DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKS FORORDNING (EU) Nr. 1071/2013
af 24. september 2013
om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (omarbejdning)
(ECB/2013/33)
STYRELSESRÅDET FOR DEN EUROPÆISKE CENTRALBANK HAR -
under henvisning til statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, særlig artikel 5,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2533/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks indsamling af statistisk information (1), særlig artikel 5, stk. 1, og artikel 6, stk. 4,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 2531/98 af 23. november 1998 om Den Europæiske Centralbanks anvendelse af mindstereserver (2), særlig artikel 6, stk. 4,
under henvisning til udtalelse fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 25/2009 af 19. december 2008 om den konsoliderede balance i MFI-sektoren (monetære finansielle institutioner) (ECB/2008/32) (3) er blevet ændret væsentligt. Da der skal foretages yderligere ændringer, navnlig i lyset af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 549/2013 af 21. maj 2013 om det europæiske national- og regionalregnskabssystem i Den Europæiske Union (4), bør den omarbejdes af hensyn til klarhed.
(2)
Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB) kræver til opfyldelse af sine opgaver, at MFI-sektoren udarbejder konsoliderede balancer. Hovedformålet med disse informationer er at forsyne Den Europæiske Centralbank (ECB) med et omfattende statistisk billede af den monetære udvikling i de medlemsstater, der har euroen som valuta (herefter »medlemsstater i euroområdet«), og der betragtes som et samlet økonomisk område. Disse statistikker omfatter de aggregerede finansielle aktiver og passiver med hensyn til beholdninger og transaktioner med udgangspunkt i en fuldstændig og homogen pengesektor og rapporteringspopulation og udarbejdes regelmæssigt. Det er desuden nødvendigt med tilstrækkeligt detaljerede statistiske data for at sikre den fortsatte analytiske værdi af euroområdets monetære aggregater og modparter.
(3)
I overensstemmelse med traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde og i henhold til betingelserne i statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank (herefter »ESCB-statutten«) skal ECB vedtage forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at udføre ESCB's opgaver som defineret i ESCB-statutten og i visse tilfælde fastsat i Rådets bestemmelser i henhold til traktatens artikel 129, stk. 4.
(4)
ECB skal ifølge ESCB-statuttens artikel 5.1 med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som er nødvendig for at udføre ESCB's opgaver, enten fra de kompetente nationale myndigheder eller direkte fra de økonomiske enheder. ESCB-statuttens artikel 5.2 foreskriver, at de nationale centralbanker i videst muligt omfang udfører de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.
(5)
I henhold til artikel 3 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal ECB specificere den faktiske rapporteringspopulation inden for referencerapporteringspopulationen og kan helt eller delvist fritage nærmere angivne klasser af rapporteringsenheder fra dens statistiske rapporteringskrav. Ifølge artikel 6, stk. 4, kan ECB vedtage forordninger med nærmere angivelse af betingelserne for udøvelse af verifikationsretten eller retten til at foranstalte tvungen indsamling af statistisk information.
(6)
I henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 2533/98 skal medlemsstaterne organisere sig inden for statistikområdet og samarbejde med ESCB i fuldt omfang med henblik på opfyldelse af forpligtelserne i medfør af ESCB-statuttens artikel 5.
(7)
Det kan være hensigtsmæssigt for de nationale centralbanker at indsamle de statistiske oplysninger fra den faktiske rapporteringspopulation, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske krav, inden for rammerne af en bredere statistisk indberetning, som de nationale centralbanker afstikker under eget ansvar i overensstemmelse med EU-retten, national ret eller etableret praksis, og som også tjener andre statistiske formål, så længe opfyldelsen af ECB's statistiske krav ikke bringes i fare. Dette vil også kunne begrænse rapporteringsbyrden. Af hensyn til gennemsigtigheden er det i disse tilfælde passende at underrette rapporteringsenhederne om, at der er indsamlet data, som tjener andre statistiske formål. I særlige tilfælde kan ECB til opfyldelse af sine krav basere sig på statistiske oplysninger, der er indsamlet med disse andre formål for øje.
(8)
Disse statistiske krav har den største detaljeringsgrad for modparter, der indgår i den pengeholdende sektor. Der kræves detaljerede data om: a) indskud opdelt efter delsektor og løbetid og desuden klassificeret efter valuta med henblik på en nærmere analyse af udviklingen af komponenter denomineret i udenlandsk valuta, der indgår i pengemængdemålet M3, og på undersøgelsen af graden af substituerbarhed mellem M3's komponenter denomineret i udenlandsk valuta og komponenterne denomineret i euro; b) udlån opdelt efter delsektor, løbetid, formål, rentetilpasning og valuta, da disse oplysninger betragtes som væsentlig for den monetære analyse; c) positioner over for andre MFI'er i det omfang, det er nødvendigt for at udligne beholdninger mellem MFI'erne indbyrdes eller for beregning af reservekravsgrundlaget; d) positioner over for residenter uden for euroområdet (resten af verden) med hensyn til »tidsindskud med en løbetid på over to år«, »indskud med opsigelsesvarsel på over to år« samt »genkøbsforretninger« med det formål at beregne reservekravsgrundlaget underlagt den positive reservekravskoefficient; e) positioner over for resten af verden for samlede indskud med det formål at lave en opstilling over eksterne modparter; f) indskud og udlån over for resten af verden opdelt på oprindelige løbetider på under og over ét år af hensyn til betalingsbalance og finansielle statuskonti.
(9)
Med henblik på indsamling af statistisk information om MFI'ers værdipapirporteføljer i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 1011/2012 af 17. oktober 2012 om statistik over beholdninger af værdipapirer (ECB/2012/24) (5) indberetter de nationale centralbanker data, værdipapir-for-værdipapir, på kvartalsbasis. De nationale centralbanker kan kombinere rapporteringskravene i denne forordning med kravene i forordning (EU) nr. 1011/2012 (ECB/2012/24), hvis dette mindsker kreditinstitutternes rapporteringsbyrde. De nationale centralbanker kan tillade, at pengemarkedsforeninger (MMF'er) 1073indberetter oplysninger i overensstemmelse med Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. /2013 af 18. oktober 2013 om statistik vedrørende investeringsforeningers aktiver og passiver (ECB/2013/38) (6), for at lette byrden for fondsforvaltere.
(10)
ECB beregner finansielle transaktioner som forskellen mellem positioner af beholdninger på indberetningsdatoerne ultimo måneden, hvor virkningen af ændringer, som opstår som følge af andre ikke-transaktionsmæssige påvirkninger, er fjernet. Kravene til rapporteringsenhederne omfatter ikke valutakursændringer, som beregnes af ECB, eller af de nationale centralbanker efter høring af ECB, ud fra beholdningsdata, valuta-for-valuta, der tilvejebringes af rapporteringsenhederne, eller omklassifikationer, som de nationale centralbanker selv indsamler ved hjælp af diverse informationskilder, som de allerede råder over.
(11)
I henhold til artikel 5 i forordning (EF) nr. 2531/98 kan ECB vedtage forordninger eller beslutninger om fritagelse af institutioner for reservekrav, om specifikation af grundlaget for at udelade eller fratrække passiver, som en institution skylder en anden institution, fra reservekravsgrundlaget og om opstilling af forskellige reservekravskoefficienter for særlige passivkategorier. Artikel 6 i forordning (EF) nr. 2531/98 giver ECB hjemmel til fra institutionerne at indsamle de oplysninger, der er nødvendige for anvendelse af reservekravet, samt til at verificere nøjagtigheden og kvaliteten af de oplysninger, som institutionerne fremsender, for at eftervise opfyldelsen af reservekravet. Med henblik på at nedbringe den samlede rapporteringsbyrde er det ønskværdigt, at de statistiske oplysninger vedrørende den månedlige balance anvendes til regelmæssig beregning af reservekravsgrundlaget i kreditinstitutterne, der er underlagt ECB's reservekravssystem, i henhold til Den Europæiske Centralbanks forordning (EF) nr. 1745/2003 af 12. september 2003 om anvendelse af mindstereserver (ECB/2003/9) (7).
(12)
Det er nødvendigt at fastsætte særlige procedurer for fusioner og spaltninger, der involverer kreditinstitutter, for at præcisere disse institutioners forpligtelser med hensyn til reservekrav.
(13)
ECB har behov for information om MFI'ernes aktivitet vedrørende securitisation for at kunne fortolke udviklingen i kredit og långivning i euroområdet. Sådan information supplerer desuden data, der indberettes i henhold til Den Europæiske Centralbanks 1075forordning (EU) nr. /2013 af 18. oktober 2013 om statistik over aktiver og passiver hos financial vehicle corporations, der deltager i securitisationstransaktioner (ECB/2013/40) (8).
(14)
Selv om forordninger udstedt af ECB i henhold til statuttens artikel 34.1 ikke medfører rettigheder eller forpligtelser for medlemsstater, der ikke har euroen som valuta (herefter »medlemsstater uden for euroområdet«), finder ESCB-statuttens artikel 5 anvendelse på medlemsstater både i og uden for euroområdet. Betragtning 17 i forordning (EF) nr. 2533/98 henviser til det faktum, at ESCB-statuttens artikel 5, sammen med artikel 4, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union, indebærer en forpligtelse til, at medlemsstater uden for euroområdet på nationalt plan udformer og gennemfører alle de foranstaltninger, som de finder passende for at gennemføre indsamlingen af de statistiske oplysninger, der er nødvendige for at opfylde ECB's statistiske rapporteringskrav, og de rettidige forberedelser på statistikområdet, for at de kan blive medlemsstater i euroområdet.
