistaa yksimielisellä päätöksellä työjärjestyksensä. Tämä työjärjestys sisältää muun muassa johtokunnan päätöksentekomenettelyt sekä johtokunnan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien nimittämistä ja toimikautta koskevat määräykset.
4. Johtokunta vahvistaa enemmistöpäätöksellä
a)
verkoston vuotuisen työohjelman, joka sisältää työryhmien perustamisen ja verkoston kokousten kielijärjestelyt;
b)
verkoston vuotuiseen työohjelmaan kuuluvan, vertailuanalyysiin ja keskinäiseen oppimiseen liittyvien toimien toteuttamista varten laaditun teknisen kehyksen, johon kuuluvat muun muassa tämän päätöksen liitteen mukaisiin vertailuanalyysi-indikaattoreihin perustuva vertailuoppimismenetelmä, jolla arvioidaan julkisten työvoimapalvelujen suorituskykyä, kontekstimuuttujat, tietojen toimittamiseen liittyvät vaatimukset sekä integroituun keskinäisen oppimisen ohjelmaan liittyvät oppimisvälineet;
c)
verkoston vuosikertomuksen, joka toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle ja julkaistaan.
5. Johtokuntaa avustaa komission järjestämä ja komissiossa toimiva sihteeristö. Sihteeristö valmistelee yhteistyössä puheenjohtajan ja varapuheenjohtajien kanssa johtokunnan kokoukset, verkoston vuotuisen työohjelman ja vuosikertomuksen. Sihteeristö tekee tiivistä yhteistyötä työllisyyskomitean sihteeristön kanssa.
7 artikla
Edistämistoimenpiteen rahoitustuki
Tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi tarvittavat kokonaismäärärahat vahvistetaan EaSI-ohjelman Progress/työllisyyttä koskevan lohkon puitteissa. Sen vuotuiset määrärahat hyväksyy Euroopan parlamentti ja neuvosto rahoituskehyksen rajoissa.
8 artikla
Vertailuanalyysi-indikaattoreita koskevan liitteen muuttaminen
Siirretään komissiolle valta antaa vertailuanalyysi-indikaattoreita koskevan liitteen muuttamiseksi delegoituja säädöksiä 9 artiklan mukaisesti.
9 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 17 päivästä kesäkuuta 201431 päivään joulukuuta 2020 8 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 8 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
10 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio antaa viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2017 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen tämän päätöksen soveltamisesta. Kertomuksessa on erityisesti arvioitava, missä määrin verkosto on edistänyt 3 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden saavuttamista ja onko se täyttänyt tehtävänsä. Siinä on arvioitava myös sitä, miten verkosto on kehittänyt ja toteuttanut vertailuanalyysiä 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan i-iv alakohdassa tarkoitetuilla aloilla.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
12 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.