RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 747/2014
af 10. juli 2014
om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sudan og om ophævelse af forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215,
under henvisning til Rådets afgørelse 2014/450/FUSP af 10. juli 2014 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Sudan og om ophævelse af afgørelse 2011/423/FUSP (1),
under henvisning til det fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 10. januar 2004 vedtog Rådet fælles holdning 2004/31/FUSP (2), som fastholder den våbenembargo over for Sudan, der blev indført ved Rådets afgørelse 94/165/FUSP (3). Den 26. januar 2004 vedtog Rådet forordning (EF) nr. 131/2004 (4), som giver fælles holdning 2004/31/FUSP virkning.
(2)
Den 30. juli 2004 vedtog FN's Sikkerhedsråd FN's Sikkerhedsråds resolution (UNSCR) 1556 (2004), hvorved der blev indført en våbenembargo over for Sudan. Den 29. marts 2005 vedtog FN's Sikkerhedsråd UNSCR 1591 (2005) om visse restriktioner over for dem, som vanskeliggør fredsprocessen, udgør en trussel for stabiliteten i Darfur-regionen, krænker den humanitære folkeret eller de internationale menneskerettigheder eller begår andre grusomheder, overtræder våbenembargoen eller er ansvarlige for visse offensive militærflyvninger i og over Darfur-regionen.
(3)
Den 30. maj 2005 vedtog Rådet fælles holdning 2005/411/FUSP (5), som samlede de foranstaltninger, der blev pålagt ved fælles holdning 2004/31/FUSP, og de foranstaltninger, der skulle gennemføres ifølge UNSCR 1591(2005) i én retsakt.
(4)
Den 18. juli 2005 vedtog Rådets forordning (EF) nr. 1184/2005 (6), hvorved fælles holdning 2005/411/FUSP får virkning, og der træffes specifikke restriktive foranstaltninger over for visse personer, der vanskeliggør fredsprocessen og overtræder folkeretten i konflikten i Darfur-regionen i Sudan.
(5)
Den 18. juli 2011 vedtog Rådet afgørelse 2011/423/FUSP (7), som udvidede anvendelsesområdet for våbenembargoen til Sydsudan.
(6)
Den 10. juli 2014 vedtog Rådet afgørelse 2014/450/FUSP, som isolerer foranstaltningerne vedrørende Sudan og indarbejder dem i én retsakt.
(7)
For klarhedens skyld bør de foranstaltninger, der vedrører Sudan, adskilles fra de foranstaltninger, der vedrører Sydsudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005 bør derfor ophæves og erstattes af denne forordning for så vidt angår Sudan. Forordning (EF) nr. 131/2004 bør også erstattes af Rådets forordning (EU) nr. 748/2014 (8) for så vidt angår Sydsudan.
(8)
I betragtning af den konkrete trussel mod den internationale fred og sikkerheden i regionen, som situationen i Sudan udgør, og for at sikre sammenhæng med proceduren for ændring og revurdering af bilaget til Rådets afgørelse 2014/450/FUSP, bør beføjelsen til at ændre listen i bilag I til denne forordning udøves af Rådet.
(9)
Med henblik på gennemførelsen af denne forordning og for at skabe størst mulig retssikkerhed i Unionen bør navne og andre relevante oplysninger om fysiske og juridiske personer, enheder og organer, hvis pengemidler og økonomiske ressourcer bør indefryses i overensstemmelse med denne forordning, offentliggøres. Enhver behandling af personoplysninger om fysiske personer i henhold til nærværende forordning bør ske under overholdelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 (9) og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (10).
(10)
For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør den forordning træde i kraft øjeblikkeligt -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I denne forordning forstås ved:
a)
»mæglervirksomhed«:
i)
forhandling eller styring af transaktioner med henblik på køb, salg eller levering af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, herunder fra et tredjeland til et andet tredjeland, eller
ii)
salg eller køb af varer og teknologi eller af finansielle og tekniske ydelser, der befinder sig i tredjelande, med henblik på overførsel til et andet tredjeland
b)
»fordring«: enhver omtvistet eller uomtvistet fordring, som er gjort gældende før eller efter datoen for denne forordnings ikrafttræden i henhold til eller i forbindelse med en kontrakt eller en transaktion, herunder særligt:
i)
en fordring, som tager sigte på opfyldelse af enhver forpligtelse, som følger af eller har tilknytning til en kontrakt eller transaktion
ii)
en fordring, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af en finansiel garanti eller modgaranti uanset dens form
iii)
et erstatningskrav i forbindelse med en kontrakt eller transaktion
iv)
et modkrav
v)
en fordring, som tager sigte på, også ved eksigibilitet, at opnå anerkendelse eller fuldbyrdelse af en dom, en voldgiftskendelse eller en tilsvarende afgørelse, uanset hvor den er afsagt eller truffet
c)
»kontrakt eller transaktion«: enhver transaktion uanset form og uanset hvilken lov der finder anvendelse på den, bestående af en eller flere kontrakter eller lignende forpligtelser, der er indgået mellem samme eller forskellige parter; udtrykket »kontrakt« omfatter med henblik derpå alle garantier og modgarantier, navnlig finansielle garantier og modgarantier, og kreditter, uanset om de er juridisk uafhængige, samt enhver tilknyttet bestemmelse, som opstår som resultat af eller i forbindelse med en sådan transaktion