(15)
Standarderne for beskyttelse og anvendelse af fortrolig statistisk information, som fastsat i artikel 8 i forordning (EF) nr. 2533/98, bør finde anvendelse.
(16)
I medfør af artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 2533/98 kan ECB pålægge rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i ECB's forordninger eller afgørelser, sanktioner -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »monetær finansiel institution« (MFI): en resident enhed, der tilhører en af følgende sektorer:
a)
pengeinstitutter:
i)
kreditinstitutter, som defineret i artikel 4, stk. 1, nr. 1), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber (9), og
ii)
pengeinstitutter, undtagen kreditinstitutter, som udgør
-
andre finansielle institutter, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling og hvis aktiviteter består i at modtage indskud og/eller indlånslignende indskud fra institutionelle enheder, ikke kun fra MFI'er (klassifikationen af disse institutioner som MFI'er bestemmes af graden af substituerbarhed mellem de instrumenter, de udsteder, og indskud placeret i kreditinstitutter), og som for egen regning i det mindste i økonomisk henseende yder lån og/eller foretager investeringer i værdipapirer, eller
-
elektroniske pengeinstitutter, der hovedsagelig beskæftiger sig med finansiel formidling i form af udstedelse af elektroniske penge, eller
b)
pengemarkedsforeninger (MMF'er) i henhold til artikel 2
b) »rapporteringsenhed« og »resident«: samme betydning som defineret i artikel 1 i forordning (EF) nr. 2533/98
c) »relevant national centralbank«: den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor MFI’en er resident
d) »financial vehicle corporation«(FVC): samme betydning som defineret i artikel 10751 i forordning (EU) nr. /2013 (ECB/2013/40)
e) »securitisation«: en transaktion som enten er a) en traditionel securitisation, som defineret i artikel 4 i forordning (EU) nr. 575/2013, og/eller b) en securitisation som defineret i artikel 1 i forordning (EU) nr. /2013 1075(ECB/2013/40), der indebærer en afhændelse til en FVC af de securitiserede lån
f) »elektroniske pengeinstitutter« og »elektroniske penge«: samme betydning som defineret i artikel 2, nr. 1) og 2), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/110/EF (10)
g) »nedskrivning«: den direkte reduktion af hovedstolen på et udlån på balancen på grund af dets misligholdelse
h) »afskrivning«: den direkte afskrivning af hovedstolen på et udlån, der medfører, at det fjernes fra balancen
i) »låneservicerer«: en MFI som servicerer de underliggende lån for en securitisation, eller lån, der på anden vis er blevet overdraget, for så vidt angår opkrævning af hovedstol og renter fra skyldnerne
j) »afhændelse af lån«: rapporteringsenhedens økonomiske overdragelse af et lån eller en gruppe lån til en erhverver, enten ved hjælp af overdragelse af ejendomsret eller ved undertransport
k) »erhvervelse af lån«: overdragelse fra en ovedrager af et lån eller en gruppe lån til en rapporteringsenhed, enten ved hjælp af overdragelse af ejendomsret eller ved undertransport
l) »koncern-interne positioner«: positioner mellem pengeinstitutter i euroområdet, som tilhører samme koncern, der består af et moderselskab og alle dets direkte eller indirekte kontrollerede medlemmer, der er residente i euroområdet
m) »haleinstitut«: et lille MFI, som har fået en undtagelse i henhold til artikel 9, stk. 1
n) »ophør af indregning«: fjernelse af et udlån eller en del heraf fra den beholdning, som er indberettet i overensstemmelse med bilag I, del 2 og 3, herunder fjernelse af lånet som følge af anvendelse af en undtagelse som angivet i artikel 9, stk. 4.
Artikel 2
Identifikation af pengemarkedsforeninger
Kollektive investeringsinstitutter, som opfylder samtlige følgende kriterier, behandles som en pengemarkedsforening, såfremt de:
a)
har som investeringsformål at bevare en forenings kapital og give et afkast, der svarer til renten på pengemarkedsinstrumenter
b)
investerer i pengemarkedsinstrumenter, der opfylder kriteriet for pengemarkedsinstrumenter i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/65/EF af 13. juli 2009 om samordning af love og administrative bestemmelser om visse institutter for kollektiv investering i værdipapirer (investeringsinstitutter) (UCITS) (11), eller indskud i kreditinstitutter eller, alternativt, sikrer, at likviditeten og værdiansættelsen af den portefølje, hvori de investerer, vurderes på et tilsvarende grundlag
c)
sikrer, at de pengemarkedsinstrumenter, hvori de investerer, er af høj kvalitet, som fastsat af administrationsselskabet. Kvaliteten af pengemarkedsinstrumenter fastsættes bl.a. på grundlag af følgende faktorer:
i)
pengemarkedsinstrumentets kreditkvalitet
ii)
arten af den aktivklasse, som pengemarkedsinstrumentet repræsenterer
iii)
for strukturerede finansielle instrumenter, den operationelle risiko og modpartsrisikoen, som er forbundet med den strukturerede finansielle transaktion
iv)
likviditetsprofilen
d)
sikrer, at deres portefølje har en vægtet gennemsnitlig løbetid (weighted average maturity, WAM) på ikke mere end seks måneder og en vægtet gennemsnitlig levetid (weighted average life, WAL) på ikke mere end 12 måneder (i overensstemmelse med bilag I, del 1, afsnit 2)
e)
dagligt offentliggør nettoaktivværdien (NAV) og beregner prisen på deres andele samt den daglige udstedelse og indfrielse af andele
f)
begrænser deres investeringer i værdipapirer til at omfatte værdipapirer med en resterende løbetid i forhold til den på værdipapiret fastsatte dato for indfrielse på to år eller mindre, forudsat at det resterende tidsforløb indtil den næste rentetilpasningsdato er 397 dage eller mindre, hvor variabelt forrentede værdipapirer skal tilpasses til en pengemarkedsrente eller et pengemarkedsindeks
g)
begrænser deres investeringer i andre kollektive investeringsinstitutter til dem, som er omfattet af definitionen af pengemarkedsforeninger
h)
hverken direkte eller indirekte er eksponeret over for aktier eller råvarer, herunder via derivater, og som kun anvender derivater i overensstemmelse med foreningens pengemarkedsinvesteringsstrategi. Derivater, som medfører en eksponering over for udenlandsk valuta, må kun anvendes til afdækningsformål. Investering i værdipapirer i andre end basisvaluta er tilladt, såfremt valutaeksponeringen er afdækket fuldt ud
i)
har en konstant eller variabel nettoaktivværdi (NAV).
Artikel 3
Faktisk rapporteringspopulation
1. Den faktiske rapporteringspopulation omfatter de MFI'er, som har hjemsted i en medlemsstat i euroområdet (i overensstemmelse med bilag II, del 1).
2. MFI'er i den faktiske rapporteringspopulation er underlagt alle statistiske rapporteringskrav, medmindre en undtagelse i henhold til artikel 9 finder anvendelse.
3. Enheder, der opfylder MFI-definitionen, er omfattet af denne forordnings anvendelsesområde, selv om de ikke er omfattet af anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 575/2013.
4. Med henblik på indsamling af statistiske oplysninger om residens for indehavere af aktier/andele i pengemarkedsforeninger som angivet i bilag I, del 2, afsnit 5.7, består den faktiske rapporteringspopulation desuden af andre finansielle formidlere, undtagen forsikringsselskaber og pensionskasser (»OFI'er«), med forbehold af eventuelle undtagelser i henhold til artikel 9, stk. 2, litra c). Med henblik på denne forordning kan de nationale centralbanker oprette og vedligeholde en liste over andre finansielle formidlere, der udgør en del af den faktiske rapporteringspopulation, i overensstemmelse med principperne i bilag I, del 2, afsnit 5.7.
Artikel 4
Liste over MFI'er til statistiske formål
1. Direktionen opretter og vedligeholder en liste over MFI'er i statistisk øjemed, under hensyntagen til kravene til hyppighed og tidsfrister, som følger af brugen heraf i forbindelse med ECB's reservekravssystem. Listen over MFI'er til statistiske formål skal omfatte en angivelse af, hvorvidt de er underlagt ECB's reservekravssystem. Listen over MFI'er skal være ajourført, korrekt, så konsekvent som muligt og tilstrækkelig stabil til statistiske formål.
2. De nationale centralbanker og ECB skal gøre listen over MFI'er til statistiske formål og ajourføringerne heraf tilgængelige for rapporteringsenhederne på en passende måde, herunder ad elektronisk vej, via internettet eller, på anmodning fra rapporteringsenhederne, i papirbaseret form.
3. Listen over MFI'er til statistiske formål skal kun være til orientering. I tilfælde af at den senest tilgængelige version af listen er fejlbehæftet, pålægger ECB dog ikke en enhed sanktioner, hvis den ikke har opfyldt sine statistiske rapporteringskrav korrekt, men handlede i god tro på grundlag af den fejlbehæftede liste.