d)
»kompetente myndigheder«: medlemsstaternes kompetente myndigheder, jf. listen over websteder i bilag II
e)
»økonomiske ressourcer«: aktiver af enhver art, både materielle og immaterielle og såvel løsøre som fast ejendom, som ikke er pengemidler, men som kan bruges til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser
f)
»indefrysning af økonomiske ressourcer«: hindring af, at økonomiske ressourcer på nogen måde anvendes til at opnå pengemidler, varer eller tjenesteydelser, herunder bl.a. ved salg, leje eller pantsætning
g)
»indefrysning af pengemidler«: hindring af enhver form for flytning, overførsel, ændring, brug af, adgang til eller behandling af pengemidler, som ville resultere i en ændring af omfang, beløb, anbringelsessted, ejerforhold, besiddelse, art eller formål eller andre ændringer, som ville gøre det muligt at bruge de pågældende pengemidler, herunder porteføljeforvaltning
h)
»pengemidler«: finansielle aktiver og økonomiske fordele af enhver art, herunder, men ikke begrænset til:
i)
kontanter, checks, pengefordringer, veksler, anvisninger og andre betalingsinstrumenter
ii)
indeståender i penge- og finansieringsinstitutter eller andre enheder, saldi på konti, tilgodehavender og tilgodehavendebeviser
iii)
børsnoterede og unoterede værdipapirer og gældsinstrumenter, herunder aktier og andre ejerandele, værdipapircertifikater, obligationer, gældsbeviser, warrants, usikrede værdipapirer og derivatkontrakter
iv)
renter, udbytte eller andre indtægter eller værdier hidrørende fra aktiver
v)
kreditter, modregningsrettigheder, garantier, opfyldelsesgarantier eller andre finansielle forpligtelser
vi)
remburser, konnossementer, løsørepantebreve samt
vii)
dokumentation for en interesse i pengemidler eller økonomiske ressourcer
i)
»sanktionskomité«: FN's Sikkerhedsrådskomité, der er nedsat i henhold til punkt 3 i UNSCR 1591 (2005)
j)
»teknisk bistand«: enhver form for teknisk støtte i forbindelse med reparation, udvikling, fremstilling, samling, prøvning, vedligeholdelse eller enhver anden form for teknisk tjenesteydelse; støtten kan ydes i form af instruktion, rådgivning, oplæring, overførsel af driftskendskab og kompetencer eller konsulentydelse, teknisk bistand omfatter også mundtlig bistand
k)
»Unionens område«: de af medlemsstaternes områder, hvorpå traktaten finder anvendelse på de betingelser, der er fastsat i traktaten, herunder deres luftrum.
Artikel 2
Det er forbudt, at:
a)
yde teknisk bistand eller mæglervirksomhed med tilknytning til militære aktiviteter og i forbindelse med levering, fremstilling, vedligeholdelse og anvendelse af våben og alle typer beslægtet materiel, herunder våben og ammunition, militærkøretøjer og militærudstyr, paramilitært udstyr og reservedele hertil direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sudan
b)
levere finansieringsmidler eller finansiel bistand med tilknytning til militære aktiviteter, herunder navnlig gavebistand, lån og eksportkreditforsikring såvel som forsikring eller genforsikring, i forbindelse med salg, levering, overførsel eller eksport af våben og beslægtet materiel eller i forbindelse med ydelse, salg, levering eller overførsel af hertil knyttet teknisk bistand direkte eller indirekte til fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer i eller til anvendelse i Sudan.
Artikel 3
Uanset artikel 2 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at der leveres finansieringsmidler, finansiel bistand, teknisk bistand og mæglervirksomhed med tilknytning til:
a)
militærudstyr, der ikke er bestemt til at dræbe, men udelukkende er til humanitær brug, til brug for beskyttelse af menneskerettigheder eller beskyttelsesbrug eller til institutionsopbygningsprogrammer under FN, Den Afrikanske Union (AU) og Den Europæiske Union
b)
materiel, der er bestemt til Den Europæiske Unions, FN's og Den Afrikanske Unions krisestyringsoperationer
c)
minerydningsudstyr og materiel til brug ved minerydning.
Artikel 4
Artikel 2 gælder ikke beskyttelsesbeklædning, herunder skudsikre veste og militærhjelme, der midlertidigt eksporteres til Sudan udelukkende til personlig brug af personel fra FN, Den Europæiske Union eller dens medlemsstater, repræsentanter for medierne, humanitært hjælpepersonale, ulandsfrivillige og tilknyttet personale.
Artikel 5
1. Alle pengemidler og økonomiske ressourcer, som tilhører, ejes eller kontrolleres direkte eller indirekte af de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, indefryses.
2. Ingen pengemidler eller økonomiske ressourcer må hverken direkte eller indirekte stilles til rådighed for eller være til fordel for de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I.
3. Bilag I omfatter fysiske og juridiske personer, enheder og organer, som vanskeliggør fredsprocessen, udgør en trussel for stabiliteten i Darfur-regionen, krænker den humanitære folkeret eller de internationale menneskerettigheder eller begår andre grusomheder, overtræder våbenembargoen og/eller er ansvarlige for offensive militærflyvninger i og over Darfur-regionen, jf. sanktionskomitéens liste.
Artikel 6
1. Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, på vilkår, som de skønner hensigtsmæssige, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
den kompetente myndighed har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er:
i)
nødvendige til dækning af basale behov hos de fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I, og hos de familiemedlemmer, som disse fysiske personer har forsørgerpligt over for, herunder til betaling af fødevarer, husleje, renter og afdrag på hypotekslån, medicin, lægebehandling, skatter, forsikringspræmier og offentlige forbrugsafgifter
ii)
alene er bestemt til betaling af rimelige honorarer eller godtgørelse af udgifter i forbindelse med juridisk bistand eller
iii)
alene er bestemt til betaling af afgifter eller administrationsgebyrer for opbevaring eller vedligeholdelse af indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer samt
b)
den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om konstateringen i litra a) og om, at den har til hensigt at give en tilladelse, og sanktionskomitéen ikke har gjort indsigelse mod beslutningen senest to arbejdsdage efter underretningen.
2. Uanset artikel 5 kan medlemsstatens kompetente myndigheder tillade, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, eller at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer stilles til rådighed, når den pågældende kompetente myndighed har konstateret, at pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er nødvendige til dækning af ekstraordinære udgifter, og forudsat at den pågældende medlemsstat har underrettet sanktionskomitéen om konstateringen, og at sanktionskomitéen har godkendt denne.
Artikel 7
Uanset artikel 5 kan medlemsstaternes kompetente myndigheder give tilladelse til, at visse indefrosne pengemidler eller økonomiske ressourcer frigives, når følgende betingelser er opfyldt:
a)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer er genstand for en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdsret, der er truffet inden den dato, hvor personen, enheden eller organet nævnt i artikel 5 blev opført i bilag I, eller for en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, der er afsagt før denne dato
b)
pengemidlerne eller de økonomiske ressourcer skal udelukkende anvendes til at indfri fordringer, der er sikret ved en sådan tilbageholdelsesret eller er anerkendt som gyldige ved en sådan dom, afgørelse eller kendelse, inden for de grænser, som er fastsat ved gældende lovgivning og administrative bestemmelser om rettigheder for personer, der har sådanne fordringer
c)
tilbageholdelsesretten, dommen, afgørelsen eller kendelsen kan ikke komme de personer, enheder eller organer, der er opført på listen i bilag I, til gode
d)
anerkendelse af tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen må ikke ske i strid med den pågældende medlemsstats almindelige retsprincipper samt
e)
sanktionskomitéen er blevet underrettet af medlemsstaten om tilbageholdelsesretten eller dommen, afgørelsen eller kendelsen.
Artikel 8
1. Artikel 5, stk. 2, er ikke til hinder for, at finansierings- eller kreditinstitutter, der modtager pengemidler overført af tredjeparter til en konto, tilhørende en person, en enhed eller et organ, der er opført på listen i bilag I, krediterer de indefrosne konti med disse beløb, forudsat at således tilførte beløb på disse konti også indefryses. Finansierings- eller kreditinstituttet skal straks underrette den relevante kompetente myndighed om sådanne transaktioner.
2. Artikel 5, stk. 2, gælder ikke beløb, der tilføres indefrosne konti i form af:
a)
renter eller anden form for afkast fra disse konti
b)
beløb, der er forfaldne i henhold til kontrakter, aftaler eller forpligtelser, som er indgået eller opstået forud for den dato, hvor den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet, jf. artikel 5, blev opført på listen i bilag I, eller
c)
beløb, der er forfaldne i henhold til en retlig, administrativ eller voldgiftsmæssig afgørelse om tilbageholdelsesret eller til en dom, administrativ afgørelse eller voldgiftskendelse, jf. artikel 7,
forudsat at sådanne renter, andre indtægter og beløb indefryses i henhold til artikel 5, stk. 1.
Artikel 9
1. Med forbehold af gældende regler vedrørende indberetning, fortrolighed og tavshedspligt skal fysiske og juridiske personer, enheder og organer:
a)
øjeblikkeligt videregive samtlige sådanne oplysninger, der kan fremme overholdelsen af denne forordning, herunder oplysninger om konti og beløb, som er indefrosset i medfør af artikel 5, til den kompetente myndighed i de medlemsstater, hvor de pågældende er bosat eller befinder sig, og direkte eller via disse kompetente myndigheder sende samtlige sådanne oplysningerne til Kommissionen og
b)
samarbejde med de kompetente myndigheder, der er opført på listen i bilag II, om efterprøvning af disse oplysninger.
2. Alle yderligere oplysninger, som Kommissionen modtager direkte, stilles til rådighed for medlemsstaterne.
3. Alle oplysninger, der afgives eller modtages i medfør af denne artikel, må kun anvendes til de formål, til hvilke de blev afgivet eller modtaget.
Artikel 10
Det er forbudt bevidst eller forsætligt at deltage i aktiviteter, hvis formål eller virkning er at omgå de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 2 og 5.
Artikel 11
1. Når indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer eller afvisning af at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed er sket i god tro og i forvisning om, at det er i overensstemmelse med denne forordning, kan den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, som har foretaget indefrysningen eller afvisningen, herunder dens ledelse og personale, ikke på nogen måde drages til ansvar herfor, medmindre det godtgøres, at indefrysningen eller tilbageholdelsen skyldtes uagtsomhed.
2. Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke ansvar af nogen form for de pågældende, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handling ville være i strid med foranstaltningerne i denne forordning.