Artikel 5
Statistiske rapporteringskrav
1. Den faktiske rapporteringspopulation indberetter til den nationale centralbank i den medlemsstat, hvor MFI'en er resident: a) månedlige beholdninger vedrørende balancen ultimo måneden og b) månedlige aggregerede tal for justeringer for værdiændringer. De aggregerede tal for justeringer for værdiændringer indberettes med hensyn til af- og nedskrivning af udlån svarende til udlånene, idet værdiændringer af værdipapirer er omfattet. Yderligere detaljer om visse balanceførte poster indberettes kvartalsvist eller årligt. De nationale centralbanker kan indsamle kvartalsdataene på månedsbasis, hvis dette fremmer dataudarbejdelsesprocessen. De krævede statistiske oplysninger er nærmere angivet i bilag I.
2. De nationale centralbanker kan indsamle den fornødne statistiske information om værdipapirer, der er udstedt og indehaves af MFI'er, værdipapir-for-værdipapir, for så vidt de i stk. 1 nævnte data kan udledes i overensstemmelse med mindstestandarderne i bilag IV.
3. MFI'erne indberetter i overensstemmelse med mindstekravene i bilag I, del 4, tabel 1A, månedlige justeringer for værdiændringer vedrørende hele det datasæt, som ECB kræver. De nationale centralbanker kan indsamle supplerende data, som ikke er omfattet af mindstekravene. Disse supplerende data kan angå opdelingerne, der er markeret i tabel 1A bortset fra »mindstekravene«.
4. ECB kan forlange uddybende information om justeringerne i posten »omklassifikationer og andre reguleringer«, som indsamles af de nationale centralbanker.
5. De rapporteringsenheder, som ikke opfylder de statistiske rapporteringskrav fastsat i denne forordning, kan ECB pålægge sanktioner i henhold til afgørelse ECB/2010/10 af 19. august 2010 om manglende overholdelse af statistiske indberetningskrav (12).
Artikel 6
Supplerende statistiske rapporteringskrav vedrørende securitisationer af lån og andre overdragelser af lån
MFI'er indberetter følgende oplysninger:
a)
nettostrømme vedrørende securitisationer af lån og andre overdragelser af lån, som er foretaget i indberetningsperioden, i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 2
b)
udestående beløb ultimo perioden og finansielle transaktioner, undtagen afhændelse og erhvervelse af lån i løbet af den relevante periode, hvad angår securitiserede lån og lån, som ikke er indregnede, for hvilke MFI'en handler som låneservicerer i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 3. De nationale centralbanker kan udvide disse rapporteringskrav til at omfatte alle lån, som er ophørt med at blive indregnet, som serviceres af MFI'er, og som er blevet securitiserede eller på anden vis er blevet overdraget
c)
udestående beløb ultimo kvartalet vedrørende alle udlån, for hvilke MFI'en handler som låneservicerer i en securitisation, i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 4
d)
ved anvendelse af International Accounting Standard 39 (IAS 39), International Financial Reporting Standard 9 (IFRS 9) eller tilsvarende nationale regnskabsregler de udestående beløb ultimo perioden vedrørende udlån, der er afhændet ved hjælp af securitisation, og der ikke er ophørt med at være indregnet, i overensstemmelse med bilag I, del 5, afsnit 5.
Artikel 7
Tidsfrister
1. De nationale centralbanker bestemmer hvornår og med hvilken hyppighed, de senest skal modtage data fra rapporteringsenhederne for at overholde den nedenfor angivne tidsfrist, under hensyntagen til kravet til tidsfrister vedrørende ECB's reservekravssystem, hvis relevant, og giver rapporteringsenhederne meddelelse herom.
2. De nationale centralbanker fremsender månedlige statistikker til ECB inden forretningstids ophør den 15. arbejdsdag efter udgangen af den måned, de vedrører.
3. De nationale centralbanker fremsender kvartalsstatistikker til ECB inden forretningstids ophør den 28. arbejdsdag efter udgangen af det kvartal, de vedrører.
Artikel 8
Regnskabsregler til brug for statistisk indberetning
1. Medmindre andet er fastsat i denne forordning, følger MFI'erne med henblik på indberetning efter denne forordning de regnskabsregler, som er fastsat i den nationale lovgivning, der gennemfører Rådets direktiv 86/635/EØF af 8. december 1986 om bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber (13) samt alle andre gældende internationale standarder.
2. Indskud og udlån indberettes som det udestående nominelle beløb ultimo måneden. Nedskrivninger og afskrivninger som defineret i den gældende regnskabspraksis er ikke indeholdt i dette beløb. Indskud og udlån skal ikke opgøres netto i forhold til andre aktiver og passiver.
3. Uanset gældende bogføringspraksis og nettingpraksis i medlemsstaterne i euroområdet skal alle finansielle aktiver og passiver indberettes på bruttobasis til statistiske formål.
4. De nationale centralbanker kan tillade indberetning af udlån, på hvilke der er foretaget hensættelser, uden hensættelser, og indberetning af erhvervede udlån til den pris, der er betalt ved erhvervelsen, på den betingelse at denne rapporteringspraksis anvendes af alle residente rapporteringsenheder.
Artikel 9
Undtagelser
1. Små MFI'er kan undtages, som følger:
a)
De nationale centralbanker kan indrømme små MFI'er undtagelse, såfremt deres samlede bidrag til den nationale MFI-balance, for så vidt angår beholdninger ikke overstiger 5 %.
b)
For kreditinstitutter skal de under litra a) nævnte undtagelser føre til, at de kreditinstitutter, som er omfattet af undtagelserne, får en lettelse af rapporteringskravene, uden at dette berører kravene om beregning af reservekravene, som angivet i bilag III.
c)
Med hensyn til små MFI'er, som er omfattet af den under litra a) nævnte undtagelse, indsamler de nationale centralbanker fortsat som minimum data, der vedrører den samlede balance mindst årligt, således at størrelsen af det samlede bidrag til den nationale MFI-balance fra de indberettende hale-institutter kan overvåges.
d)
Uden at det berører litra a) kan de nationale centralbanker indrømme undtagelser til kreditinstitutter, som ikke falder ind under den ordning, der er angivet under litra a) og litra b), med den virkning, at deres rapporteringskrav nedsættes svarende til dem, der er fastsat i bilag I, del 6, såfremt deres samlede andel af den nationale MFI-balance med hensyn til beholdninger hverken overstiger 10 % af den nationale MFI-balance eller 1 % af MFI-balancen i euroområdet.
e)
De nationale centralbanker undersøger i god tid, at betingelserne som angivet under litra a) og litra d) er overholdt, således at undtagelse om nødvendigt kan indrømmes eller annulleres med virkning fra starten af hvert år.
f)
Små MFI'er kan vælge ikke at benytte sig af undtagelserne og i stedet opfylde rapporteringskravene fuldt ud.
2. Pengemarkedsforeninger kan undtages af de nationale centralbanker, som følger:
a)
De nationale centralbanker kan undtage pengemarkedsforeninger for de i artikel 5, stk. 1, angivne statistiske rapporteringskrav, såfremt pengemarkedsforeningerne i stedet indberetter balancedata i overensstemmelse med artikel 5 i forordning 1073(EU) nr. /2013 (ECB/2013/38), på følgende betingelser:
i)
pengemarkedsforeninger indberetter disse data månedligt i overensstemmelse med den »kombinerede metode« som angivet i bilag I i forordning (EU) 1073nr. /2013 (ECB/2013/38) og i overensstemmelse med de i dennes artikel 9 angivne tidsfrister
ii)
pengemarkedsforeninger indberetter beholdninger ultimo måneden af aktier/andele i pengemarkedsforeninger i overensstemmelse med de i artikel 7, stk. 2, angivne tidsfrister.
b)
De nationale centralbanker kan også undtage pengemarkedsforeningerne fra følgende statistiske rapporteringskrav:
i)
tilvejebringelse af de samlede positioner for: 1) indskud fra og udlån til centralbanker og pengeinstitutter, 2) indskud fra og udlån til alle modpartssektorer, undtagen sektoren for ikke-finansielle selskaber, opdelt efter oprindelig løbetid, og 3) grænseoverskridende indskud og udlån internt i euroområdet opdelt efter land og sektor
ii)
tilvejebringelse af de samlede påløbne renter for udlån og indskud
iii)
særskilt tilvejebringelse af positioner for aktiver og passiver over for sektorerne for forsikringsselskaber og pensionskasser
iv)
tilvejebringelse af informationer om koncern-interne positioner, udlån og indskud
c)
De nationale centralbanker kan indrømme undtagelser fra de statistiske rapporteringskrav, for så vidt angår hjemstedet for indehavere af aktier/andele af pengemarkedsforeninger:
i)
såfremt aktier/andele i pengemarkedsforeninger udstedes for første gang, eller såfremt markedsudviklingen nødvendiggør et andet indberetningsalternativ eller en anden kombination af alternativer, som defineret i bilag I, del 2, afsnit 5.7, litra b), kan de nationale centralbanker indrømme undtagelse i et år fra de statistiske rapporteringskrav i bilag I, del 2, afsnit 5.7, eller
ii)
såfremt den krævede statistiske information vedrørende hjemsted for indehavere af aktier/andele i pengemarkedsforeninger er indhentet fra andre tilgængelige kilder i overensstemmelse med bilag I, del 2, afsnit 5.7. De nationale centralbanker undersøger i god tid, at denne betingelse er opfyldt, således at undtagelse om nødvendigt kan indrømmes eller annulleres med virkning fra et års begyndelse efter aftale med ECB.
3. Der kan indrømmes undtagelse vedrørende indberetning af justeringer for værdiændringer for MFI'er, som følger:
a)
Med forbehold af stk. 1 kan de nationale centralbanker undtage pengemarkedsforeninger fra indberetning af justeringer for værdiændringer ved at fritage pengemarkedsforeningerne fra ethvert krav om indberetning af justeringer for værdiændringer.
b)
De nationale centralbanker kan undtage fra kravet vedrørende indberetningshyppighed og -frister, hvad angår værdiændringer af værdipapirer, og kræve kvartalsvis indberetning med de samme frister som for kvartalsvis indberettede beholdningsdata under følgende betingelser:
i)
rapporteringsenheder, der anvender forskellige værdiansættelsesmetoder, forsyner de nationale centralbanker med relevante oplysninger om værdiansættelsespraksis, herunder kvantitative angivelser af procentdelene af deres beholdninger af disse instrumenter
ii)
såfremt der er foretaget en væsentlig værdiændring, kan de nationale centralbanker anmode rapporteringsenhederne om at tilvejebringe yderligere oplysninger om den måned, hvor denne udvikling har fundet sted.
c)
De nationale centralbanker kan indrømme undtagelse fra indberetning af værdiændringer af værdipapirer, herunder fuldstændig undtagelse fra indberetning for kreditinstitutter, som månedsvis indberetter værdipapirbeholdninger, værdipapir-for-værdipapir, under følgende betingelser:
i)
den indberettede information omfatter for alle værdipapirer den værdi, hvortil de er bogført på balancen
ii)
med hensyn til værdipapirer uden offentligt tilgængelige identifikationskoder omfatter den indberettede information oplysning om instrumentkategori, løbetid og udsteder, som i det mindste er tilstrækkelig for udarbejdelse af de opdelinger, der er angivet som »mindstekrav« i bilag I, del 5.
4. Der kan gives undtagelse til MFI'erne for statistisk indberetning af lån, som er afhændet ved hjælp af securitisation.
MFI'er, der anvender International Accounting Standard 39 (IAS 39), International Financial Reporting Standard 9 (IFRS 9) eller tilsvarende nationale regnskabsregler, kan af deres nationale centralbank få tilladelse til at holde lån ude fra beholdninger som krævet i bilag I, del 2 og 3, hvor disse lån er afhændet ved hjælp af securitisation i henhold til national praksis, såfremt denne praksis finder anvendelse på alle residente MFI'er.
5. Der kan indrømmes undtagelse til MFI'er for visse kvartalsvise beholdninger, som er relateret til medlemsstater uden for euroområdet.
Såfremt tal, der er indsamlet på et højere aggregeringsniveau, viser, at positioner i forhold til residente modparter i medlemsstater uden for euroområdet eller positioner i forhold til valutaen i en medlemsstat uden for euroområdet ikke er signifikante, kan en national centralbank beslutte ikke at kræve indberetning i forhold til denne medlemsstat. Den nationale centralbank skal underrette sine rapporteringsenheder om en sådan beslutning.
Artikel 10
Mindstestandarder og nationale indberetningssystemer
1. Rapporteringsenhederne skal overholde de statistiske rapporteringskrav, som de er underlagt, i overensstemmelse med mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastsat i bilag IV.
2. De nationale centralbanker definerer og indfører de indberetningssystemer, som den faktiske rapporteringspopulation skal anvende i overensstemmelse med nationale krav. De nationale centralbanker sikrer, at indberetningssystemerne tilvejebringer de krævede statistiske informationer og giver mulighed for nøje at kontrollere opfyldelsen af de mindstestandarder for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner, som er fastsat i bilag IV.
Artikel 11
Fusioner, spaltninger og reorganiseringer
I tilfælde af en fusion, spaltning eller anden reorganisering, som kan påvirke opfyldelsen af en rapporteringsenheds statistiske forpligtelser, skal den faktiske rapporteringsenhed, så snart planen om at gennemføre den pågældende ændring er offentliggjort, og inden for en rimelig frist inden den får virkning, underrette den pågældende nationale centralbank om de procedurer, der er planlagt til at opfylde de i denne forordning fastsatte statistiske rapporteringskrav.
Artikel 12
Anvendelse af de indberettede statistiske oplysninger med henblik på mindstereserver
1. De statistiske oplysninger, som et kreditinstitut indberetter i henhold til denne forordning, anvendes af kreditinstituttet til beregning af sit reservekravsgrundlag i henhold til forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9). Kreditinstituttet skal navnlig anvende disse oplysninger til at verificere overholdelsen af sit reservekrav i reservekravsperioden.
2. Dataene for haleinstitutternes reservekravsgrundlag for tre reservekravsperioder baseres på data fra ultimo kvartalet indsamlet af de nationale centralbanker inden for 28 arbejdsdage efter udgangen af det kvartal, som de vedrører.
3. I tilfælde af modstrid går de særlige regler om anvendelse af ECB's reservekravssystem i bilag III forud for alle bestemmelser i forordning (EF) nr. 1745/2003 (ECB/2003/9).
4. For at lette ECB's og kreditinstitutternes likviditetsstyring skal reservekravene bekræftes senest den første dag i reservekravsperioden. Der kan dog under særlige omstændigheder opstå behov for, at kreditinstitutter indberetter revisioner af reservekravsgrundlaget eller af reservekrav, der er blevet bekræftet. Procedurerne for bekræftelse eller anerkendelse af reservekrav berører dog ikke rapporteringsenhedernes forpligtelse til altid at indberette korrekte statistiske oplysninger og til så hurtigt som muligt at revidere ukorrekte statistiske oplysninger, som de allerede har indberettet.
Artikel 13
Verifikation og tvungen indsamling
Den nationale centralbank udøver retten til at verificere eller foretage tvungen indsamling af de informationer, som rapporteringsenhederne skal tilvejebringe i henhold til denne forordning, uden at det berører ECB's ret til selv at udøve denne ret. De nationale centralbanker udøver især denne ret, når en institution i den faktiske rapporteringspopulation ikke opfylder mindstestandarderne for overførsel, nøjagtighed, begrebsmæssig overensstemmelse og revisioner som fastlagt i bilag IV.
Artikel 14
Første indberetning
1. Den første indberetning i henhold til denne forordning skal begynde med data for december 2014.
2. Den første indberetning i henhold til denne forordning vedrørende felter, som svarer til medlemsstater i euroområdet, i bilag I, del 3, tabel 3, påbegyndes med de første kvartalsvise data efter datoen for deres indførelse af euro.
3. Den første indberetning i henhold til denne forordning vedrørende felter, som svarer til medlemsstater uden for euroområdet, i bilag I, del 3, tabel 3 og 4, påbegyndes med de første kvartalsdata efter datoen for deres tiltrædelse af Unionen. Hvis den pågældende nationale centralbank beslutter ikke at kræve, at den første indberetning af insignifikante data indledes med de første kvartalsdata efter datoen for vedkommende medlemsstats eller medlemsstaters tiltræden af Unionen, påbegyndes indberetningen 12 måneder efter, at den nationale centralbank har informeret rapporteringsenhederne om kravet om indberetning.
Artikel 15
Ophævelse
1. Forordning (EF) nr. 25/2009 (ECB/2008/32) ophæves med virkning fra den 1. januar 2015.
2. Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til denne forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 16
Afsluttende bestemmelse
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter dens offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende. Den er gældende fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Frankfurt am Main, den 24. september 2013.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1071/2013,
annettu 24 päivänä syyskuuta 2013,
rahalaitossektorin taseesta (uudelleenlaadittu)
(EKP/2013/33)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin soveltamista vähimmäisvarannoista 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2531/98 (2) ja erityisesti sen 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Rahalaitossektorin taseesta 19 päivänä joulukuuta 2008 annettua Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) (3) on muutettu huomattavasti. Koska asetukseen on tehtävä uusia muutoksia erityisesti Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (4) johdosta, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Jotta Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) voisi suorittaa tehtävänsä, on tarpeen tuottaa rahalaitossektorin konsolidoitu tase. Näiden tietojen pääasiallisena tarkoituksena on antaa Euroopan keskuspankille (EKP) kattava tilastoihin perustuva kuva rahatalouden kehityksestä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’) ja joita tarkastellaan yhtenä talousalueena. Nämä tilastot kattavat yhteenlasketut rahoitussaamiset ja -velat, jotka ilmaistaan kattavaan ja homogeeniseen rahalaitossektoriin ja tiedonantajien joukkoon perustuvina kantatietoina ja taloustoimia koskevina tietoina, ja ne tuotetaan säännöllisesti. Riittävän yksityiskohtaisia tilastotietoja tarvitaan myös, jotta voidaan taata euroalueen raha-aggregaattien ja niiden vastaerien jatkuva analyyttinen käyttökelpoisuus.