Artikel 12
1. Fordringer, der er opstået i forbindelse med en kontrakt eller transaktion, hvis opfyldelse eller gennemførelse direkte eller indirekte er blevet berørt helt eller delvis af foranstaltninger i medfør af denne forordning, herunder krav om godtgørelse og andre tilsvarende fordringer, såsom erstatningskrav og krav som følge af en garantiforpligtelse, et særligt krav om forlængelse eller indfrielse af garantier eller godtgørelser, navnlig en finansiel garanti og økonomisk godtgørelse, må uanset fordringens form ikke indfries, hvis fordringen gøres gældende af:
a)
fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, der er opført i bilag I
b)
andre fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer, som handler gennem eller på vegne af en af de i litra a) omhandlede personer, enheder eller organer.
2. I forbindelse med enhver retslig procedure vedrørende inddrivelse af en fordring påhviler det den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, der søger fordringen inddrevet, at bevise, at indfrielsen af fordringen ikke er forbudt i henhold til stk. 1.
3. Denne artikel berører ikke de rettigheder, som de i stk. 1 omhandlede fysiske og juridiske personer, enheder og organer har til ved en domstol at få prøvet lovligheden af den manglende opfyldelse af de kontraktlige forpligtelser i henhold til denne forordning.
Artikel 13
1. Kommissionen og medlemsstaterne underretter hinanden om foranstaltninger, der træffes i medfør af denne forordning, og udveksler alle andre relevante oplysninger, som de råder over, i forbindelse med denne forordning, navnlig oplysninger angående:
a)
pengemidler, der er indefrosset henhold til artikel 5, og tilladelser, der er meddelt i henhold til artikel 6, 7 og 8
b)
overtrædelser, håndhævelsesproblemer og domme afsagt af nationale domstole.
2. Medlemsstaterne underretter straks hinanden og Kommissionen om andre relevante oplysninger, som de råder over, og som kan påvirke den effektive gennemførelse af denne forordning.
Artikel 14
Kommissionen bemyndiges til at ændre bilag II på grundlag af oplysninger fra medlemsstaterne.
Artikel 15
1. Hvis FN's Sikkerhedsråd eller sanktionskomitéen opfører en fysisk eller juridisk person, en enhed eller et organ på en liste, medtager Rådet den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ på listen i bilag I. Rådet meddeler den pågældende fysiske eller juridiske person, den pågældende enhed eller det pågældende organ sin afgørelse og begrundelsen, enten direkte, hvis adressen er bekendt, eller ved offentliggørelse af en notits, og giver den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet mulighed for at fremsætte bemærkninger.
2. Hvis der fremsættes bemærkninger, eller hvis der forelægges væsentligt nyt bevismateriale, tager Rådet sin afgørelse op til fornyet overvejelse og underretter den fysiske eller juridiske person, enheden eller organet om resultatet heraf.
3. Hvis De Forenede Nationer beslutter at fjerne en person eller enhed fra listen eller at ændre identifikationsoplysningerne vedrørende en person eller enhed, der er opført på listen, ændres bilag I i overensstemmelse hermed.
Artikel 16
Bilag I indeholder de oplysninger, som er tilgængelige, og som stilles til rådighed af FN's Sikkerhedsråd eller af sanktionskomitéen, og som er nødvendige for at identificere de pågældende fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer. For så vidt angår fysiske personer kan sådanne oplysninger omfatte navne med tilhørende aliasser, fødselsdato og fødested, nationalitet, pas- og identitetskortnumre, køn, adresse, hvis denne er bekendt, og funktion eller erhverv. For så vidt angår juridiske personer, enheder eller organer kan sådanne oplysninger omfatte navne, registreringssted og -dato, registreringsnummer og forretningssted. Bilag I skal også indeholde datoen for FN's Sikkerhedsråds eller sanktionskomitéens opførelse af personen, enheden eller organet på listen.
Artikel 17
1. Medlemsstaterne fastsætter reglerne for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger til at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om disse regler straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
Artikel 18
1. Medlemsstaterne udpeger de kompetente myndigheder, der henvises til i denne forordning, og angiver dem på de websteder, der er opført i bilag II. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen eventuelle ændringer af deres webadresse, som er opført i bilag II.
2. Medlemsstaterne giver Kommissionen meddelelse om deres kompetente myndigheder, herunder disses kontaktoplysninger, straks efter denne forordnings ikrafttræden og underretter den om senere ændringer.
3. Når der i denne forordning fastsættes krav om at meddele, oplyse eller på anden måde kommunikere med Kommissionen, benyttes de adresser og øvrige kontaktoplysninger, der er angivet i bilag II.
Artikel 19
Denne forordning finder anvendelse:
a)
inden for Unionens område, herunder dens luftrum
b)
om bord på fly og skibe, der hører under en medlemsstats jurisdiktion
c)
på alle personer inden for eller uden for Unionens område, som er statsborgere i en medlemsstat
d)
på alle juridiske personer, enheder eller organer inden for eller uden for Unionens område, der er oprettet eller stiftet i henhold til en medlemsstats lovgivning
e)
på alle juridiske personer, enheder eller organer i relation til virksomhed, der helt eller delvis udøves i Unionen.
Artikel 20
Forordning (EF) nr. 131/2004 og forordning (EF) nr. 1184/2005 ophæves. Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og til forordning (EU) nr. 748/2014.
Artikel 21
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. juli 2014.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 747/2014,
annettu 10 päivänä heinäkuuta 2014,
Sudanin tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä sekä asetusten (EY) N:o 131/2004 ja (EY) N:o 1184/2005 kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 215 artiklan,
ottaa huomioon Sudanin tilanteen johdosta määrättävistä rajoittavista toimenpiteistä ja päätöksen 2011/423/YUTP kumoamisesta 10 päivänä heinäkuuta 2014 annetun neuvoston päätöksen 2014/450/YUTP (1),
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission yhteisen ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto hyväksyi 10 päivänä tammikuuta 2004 yhteisen kannan 2004/31/YUTP (2), jolla säilytetään voimassa neuvoston päätöksessä 94/165/YUTP (3) säädetty Sudania koskeva asevientikielto. Neuvosto antoi 26 päivänä tammikuuta 2004 asetuksen (EY) N:o 131/2004 (4), jolla se pani täytäntöön yhteisen kannan 2004/31/YUTP.
(2)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 30 päivänä heinäkuuta 2004 päätöslauselman 1556 (2004), jolla määrättiin Sudania koskevasta asevientikiellosta. Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 29 päivänä maaliskuuta 2005 päätöslauselman 1591 (2005), jolla määrätään tiettyjen rajoitusten käyttöönotosta niitä henkilöitä vastaan, jotka vaikeuttavat rauhanprosessia, muodostavat uhkan Darfurin ja sitä ympäröivän alueen vakaudelle, rikkovat kansainvälistä humanitaarista oikeutta tai ihmisoikeuslainsäädäntöä taikka syyllistyvät muihin julmuuksiin, rikkovat asesaartoa tai ovat vastuussa tietyistä offensiivisista sotilaslennoista Darfurin alueella.
(3)
Neuvosto hyväksyi 30 päivänä toukokuuta 2005 yhteisen kannan 2005/411/YUTP (5), jolla yhteisessä kannassa 2004/31/YUTP säädetyt toimenpiteet sekä toimenpiteet, jotka pannaan täytäntöön päätöslauselman 1591 (2005) mukaisesti, yhdistettiin yhdeksi säädökseksi.
(4)
Neuvosto antoi 18 päivänä heinäkuuta 2005 asetuksen (EY) N:o 1184/2005 (6), jolla pannaan täytäntöön yhteinen kanta 2005/411/YUTP ja otetaan käyttöön tiettyjä rajoittavia erityistoimenpiteitä tiettyjä Darfurin alueella Sudanissa vallitsevassa konfliktissa rauhanprosessia vaikeuttavia ja kansainvälistä oikeutta rikkovia henkilöitä vastaan.
(5)
Neuvosto hyväksyi 18 päivänä heinäkuuta 2011 päätöksen 2011/423/YUTP (7), jolla asevientikielto laajennettiin koskemaan Etelä-Sudania.
(6)
Neuvosto hyväksyi 10 päivänä heinäkuuta 2014 päätöksen 2014/450/YUTP, jolla Sudania koskevat toimenpiteet erotetaan toisistaan ja sisällytetään yhteen säädökseen.
(7)
Selvyyden vuoksi Sudania koskevat toimenpiteet olisi erotettava Etelä-Sudania koskevista toimenpiteistä. Sen vuoksi asetukset (EY) N:o 131/2004 ja (EY) N:o 1184/2005 olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella siltä osin kuin ne koskevat Sudania. Myös asetus (EY) N:o 131/2004 olisi korvattava neuvoston asetuksella (EU) N:o 748/2014 (8) siltä osin kuin se koskee Etelä-Sudania.
(8)
Koska Sudanin tilanne aiheuttaa erityisen uhan kansainväliselle rauhalle ja alueen turvallisuudelle ja jotta voidaan varmistaa yhdenmukaisuus neuvoston päätöksen 2014/450/YUTP liitteen muuttamis- ja uudelleentarkasteluprosessin kanssa, neuvoston olisi käytettävä toimivaltaa muuttaa tämän asetuksen liitteessä I olevaa luetteloa.
(9)
Tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten ja jotta voitaisiin taata mahdollisimman hyvä oikeusvarmuus unionissa, olisi julkaistava niiden luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten, joiden varat ja taloudelliset resurssit olisi jäädytettävä tämän asetuksen mukaisesti, nimet ja eräitä muita niitä koskevia tietoja. Tämän asetuksen nojalla tapahtuvassa luonnollisten henkilöiden henkilötietojen käsittelyssä olisi noudatettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (9) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (10).