(3)
EKP:lla on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännössä (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) vahvistetuin edellytyksin velvollisuus antaa asetuksia siinä määrin kuin se on tarpeen niiden EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi, jotka on määritelty EKPJ:n perussäännössä ja joista säädetään eräissä tapauksissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 4 kohdan nojalla annetuissa neuvoston säädöksissä.
(4)
EKPJ:n perussäännön 5.1 artiklassa edellytetään, että EKP kerää EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot joko toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta tai suoraan taloudellisilta toimijoilta. EKPJ:n perussäännön 5.2 artiklan mukaan kansalliset keskuspankit hoitavat 5.1 artiklassa kuvattuja tehtäviä siinä määrin kuin on mahdollista.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään, että EKP täsmentää varsinaisen tietojen antajien joukon tietojen antajien perusjoukon piiristä, sekä annetaan EKP:lle valtuudet vapauttaa tietyt tietojen antajien ryhmät tilastoihin liittyvistä tietojenantovaatimuksista kokonaan tai osittain. Saman asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti oikeutta tarkistaa tilastotietoja tai toimittaa pakollinen tilastotietojen keruu voidaan käyttää.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden on järjestettävä omalta osaltaan tilastotietojen keruu ja tehtävä EKPJ:n kanssa kiinteää yhteistyötä varmistaakseen EKPJ:n perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.
(7)
Kansallisten keskuspankkien voi olla tarpeen kerätä varsinaiselta tiedonantajien joukolta EKP:n tilastovaatimusten täyttämiseksi tarvittavat tilastotiedot osana laajempaa tilastointiin liittyvää tiedonkeruuta, jonka ne toteuttavat omalla vastuullaan unionin tai kansallisen lainsäädännön taikka vakiintuneen käytännön mukaisesti ja joka palvelee myös muita tilastointitarkoituksia, edellyttäen että EKP:n tilastovaatimusten täyttäminen ei vaarannu. Tällä tavoin voidaan myös vähentää tietojen keräämisestä aiheutuvaa rasitetta. Näissä tapauksissa tiedonantajille on avoimuuden lisäämiseksi ilmoitettava, että tietoja kerätään muita tilastointitarkoituksia varten. Erityistapauksissa EKP voi käyttää tällaisia muihin tarkoituksiin kerättyjä tilastotietoja omien tarpeidensa täyttämiseksi.
(8)
Tilastovaatimukset ovat yksityiskohtaisimmat niissä erissä, joiden vastapuolet kuuluvat rahaa hallussa pitävään sektoriin. Yksityiskohtaiset tiedot tarvitaan: a) talletuksista alasektorin ja maturiteetin mukaan eriteltyinä sekä edelleen valuuttakohtaisesti eriteltyinä, jotta raha-aggregaattiin M3 sisältyvien ulkomaan valuutan määräisten erien kehitystä voitaisiin tarkastella lähemmin ja voitaisiin tutkia helpommin, missä määrin ulkomaan valuutan määräiset ja euromääräiset M3:n erät ovat toisiaan korvaavia; b) lainoista alasektorin, maturiteetin, tarkoituksen, korkotason tarkistuksen ja valuutan mukaan eriteltyinä, sillä näitä tietoja pidetään olennaisina rahatalouden analysoinnin kannalta; c) positioista, joissa vastapuolina on muita rahalaitoksia, siltä osin kuin se on tarpeen rahalaitosten välisten erien nettouttamiseksi tai varantopohjan laskemiseksi; d) positioista ”yli 2 vuoden määräaikaistalletukset”, ”talletukset, joiden irtisanomisaika on yli 2 vuotta” ja ”repot”, joissa vastapuolten kotipaikka on euroalueen ulkopuolella (ulkomaiset), jotta voidaan laskea varantopohja, johon sovelletaan positiivista varantoprosenttia; e) kokonaistalletuksia koskevista positioista, joissa vastapuolina ovat ulkomailla olevat, ulkomaisten vastaerien laskemiseksi; f) alkuperäiseltä maturiteetiltaan alle tai yli 1 vuoden talletuksista ulkomailla olevilta ja lainoista ulkomailla oleville maksutasetta ja rahoitustilinpitoa varten.
(9)
Kansalliset keskuspankit ilmoittavat neljännesvuosittain arvopaperikohtaiset tiedot tilastotietojen keräämiseksi rahalaitosten hallussa olevista arvopapereista arvopaperien omistusta koskevista tilastoista 17 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1011/2012 (EKP/2012/24) mukaisesti. Kansalliset keskuspankit voivat yhdistää tämän asetuksen ja asetuksen (EU) N:o 1011/2012 (EKP/2012/24) (5) mukaiset tiedonantovaatimukset, jos tällä voidaan vähentää luottolaitoksille tietojen keräämisestä aiheutuvaa rasitetta. Kansalliset keskuspankit voivat sallia sen, että rahamarkkinarahastot ilmoittavat tiedot sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista 18 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) (6) mukaisesti, jotta kevennettäisiin rahastonhoitajien raportointivelvoitteita.
(10)
EKP laskee rahoitustaloustoimet kuukauden lopun raportointipäivien kantatietojen erotuksena, josta poistetaan muista kuin taloustoimista aiheutuvat muutokset. Tiedonantajille osoitettu vaatimus ei koske valuuttakurssimuutoksia, jotka EKP tai kansalliset keskuspankit EKP:ta kuultuaan laskevat tiedonantajien toimittamien valuuttakohtaisten kantatietojen perusteella, eikä luokituksen muutoksia, joista kansalliset keskuspankit keräävät tiedot itse käyttämällä jo saatavissa olevia eri tietolähteitä.
(11)
EKP valtuutetaan asetuksen (EY) N:o 2531/98 5 artiklassa antamaan asetuksia tai päätöksiä laitosten vapauttamisesta vähimmäisvarantovelvoitteista, esittämään ehtoja siitä, miten velat muille laitoksille jätetään pois tai vähennetään varantopohjasta, ja määrittämään erisuuruiset velvoiteprosentit eri velkaluokille. EKP:lla on asetuksen (EY) N:o 2531/98 6 artiklan nojalla oikeus kerätä laitoksilta vähimmäisvarantovelvoitteiden soveltamiseksi tarvittavat tiedot sekä tarkistaa niiden tietojen virheettömyys ja laatu, jotka laitokset antavat vähimmäisvarantovelvoitteen täyttämisen osoittamiseksi. Tietojen antamisesta aiheutuvan kokonaisrasitteen vähentämiseksi on toivottavaa, että kuukausitasetta koskevia tilastotietoja käytettäisiin EKP:n vähimmäisvarantojärjestelmän alaisten luottolaitosten varantopohjan säännölliseen laskemiseen vähimmäisvarantojen soveltamisesta 12 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) (7) mukaisesti.
(12)
On tarpeen määritellä luottolaitoksia koskeviin sulautumisiin sovellettavat erityiset menettelyt näiden laitosten varantovelvoitteita koskevien velvollisuuksien selventämiseksi.
(13)
EKP tarvitsee tietoja rahalaitosten arvopaperistamistoiminnasta voidakseen tulkita luottojen ja lainojen kehitystä euroalueella. Näillä tiedoilla täydennetään lisäksi tietoja, joita annetaan arvopaperistamisiin osallistuvien erityisyhteisöjen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista 18 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) (8) nojalla.
(14)
Vaikka on tunnustettu, että asetuksissa, joita EKP antaa EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan nojalla, ei myönnetä mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro, (jäljempänä ’euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot’) EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueen jäsenvaltioita että euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 johdanto-osan 17 kappaleessa viitataan siihen, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa tarkoittavat, että euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden on laadittava ja otettava käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, joita ne pitävät tarkoituksenmukaisina tilastoihin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi, ja saatava tilastoihin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi, jotta niistä voi tulla euroalueen jäsenvaltioita.
(15)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artiklassa säädettyjä sääntöjä luottamuksellisten tilastotietojen suojaamisesta ja käytöstä olisi noudatettava,
(16)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’rahalaitoksella’ kotimaista yritystä, joka kuuluu johonkin seuraavista sektoreista:
1.
keskuspankit ja
2.