(10)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden tehokkuuden varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’välityspalveluilla’
i)
sellaisista liiketapahtumista neuvottelemista tai sellaisten liiketapahtumien järjestelemistä, joiden tavoitteena on tuotteiden ja teknologian tai rahoituspalvelujen ja teknisten palvelujen osto, myynti tai toimittaminen kolmannesta maasta johonkin toiseen kolmanteen maahan, tai
ii)
kolmansissa maissa sijaitsevien tuotteiden ja teknologian tai rahoituspalvelujen ja teknisten palvelujen myyntiä tai ostoa niiden siirtämiseksi johonkin toiseen kolmanteen maahan;
b)
’vaateella’ mitä tahansa vaadetta, joka on esitetty ennen tämän asetuksen voimaantuloa tai sen jälkeen ja joka perustuu tai liittyy johonkin sopimukseen tai liiketoimeen riippumatta siitä, perustuuko vaade oikeudelliseen menettelyyn; vaateisiin kuuluvat erityisesti seuraavat:
i)
suoritusvaade, joka koskee sopimukseen tai liiketoimeen perustuvaa tai siihen liittyvää velvoitetta,
ii)
vaade, joka koskee missä tahansa muodossa olevan joukkolainan, rahallisen vakuuden tai korvauksen pidentämistä tai maksamista,
iii)
sopimukseen tai liiketoimeen liittyvä korvausvaade,
iv)
vastavaade,
v)
vaade tunnustaa tai panna täytäntöön missä tahansa annettu tuomio, välitystuomio tai vastaava päätös, mukaan lukien eksekvatuurimenettelyllä;
c)
’sopimuksella tai liiketoimella’ mitä tahansa liiketointa riippumatta sen muodosta tai sovellettavasta lainsäädännöstä taikka siitä, sisältyykö siihen yksi tai useampi samojen tai eri osapuolten välinen sopimus tai vastaava velvoite; tällöin ’sopimuksella’ tarkoitetaan myös joukkolainaa, vakuutta tai korvausta, erityisesti rahallista vakuutta tai rahallista korvausta, ja luottoa, riippumatta siitä, ovatko ne oikeudellisesti riippumattomia vai eivät, ja kaikkia liiketoimeen liittyviä ehtoja, jotka perustuvat siihen tai ovat yhteydessä siihen;
d)
’toimivaltaisilla viranomaisilla’ jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia, jotka on nimetty liitteessä II luetelluilla verkkosivuilla;
e)
’taloudellisilla resursseilla’ kaikenlaista aineellista tai aineetonta, irtainta tai kiinteää omaisuutta, joka ei ole varoja mutta jota voidaan käyttää varojen, tavaroiden tai palvelujen hankkimiseen;
f)
’taloudellisten resurssien jäädyttämisellä’ toimia, joilla estetään taloudellisten resurssien käyttäminen varojen, tavaroiden tai palvelujen hankkimiseen muun muassa niitä myymällä, vuokraamalla tai kiinnittämällä;
g)
’varojen jäädyttämisellä’ toimia, joilla estetään kaikki sellainen varojen siirtäminen, kuljettaminen, muuntaminen, käyttö, käyttöön antaminen tai käsittely, joka muuttaisi niiden määrää, paljoutta, sijaintia, omistusta, hallintaa, luonnetta tai käyttötarkoitusta, taikka muut sellaiset muutokset, jotka mahdollistaisivat varojen käytön, omaisuudenhoito mukaan luettuna;
h)
’varoilla’ rahoitusomaisuutta ja kaikenlaisia taloudellisia etuja, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat:
i)
käteisvarat, sekit, rahasaatavat, vekselit, maksumääräykset ja muut maksuvälineet,
ii)
talletukset rahoituslaitoksissa tai muissa yhteisöissä, tileillä olevat rahavarat, velat ja velkasitoumukset,
iii)
julkisesti ja yksityisesti myytävät arvopaperit ja velkainstrumentit, myös osakkeet ja osuudet, arvopaperitodistukset, joukkovelkakirjat, omat vekselit, optiotodistukset, debentuurit ja johdannaissopimukset,
iv)
korot, osingot tai muu omaisuudesta saatava tai kertyvä tulo tai arvo,
v)
luotot, kuittausoikeudet, takaukset, suoritustakaukset tai muut rahoitussitoumukset,
vi)
remburssit, konossementit, kauppakirjat, sekä
vii)
varoihin tai rahoituslähteisiin liittyvää osuutta osoittavat asiakirjat;
i)
’pakotekomitealla’ Yhdistyneiden kansakuntien (YK) turvallisuusneuvoston komiteaa, joka on perustettu YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1591 (2005) 3 kohdan nojalla;
j)
’teknisellä avulla’ kaikkea teknistä tukea, joka liittyy korjaamiseen, kehittämiseen, valmistukseen, kokoamiseen, testaamiseen, kunnossapitoon tai muuhun tekniseen palveluun ja joka voi olla muodoltaan ohjausta, neuvontaa, koulutusta, käytännön tietojen tai taitojen välittämistä tai konsulttipalveluja; siihen kuuluu myös avun antaminen suullisesti;
k)
’unionin alueella’ niitä jäsenvaltioiden alueita, joihin sovelletaan perussopimusta siinä määrätyin edellytyksin ja joihin kuuluu myös jäsenvaltioiden ilmatila.
2 artikla
Kielletään
a)
sellaisen teknisen avun tai välityspalveluiden antaminen, joka liittyy sotilastoimintaan tai aseiden ja kaikenlaisten niihin liittyvien tarvikkeiden, mukaan lukien ampuma-aseiden ja -tarvikkeiden, sotilasajoneuvojen ja -laitteiden, puolisotilaallisten tarvikkeiden ja niihin tarkoitettujen varaosien toimitukseen, valmistukseen, huoltoon ja käyttöön, suoraan tai välillisesti Sudanissa oleville luonnollisille tai oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Sudanissa;
b)
sotilastoimintaan liittyvän rahoituksen tai rahoitustuen, mukaan lukien erityisesti avustusten, lainojen ja vientiluottovakuutusten sekä vakuutusten ja jälleenvakuutusten, myöntäminen aseiden ja niihin liittyvien puolustustarvikkeiden myyntiin, toimitukseen, siirtoon tai vientiin taikka niihin liittyvän teknisen avun antamiseksi suoraan tai välillisesti Sudanissa oleville luonnollisille tai oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille tai käytettäväksi Sudanissa;
3 artikla
Poiketen siitä, mitä 2 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa luvan sellaisen rahoituksen ja rahoitustuen, teknisen avun ja välityspalveluiden tarjoamiseen, joka koskee:
a)
pelkästään humanitaariseen toimintaan, ihmisoikeuksien valvontaan tai suojaavaan käyttöön taikka yhteiskunnan rakenteiden kehittämistä koskeviin YK:n, Afrikan unionin (AU) ja Euroopan unionin ohjelmiin tarkoitettuja ei-tappavia puolustustarvikkeita;
b)
Euroopan unionin, YK:n ja AU:n kriisinhallintaoperaatioihin tarkoitettuja tarvikkeita;
c)
miinanraivauslaitteita ja miinanraivausoperaatioissa käytettäviä tarvikkeita ja materiaaleja.
4 artikla
Edellä olevaa 2 artiklaa ei sovelleta sellaiseen suojavaatetukseen, mukaan lukien luodinkestävät liivit ja sotilaskypärät, jota YK:n henkilökunta, Euroopan unionin tai sen jäsenvaltioiden henkilökunta, tiedotusvälineiden edustajat sekä humanitaarisessa työssä ja kehitysyhteistyössä toimivat työntekijät ja avustava henkilökunta vievät tilapäisesti Sudaniin yksinomaan henkilökohtaiseen käyttöönsä.
5 artikla
1. Jäädytetään kaikki liitteessä I luetelluille luonnollisille henkilöille tai oikeushenkilöille, yhteisöille tai elimille kuuluvat taikka niiden omistuksessa tai määräysvallassa suoraan tai välillisesti olevat varat ja taloudelliset resurssit.
2. Mitään varoja tai taloudellisia resursseja ei saa suoraan tai välillisesti asettaa liitteessä I lueteltujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten saataville tai hyödynnettäviksi.
3. Liitteessä I luetellaan pakotekomitean nimeämät luonnolliset henkilöt, oikeushenkilöt, yhteisöt tai elimet, jotka vaikeuttavat rauhanprosessia, ovat uhka Darfurin ja sen lähialueiden vakaudelle, syyllistyvät kansainvälisen humanitaarisen oikeuden tai ihmisoikeuksien loukkauksiin taikka muihin julmuuksiin, rikkovat asevientikieltoa ja/tai ovat vastuussa hyökkäyksinä pidettävistä sotilaallisista ylilennoista Darfurin alueella.
6 artikla
1. Poiketen siitä, mitä 5 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville tarkoituksenmukaisiksi katsominsa ehdoin, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
asianomainen toimivaltainen viranomainen on todennut, että varat tai taloudelliset resurssit
i)
ovat tarpeen liitteessä I lueteltujen luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten sekä kyseisten luonnollisten henkilöiden huollettavina olevien perheenjäsenten perustarpeiden tyydyttämiseksi, mukaan luettuina menot, jotka aiheutuvat elintarvikkeiden hankinnasta, vuokrasta tai asuntolainasta, lääkkeistä ja sairaanhoidosta, veroista, vakuutusmaksuista ja julkisten palvelujen käytöstä;
ii)
on tarkoitettu yksinomaan oikeudellisiin palveluihin liittyvien kohtuullisten palkkioiden maksamiseen ja näistä palveluista aiheutuneiden kulujen korvaamiseen; tai
iii)
on tarkoitettu yksinomaan jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien tavanomaisesta säilyttämisestä tai hoidosta aiheutuvien palkkioiden tai palvelumaksujen maksamiseen; sekä
b)
asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut pakotekomitealle a alakohdan mukaisesta toteamuksesta ja aikeestaan myöntää lupa, eikä pakotekomitea ole kahden työpäivän kuluessa ilmoituksen saamisesta ilmoittanut vastustavansa tätä.
2. Poiketen siitä, mitä 5 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen tai tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien asettamiseen saataville todettuaan, että varat tai taloudelliset resurssit ovat tarpeen poikkeuksellisia menoja varten, ja asianomainen jäsenvaltio on ilmoittanut tästä toteamuksesta pakotekomitealle, joka on hyväksynyt toteamuksen.
7 artikla
Poiketen siitä, mitä 5 artiklassa säädetään, jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat myöntää luvan tiettyjen jäädytettyjen varojen tai taloudellisten resurssien vapauttamiseen, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
kyseisiin varoihin tai taloudellisiin resursseihin kohdistuu tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen sitä päivää, jona 5 artiklassa tarkoitettu henkilö, yhteisö tai elin on sisällytetty liitteeseen I, perustama panttioikeus tai tuomioistuimen, viranomaisen tai välimiesoikeuden ennen tuota päivää antama ratkaisu;
b)
varoja tai taloudellisia resursseja käytetään yksinomaan tällaisella panttioikeudella turvattujen tai tällaisella ratkaisulla vahvistettujen saatavien maksamiseen niiden lakien ja määräysten asettamissa rajoissa, jotka koskevat sellaisten henkilöiden oikeuksia, joilla on tällaisia saatavia;
c)
panttioikeutta ei ole vahvistettu tai ratkaisua ei ole annettu liitteessä I mainitun henkilön, yhteisön tai elimen eduksi;
d)
panttioikeuden tai ratkaisun tunnustaminen ei ole asianomaisen jäsenvaltion oikeusjärjestyksen perusteiden vastaista; sekä
e)
jäsenvaltio on ilmoittanut panttioikeudesta tai ratkaisusta pakotekomitealle.