muut rahalaitokset, jotka sisältävät
a)
talletuksia vastaanottavat yhteisöt:
i)
luottolaitokset, siten kuin ne määritellään luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (9) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa, ja
ii)
muut talletuksia vastaanottavat yhteisöt kuin luottolaitokset, joita ovat:
-
muut rahoituslaitokset, jotka pääasiallisesti välittävät rahoitusta ja joiden tehtävänä on ottaa vastaan talletuksia ja/tai talletusten läheisiä vastineita institutionaalisilta yksiköiltä, myös muilta kuin rahalaitoksilta (ratkaiseva tekijä rahoituslaitoksia rahalaitoksiksi luokiteltaessa on se, missä määrin näiden laitosten liikkeeseen laskemien instrumenttien voidaan katsoa vastaavan luottolaitoksiin tehtyjä talletuksia), ja myöntää lainoja ja/tai tehdä arvopaperisijoituksia omaan lukuunsa, ainakin taloudellisessa mielessä; tai
-
sähköisen rahan liikkeeseenlaskijat, joiden pääasiallista toimintaa on rahoituksen välitys laskemalla liikkeeseen sähköistä rahaa; tai
b)
2 artiklassa tarkoitetut rahamarkkinarahastot;
b)
’tiedonantajalla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa ’tietojen antajalla’ ja ’kotimaisella’ samaa kuin saman asetuksen 1 artiklassa;
c)
’asianomaisella kansallisella keskuspankilla’ sen euroalueen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jossa rahalaitoksella on kotipaikka;
d)
’erityisyhteisöllä’ samaa kuin asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) 1 artiklassa;
e)
’arvopaperistamisella’ taloustoimea, joka sisältää joko a) perinteisen arvopaperistamisen, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklassa, ja/tai b) arvopaperistamisen, sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 1075/2013 (EKP/2013/40) 1 artiklassa, johon liittyy arvopaperistettavien lainojen luovutus erityisyhteisölle;
f)
’sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalla’ ja ’sähköisellä rahalla’ samaa kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY (10) 2 artiklan 1 ja 2 kohdassa;
g)
’arvonalennuksella’ lainan määrän suoraa vähentämistä taseesta sen vuoksi, että se on tullut perimiskelvottomaksi;
h)
’luottotappiolla’ lainan koko jäljellä olevan arvon alentumista siten, että se poistetaan taseesta;
i)
’hallinnoijalla’ rahalaitosta, joka hallinnoi arvopaperistettavia lainoja tai muulla tavoin siirrettyjä lainoja perimällä velallisilta pääoman ja koron;
j)
’lainan luovutuksella’ omistusoikeuden siirtona tai sub-participation-järjestelynä tapahtuvaa lainan tai sammioitujen lainojen taloudellista siirtämistä tiedonantajalta siirronsaajalle;
k)
’lainan hankinnalla’ omistusoikeuden tai sub-participation-järjestelynä tapahtuvaa lainan tai sammioitujen lainojen taloudellista siirtämistä siirtäjältä tiedonantajalle;
l)
’konserninsisäisillä positioilla’ samaan konserniin, joka koostuu emoyhteisöstä ja kaikista sen suorassa tai välillisessä määräysvallassa olevista euroalueen kotimaisista konsernin jäsenistä, kuuluvien talletuksia vastaanottavien euroalueen yhteisöjen välisiä positioita;
m)
’pienellä laitoksella’ pientä rahalaitosta, jolle on myönnetty 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu poikkeus;
n)
’poistamisella’ lainan tai lainan osan poistamista liitteessä I olevien 2 ja 3 osan mukaisesti ilmoitettavista kantatiedoista, mukaan lukien sen poistaminen 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun poikkeuksen soveltamisen vuoksi.
2 artikla
Rahamarkkinarahastojen yksilöinti
Kaikki seuraavat kriteerit täyttäviä yhteissijoitusyrityksiä pidetään rahamarkkinarahastoina, jos
a)
niiden sijoitustavoitteena on rahaston pääoman säilyttäminen sekä rahamarkkinainstrumenttien korkoa vastaavan tuottoprosentin tarjoaminen;
b)
ne sijoittavat siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä (yhteissijoitusyritykset) koskevien lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten yhteensovittamisesta 13 päivänä heinäkuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (11) rahamarkkinainstrumenteille asetetut edellytykset täyttäviin rahamarkkinainstrumentteihin tai luottolaitoksissa oleviin talletuksiin taikka vaihtoehtoisesti varmistavat, että salkkua, johon ne sijoittavat, arvioidaan vastaavin perustein likviditeetin ja arvostuksen osalta;
c)
ne varmistavat, että rahamarkkinainstrumentit, joihin ne sijoittavat, ovat hallinnointiyhtiön määrittelyn mukaisesti korkealaatuisia. Rahamarkkinainstrumentin laatua tarkastellaan muun muassa seuraavien seikkojen perusteella:
i)
rahamarkkinainstrumentin luottoluokka;
ii)
rahamarkkinainstrumentin arvopaperiluokka;
iii)
jos kysymyksessä on strukturoitu rahoitusinstrumentti, rahoitustaloustoimeen liittyvä operatiivinen riski ja vastapuoliriski;
iv)
likviditeettiprofiili;
d)
ne varmistavat, että niiden salkun painotettu keskimääräinen juoksuaika (WAM) on enintään kuusi kuukautta ja painotettu keskimääräinen elinaika (WAL) enintään 12 kuukautta (liitteessä I olevan 1 osan 2 jakson mukaisesti);
e)
ne antavat päivittäin tiedot rahasto-osuuksiensa nettoarvosta (NAV) sekä rahasto-osuuksien hintalaskelman, ja niiden rahasto-osuudet ovat päivittäin merkittävissä ja lunastettavissa;
f)
ne sijoittavat ainoastaan sellaisiin arvopapereihin, joiden jäljellä oleva juoksuaika lakiperusteiseen lunastuspäivään on korkeintaan kaksi vuotta, edellyttäen että seuraavan korkotason tarkistuksen päivämäärään on korkeintaan 397 päivää; vaihtuvakorkoiset arvopaperit tulisi tarkistaa rahamarkkinakorkoa tai indeksiä vastaaviksi;
g)
ne sijoittavat ainoastaan sellaisiin yhteissijoitusyrityksiin, jotka noudattavat rahamarkkinarahastojen määritelmää;
h)
ne eivät altistu välittömästi tai välillisesti osake- tai hyödykeriskeille, eivät myöskään johdannaisten kautta, ja käyttävät johdannaisia ainoastaan rahaston rahamarkkinasijoitusstrategian mukaisesti. Johdannaisia, joihin liittyy valuuttariski, voidaan käyttää ainoastaan suojaukseen. Sijoitukset muun kuin perusvaluutan määräisiin arvopapereihin ovat sallittuja, edellyttäen että valuuttariski suojataan kokonaisuudessaan;
i)
niiden nettoarvo on kiinteä tai muuttuva.
3 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu euroalueen jäsenvaltioiden alueella olevista kotimaisista rahalaitoksista (liitteessä II olevassa 1 osassa esitetyn mukaisesti).
2. Varsinaisesta tiedonantajien joukosta rahalaitoksiin sovelletaan täysimääräisiä tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia, jollei 9 artiklan mukaan myönnetyn poikkeuksen soveltamisesta muuta johdu.
3. Yhteisöihin, jotka täyttävät rahalaitoksen määritelmän, sovelletaan tätä asetusta, vaikka ne on jätetty asetuksen (EU) N:o 575/2013 soveltamisalan ulkopuolelle.
4. Kerättäessä tilastotietoja rahamarkkinarahasto-osuuksien haltijoiden kotipaikasta siten kuin liitteessä I olevan 2 osan 5.7 jaksossa täsmennetään varsinainen tiedonantajien joukko käsittää myös muut rahoituksenvälittäjät, vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja lukuun ottamatta, ellei 9 artiklan 2 kohdan c alakohdan poikkeusten soveltamisesta muuta johdu. Kansalliset keskuspankit voivat laatia tämän asetuksen soveltamista varten luettelon varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluvista muista rahoituksen välittäjistä ja ylläpitää sitä liitteessä I olevan 2 osan 5.7 jaksossa esitettyjen periaatteiden mukaisesti.
4 artikla
Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosluettelo
1. Johtokunta laatii rahalaitoksista luettelon tilastointia varten ja ylläpitää sitä ottaen huomioon raportointitiheyttä ja toimitusaikaa koskevat vaatimukset, jotka johtuvat luettelon käytöstä EKP:n vähimmäisvarantojärjestelmän yhteydessä. Tilastoinnissa käytettävässä rahalaitosluettelossa on oltava tiedot siitä, kuuluvatko laitokset EKP:n vähimmäisvarantojärjestelmän piiriin vai eivät. Rahalaitosluettelon on oltava ajantasainen, tarkka, mahdollisimman homogeeninen ja riittävän vakaa tilastointitarkoituksiin.
2. Kansalliset keskuspankit ja EKP saattavat tilastoinnissa käytettävän rahalaitosluettelon ja sen päivitykset tiedonantajien saataville tarkoituksenmukaisella tavalla, esimerkiksi sähköisesti, internetin kautta tai asianomaisten tiedonantajien pyynnöstä paperimuodossa.
3. Tilastoinnissa käytettävä rahalaitosluettelo laaditaan ainoastaan tiedoksi. Jos luettelon viimeisin käytettävissä oleva versio on kuitenkin virheellinen, EKP ei määrää seuraamuksia yhteisölle, joka ei ole asianmukaisesti täyttänyt tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksiaan, siltä osin kuin tämä on hyvässä uskossa luottanut virheellisen luettelon tietoihin.
5 artikla
Tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset
1. Varsinainen tiedonantajien joukko ilmoittaa sen jäsenvaltion kansalliselle keskuspankille, jossa rahalaitoksella on kotipaikka a) kuukauden lopun tasetta koskevat kuukausittaiset kantatiedot ja b) kuukausittaiset yhteenlasketut arvostusmuutokset. Yhteenlaskettujen arvostusmuutosten osalta tiedot annetaan niistä lainojen luottotappioista ja arvonalennuksista, jotka vastaavat lainoja ja kattavat arvopapereiden arvostusmuutokset. Yksityiskohtaisempia tietoja tietyistä tase-eristä ilmoitetaan neljännesvuosittain tai vuosittain. Kansalliset keskuspankit saavat kerätä neljännesvuositason tietoja kuukausittain, jos tämä keventää tiedontuotantomenettelyä. Vaaditut tilastotiedot täsmennetään liitteessä I.
2. Kansalliset keskuspankit saavat kerätä vaaditut tilastotiedot rahalaitosten liikkeeseen laskemista ja niiden hallussa olevista arvopapereista arvopaperikohtaisesti siltä osin kuin 1 kohdassa tarkoitetut tiedot voidaan johtaa niistä tilastollisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti liitteessä IV tarkennetulla tavalla.
3. Rahalaitokset ilmoittavat liitteessä I olevan 4 osan taulukossa 1A asetettujen vähimmäisvaatimusten mukaisesti kuukausittaiset arvostusmuutokset EKP:n edellyttämän täyden tietosarjan osalta. Kansalliset keskuspankit voivat kerätä muitakin kuin vähimmäisvaatimuksiin kuuluvia tietoja. Nämä lisätiedot voivat liittyä taulukkoon 1A merkittyihin muihin kuin ”vähimmäisvaatimuksia” koskeviin erittelyihin.
4. EKP voi edellyttää lisäselvityksiä kansallisten keskuspankkien keräämistä muutoksista, jotka sisältyvät erään ”luokituksen muutokset ja muut vastaavat järjestelyt”.
5. EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tiedonantajille, jotka eivät noudata tämän asetuksen mukaisia tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia, tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten noudattamatta jättämisestä 19 päivänä elokuuta 2010 annetun päätöksen EKP/2010/10 (12) mukaisesti.
6 artikla
Lainojen arvopaperistamisia ja muita lainojen siirtoja koskevan tilastoinnin ylimääräiset tiedonantovaatimukset
Rahalaitokset ilmoittavat seuraavat tiedot:
a)
tarkastelujakson aikana toteutettujen lainojen arvopaperistamisten ja muiden lainojen siirtojen nettovirtatiedot liitteessä I olevan 5 osan 2 jakson mukaisesti;
b)
kuukauden lopun kantatiedot ja rahoitustaloustoimet ilman lainojen luovutuksia ja hankintoja kyseisen ajanjakson aikana niiden arvopaperistettujen ja taseesta poistettujen lainojen osalta, joiden hallinnoijana rahalaitos toimii liitteessä I olevan 5 osan 3 jakson mukaisesti; kansalliset keskuspankit voivat laajentaa tällaisia tiedonantovaatimuksia siten, että ne koskevat kaikkia rahalaitosten hallinnoimia taseesta poistettuja lainoja, jotka on arvopaperistettu tai siirretty muulla tavoin;
c)
vuosineljänneksen lopun kantatiedot kaikkien niiden lainojen osalta, joiden hallinnoijana rahalaitos toimii arvopaperistamisessa liitteessä I olevan 5 osan 4 jakson mukaisesti;
d)
jos sovelletaan kansainvälistä tilinpäätösstandardia 39 (IAS 39), kansainvälistä tilinpäätösstandardia 9 (IFRS 9) tai vastaavia kansallisia kirjanpitosääntöjä, jakson lopun kantatiedot niistä lainoista, jotka on luovutettu arvopaperistamalla ja joita ei ole poistettu taseesta liitteessä I olevan 5 osan 5 jakson mukaisesti.
7 artikla
Toimitusajat
1. Kansalliset keskuspankit päättävät, milloin ja miten tiheästi niiden on saatava tiedot tiedonantajilta, jotta ne kykenevät noudattamaan jäljempänä mainittuja määräaikoja, ja ottavat tarvittaessa huomioon EKP:n vähimmäisvarantojärjestelmässä asetetut toimitusaikoja koskevat vaatimukset sekä ilmoittavat niistä tiedonantajille.
2. Kansalliset keskuspankit toimittavat kuukausittaiset tilastot EKP:lle viimeistään 15. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tilastot koskevat.
3. Kansalliset keskuspankit toimittavat neljännesvuosittaiset tilastot EKP:lle viimeistään 28. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen vuosineljänneksen päättymisestä, jota toimitettavat tilastot koskevat.
8 artikla
Kirjanpitosäännöt tilastointia varten
1. Kirjanpitosäännöt, joita rahalaitokset noudattavat tässä asetuksessa tarkoitettuja tietoja antaessaan, ovat pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY (13) kansallisten täytäntöönpanosäännösten ja muiden sovellettavien kansainvälisten standardien mukaisia, ellei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Talletukset ja lainat ilmoitetaan kuukauden lopussa maksamatta olevan pääoman suuruisina. Luottotappiot ja arvonalennukset, siten kuin ne määritetään asianomaisessa kirjanpitokäytännössä, jätetään tämän määrän ulkopuolelle. Talletuksia ja lainoja ei nettouteta mitään muita saamisia tai velkoja vastaan.
3. Kaikki rahoitussaamiset ja -velat ilmoitetaan bruttomääräisinä tilastointia varten, tämän vaikuttamatta euroalueen jäsenvaltioissa voimassa oleviin kirjanpito- ja nettoutuskäytäntöihin.
4. Kansalliset keskuspankit voivat sallia, että lainat, joista on tehty varaus, ilmoitetaan nettomääräisinä ilman varauksia ja että ostetut lainat ilmoitetaan hankintahetkellä sovittuun hintaan, sillä edellytyksellä, että kaikki kotimaiset tiedonantajat noudattavat näitä ilmoituskäytäntöjä.
9 artikla
Poikkeukset
1. Pienille rahalaitoksille voidaan myöntää poikkeuksia seuraavasti:
a)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia pienille rahalaitoksille sillä edellytyksellä, että niiden yhteinen osuus kansallisesta rahalaitostaseesta on kantatietojen osalta enintään 5 prosenttia.
b)
Luottolaitosten osalta a alakohdassa tarkoitetut poikkeukset merkitsevät sitä, että niiden luottolaitosten tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset, joihin näitä poikkeuksia sovelletaan, pienenevät, tämän kuitenkaan rajoittamatta vähimmäisvarantojen laskemista koskevien vaatimusten soveltamista, siten kuin siitä määrätään liitteessä III.
c)
Sellaisten pienten rahalaitosten osalta, joihin sovelletaan a alakohdassa tarkoitettua poikkeusta, kansalliset keskuspankit keräävät edelleenkin vähintään taseen loppusummaa koskevia tietoja ainakin vuosittain, jolloin pienten laitosten yhteistä osuutta kansallisesta rahalaitostaseesta voidaan seurata.
d)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia luottolaitoksille, joihin ei sovelleta a eikä b alakohdassa säädettyä järjestelyä, pienentämällä niiden tiedonantovaatimukset liitteessä I olevassa 6 osassa vahvistettujen vaatimusten mukaisiksi, sillä edellytyksellä, että niiden yhteenlaskettu osuus kansallisesta rahalaitostaseesta on kantatietojen osalta enintään 10 prosenttia kansallisesta rahalaitostaseesta ja enintään 1 prosentti euroalueen rahalaitostaseesta, tämän rajoittamatta a alakohdan soveltamista.
e)
Kansalliset keskuspankit tarkistavat a ja d alakohdassa asetettujen ehtojen täyttymisen hyvissä ajoin, jotta ne voivat tarvittaessa myöntää tai kumota poikkeuksia kunkin vuoden alusta alkaen.
f)
Pienet rahalaitokset voivat päättää olla hyödyntämättä poikkeuksia ja täyttää sen sijaan kaikki tiedonantovaatimukset.
2. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia rahamarkkinarahastoille seuraavasti:
a)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia rahamarkkinarahastoille 5 artiklan 1 kohdassa säädetyistä tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista, jos rahamarkkinarahastot ilmoittavat sen sijaan tasetiedot asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) 5 artiklan mukaisesti, seuraavin edellytyksin:
i)
rahamarkkinarahastot ilmoittavat tällaiset tiedot kuukausittain asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) liitteessä I määrätyn ”yhdistelmämallin” perusteella ja sen 9 artiklassa vahvistettujen määräaikojen mukaisesti; ja
ii)
rahamarkkinarahastot ilmoittavat kuukauden lopun kantatiedot rahamarkkinarahasto-osuuksista 7 artiklan 2 kohdassa vahvistettujen määräaikojen mukaisesti.
b)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää rahamarkkinarahastoille poikkeuksia myös seuraavista tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista:
i)
yhteenlaskettujen positioiden ilmoittaminen seuraavista: 1) keskuspankkien ja talletuksia vastaanottavien yhteisöjen talletukset ja niille myönnetyt lainat; 2) kaikkien vastinsektoreiden paitsi yrityssektorin talletukset ja niille myönnetyt lainat eriteltyinä alkuperäisen maturiteetin mukaan; ja 3) euroalueen sisäiset rajatylittävät talletukset ja lainat eriteltyinä maan ja sektorin mukaan;
ii)
lainoille ja talletuksille kertyneen koron kokonaismäärän ilmoittaminen;
iii)
saamis- ja velkapositioiden ilmoittaminen vakuutuslaitosten ja eläkerahastojen osalta erikseen;
iv)
tietojen antaminen konserninsisäisistä positioista, lainoista ja talletuksista.
c)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista rahamarkkinarahasto-osuuksien haltijoiden kotipaikan osalta:
i)
mikäli rahamarkkinarahasto-osuuksia lasketaan liikkeeseen ensimmäistä kertaa taikka mikäli markkinakehitys edellyttää vaihtoehdosta tai vaihtoehtojen yhdistelmästä toiseen siirtymistä, siten kuin tämä on määritelty liitteessä I olevan 2 osan 5.7 jakson b kohdassa, kansalliset keskuspankit voivat myöntää yhdeksi vuodeksi poikkeuksia liitteessä I olevan 2 osan 5.7 jakson mukaisista tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista; tai
ii)
mikäli vaaditut tilastotiedot rahamarkkinarahasto-osuuksien haltijoiden kotipaikasta kerätään muista saatavilla olevista lähteistä liitteessä I olevan 2 osan 5.7 jakson mukaisesti, kansalliset keskuspankit tarkistavat tämän ehdon täyttymisen hyvissä ajoin, jotta ne voivat tarvittaessa myöntää tai kumota poikkeuksia kunkin vuoden alusta alkaen EKP:n kanssa sovitulla tavalla.
3. Rahalaitoksille ilmoitettavien arvostusmuutosten osalta voidaan myöntää poikkeuksia seuraavasti:
a)
kansalliset keskuspankit voivat myöntää rahamarkkinarahastoille poikkeuksia arvostusmuutosten ilmoittamisen osalta poistamalla rahamarkkinarahastoilta kokonaan velvollisuuden ilmoittaa arvostusmuutokset, tämän kuitenkaan vaikuttamatta 1 kohdan soveltamiseen.
b)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia arvopapereiden arvostusmuutosten raportointitiheyden ja toimitusajan osalta ja vaatia näiden tietojen toimittamista neljännesvuosittain samaan aikaan kuin neljännesvuosittain toimitettavat kantatiedot seuraavin edellytyksin:
i)
tiedonantajat, jotka käyttävät eri arvostusmenetelmiä, toimittavat kansallisille keskuspankeille arvostuskäytäntöjä koskevat tarkoituksenmukaiset tiedot, joihin sisältyy määrällinen arvio niiden hallussa olevien eri instrumenttien prosenttiosuuksista; ja
ii)
mikäli on tapahtunut huomattava arvostusmuutos, kansallisilla keskuspankeilla on oikeus vaatia tiedonantajia toimittamaan lisätietoja siltä kuukaudelta, jona muutos tapahtui.
c)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia arvopaperien arvostusmuutosten ilmoittamisen osalta ja myöntää myös täydellisen vapautuksen tällaisesta ilmoittamisesta luottolaitoksille, jotka ilmoittavat arvopaperikohtaisesti arvopapereita koskevat kuukausittaiset kantatiedot, seuraavin edellytyksin:
i)
ilmoitetut tiedot sisältävät kunkin arvopaperin osalta arvon, jolla arvopaperit kirjataan taseeseen; ja
ii)
ilmoitetut tiedot sisältävät niiden arvopapereiden osalta, joilla ei ole yleisesti saatavilla olevia tunnistekoodeja, instrumenttiluokasta, maturiteetista ja liikkeeseenlaskijasta sellaiset tiedot, jotka ovat vähintäänkin riittäviä liitteessä I olevassa 5 osassa ”vähimmäisvaatimuksiksi” määriteltyjen erittelyjen tekemiseksi.
4. Rahalaitoksille voidaan myöntää poikkeuksia sellaisten lainojen tilastoinnin osalta, jotka luovutetaan arvopaperistamalla.
Kansalliset keskuspankit voivat sallia standardeja International Accounting Standard 39 (IAS 39) ja International Financial Reporting Standard 9 (IFRS 9) tai vastaavia kansallisia kirjanpitosääntöjä soveltavien rahalaitostensa jättävän kansallisen käytännön mukaisesti liitteessä I olevissa 2 ja 3 osassa edellytetyistä kantatiedoista pois kaikki lainat, jotka luovutetaan arvopaperistamalla, sillä edellytyksellä, että kaikki kotimaiset rahalaitokset soveltavat tätä käytäntöä.
5. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää rahalaitoksille poikkeuksia tiettyihin euroalueeseen kuulumattomiin jäsenvaltioihin liittyvien neljännesvuosittaisten kantatietojen ilmoittamisen osalta.
Mikäli karkeamman aggregoinnin perusteella kerätyt luvut osoittavat, että jossakin euroalueeseen kuulumattomassa jäsenvaltiossa kotipaikan omaaviin vastapuoliin kohdistuvat erät tai erät euroalueeseen kuulumattoman jäsenvaltion valuutassa eivät ole merkittäviä, kansallinen keskuspankki voi päättää olla edellyttämättä raportointia tällaisen jäsenvaltion osalta. Kansallinen keskuspankki ilmoittaa tiedonantajilleen tällaisesta päätöksestä.
10 artikla
Vähimmäisvaatimukset ja kansalliset tiedonantomenettelyt
1. Tiedonantajien on noudatettava niitä koskevia tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia liitteessä IV yksilöityjen tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat kansallisten vaatimusten mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita varsinaisen tiedonantajien joukon on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä IV tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
11 artikla
Sulautumiset, jakautumiset ja uudelleenjärjestelyt
Jos kyseessä on sulautuminen, jakautuminen tai muu uudelleenjärjestely, joka saattaa vaikuttaa tilastotietojen antamista koskevien velvollisuuksien täyttämiseen, varsinainen tiedonantaja ilmoittaa, sen jälkeen kun aikomus tällaisen toimen toteuttamisesta on tullut julkiseksi ja kohtuullisessa ajassa ennen kuin se tulee voimaan, asianomaiselle kansalliselle keskuspankille suunnitelluista menettelyistä tämän asetuksen mukaisten tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten täyttämiseksi.
12 artikla
Ilmoitettujen tilastotietojen käyttö vähimmäisvarantojen laskemista varten
1. Jokainen luottolaitos käyttää tämän asetuksen mukaisesti antamiaan tilastotietoja varantopohjansa laskemiseen asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) mukaisesti. Jokainen luottolaitos käyttää näitä tietoja erityisesti tarkistaakseen, täyttääkö se varantovelvoitteensa pitoajanjakson aikana.
2. Pienten laitosten varantopohjaa koskevat tiedot kolmea pitoajanjaksoa varten perustuvat vuosineljänneksen lopun tietoihin, jotka kansalliset keskuspankit keräävät viimeistään 28. pankkipäivänä kyseisen vuosineljänneksen päättymisestä.
3. Liitteessä III vahvistettuja EKP:n vähimmäisvarantovelvoitteiden soveltamiseen liittyviä erityissääntöjä sovelletaan ensisijaisesti asetuksen (EY) N:o 1745/2003 (EKP/2003/9) säännöksiin nähden, mikäli ne ovat ristiriidassa keskenään.
4. Varantovelvoitteet on EKP:n ja luottolaitosten likviditeetin hallinnan helpottamiseksi vahvistettava viimeistään kunkin pitoajanjakson ensimmäisenä päivänä. Luottolaitokset saattavat kuitenkin poikkeuksellisesti joutua korjaamaan varantopohjaa tai vahvistettua varantovelvoitetta. Varantovaatimusten vahvistamista tai hyväksymistä koskevat menettelyt eivät rajoita tiedonantajien velvollisuutta toimittaa aina oikeat tilastotiedot sekä korjata mahdollisimman pian jo toimittamansa virheelliset tilastotiedot.
13 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
Kansalliset keskuspankit käyttävät oikeuttaan tarkistaa tietoja, joita tiedonantajien edellytetään toimittavan tämän asetuksen perusteella, tai toimittaa tietojen pakollinen keruu, tämän rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää tätä oikeutta itse. Kansalliset keskuspankit käyttävät tätä oikeutta erityisesti silloin, kun jokin varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluva laitos ei täytä liitteessä IV säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.
14 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
1. Ensimmäiset tiedot, jotka toimitetaan tämän asetuksen mukaisesti, ovat joulukuun 2014 tiedot.
2. Tämän asetuksen mukaiset ensimmäiset tiedot euroalueen jäsenvaltioita vastaavien solujen osalta annetaan liitteessä I olevan 3 osan taulukossa 3 ensimmäisen kerran euron käyttöönottopäivää seuraavalta vuosineljännekseltä.
3. Tämän asetuksen mukaiset ensimmäiset tiedot euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita vastaavien solujen osalta annetaan liitteessä I olevan 3 osan taulukoissa 3 ja 4 ensimmäisen kerran niiden unioniin liittymistä seuraavalta vuosineljännekseltä. Jos asianomainen kansallinen keskuspankki päättää olla vaatimatta muiden kuin merkittävien tietojen ilmoittamista ensimmäistä kertaa niiden ensimmäisten neljännesvuositason tietojen yhteydessä, jotka toimitetaan sen jälkeen kun asianomainen jäsenvaltio on liittynyt tai asianomaiset jäsenvaltiot ovat liittyneet unioniin, tiedot annetaan ensimmäisen kerran 12 kuukautta sen jälkeen kun kansallinen keskuspankki on ilmoittanut tiedonantajille vaativansa tietojen ilmoittamista.
15 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) 1 päivästä tammikuuta 2015.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti
16 artikla
Loppusäännös
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 24 päivänä syyskuuta 2013.