8 artikla
1. Edellä oleva 5 artiklan 2 kohta ei estä rahoitus- tai luottolaitoksia, jotka saavat kolmansilta osapuolilta liitteessä I luetellun henkilön, yhteisön tai elimen tilille tarkoitettuja varoja, hyvittämästä jäädytettyjä tilejä edellyttäen, että myös kyseisille tileille lisättävät varat jäädytetään. Rahoitus- tai luottolaitosten on ilmoitettava näistä tilitapahtumista viipymättä asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Edellä olevaa 5 artiklan 2 kohtaa ei sovelleta seuraaviin jäädytetyille tileille lisättäviin varoihin:
a)
näistä tileistä kertyvät korko- tai muut tuotot; tai
b)
sellaisista sopimuksista tai velvoitteista johtuvat maksut, jotka tehtiin tai jotka syntyivät ennen sitä päivää, jona 5 artiklassa tarkoitettu luonnollinen henkilö, oikeushenkilö, yhteisö tai elin merkittiin liitteeseen I; tai
c)
7 artiklassa tarkoitetun, tuomioistuimen, hallintoviranomaisen tai välimiesoikeuden perustaman panttioikeuden tai antaman ratkaisun nojalla maksettaviksi tulevat maksut;
edellyttäen, että nämä korkotuotot, muut tuotot ja maksut jäädytetään 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
9 artikla
1. Rajoittamatta asiaan liittyvien ilmoitusvelvollisuutta, salassapitoa ja ammattisalaisuutta koskevien sääntöjen soveltamista luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten on
a)
toimitettava välittömästi kaikki tämän asetuksen noudattamista edistävät tällaiset tiedot, kuten tiedot 5 artiklan mukaisesti jäädytetyistä tileistä ja määristä, asuin- tai sijaintijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille sekä komissiolle joko suoraan tai jäsenvaltioiden välityksellä; sekä
b)
toimittava yhteistyössä liitteessä II lueteltujen toimivaltaisten viranomaisten kanssa näiden tietojen tarkistamisessa.
2. Komission suoraan vastaanottamat lisätiedot annetaan asianomaisten jäsenvaltioiden käyttöön.
3. Tämän artiklan mukaisesti toimitettuja tai vastaanotettuja tietoja saa käyttää vain niihin tarkoituksiin, joita varten ne on toimitettu tai vastaanotettu.
10 artikla
Kielletään tietoinen ja tarkoituksellinen osallistuminen toimintaan, jonka tavoitteena tai seurauksena on 2 ja 5 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden kiertäminen.
11 artikla
1. Varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisestä tai niiden saataville asettamisen epäämisestä, joka on tapahtunut vilpittömässä mielessä siinä uskossa, että se on tämän asetuksen mukaista, ei seuraa minkäänlaista vastuuvelvollisuutta jäädyttämisen toteuttaneelle tai saataville asettamisen evänneelle luonnolliselle henkilölle, oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle taikka sen johtajille tai työntekijöille, ellei varojen ja taloudellisten resurssien jäädyttämisen tai saataville asettamisen epäämisen osoiteta tapahtuneen huolimattomuuden seurauksena.
2. Luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten toimista ei seuraa asianomaisille minkäänlaista vastuuvelvollisuutta, jos he tai ne eivät tienneet eikä heillä tai niillä ollut perusteltua syytä epäillä, että heidän toimintansa tai niiden toiminta rikkoisi tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä.
12 artikla
1. Vaateita, jotka liittyvät sopimukseen tai liiketoimeen, jonka suorittamiseen ovat vaikuttaneet suoraan tai välillisesti, kokonaan tai osittain, tämän asetuksen nojalla säädetyt toimenpiteet, ei oteta huomioon, mukaan lukien korvausvaateet tai muut tämänkaltaiset vaateet, kuten korvausvaatimukset tai vakuuteen perustuvat vaatimukset, erityisesti joukkolainan, vakuuden tai korvauksen, etenkin missä tahansa muodossa olevan rahallisen vakuuden tai rahallisen korvauksen, pidentämistä tai maksamista koskevat vaateet, jos vaateen esittää:
a)
liitteessä I mainittu nimetty luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, yhteisö tai elin;
b)
luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, yhteisö tai elin, joka toimii a alakohdassa tarkoitetun henkilön, yhteisön tai elimen välityksellä tai puolesta.
2. Kaikissa vaateen täytäntöönpanoa koskevissa menettelyissä todistustaakka sen osoittamiseksi, että vaateen täyttämistä ei kielletä 1 kohdassa, kuuluu sille luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle, joka vaatii vaateen täytäntöönpanoa.
3. Tämä artikla ei vaikuta 1 kohdassa tarkoitettujen luonnollisten henkilöiden, oikeushenkilöiden, yhteisöjen ja elinten oikeuteen saattaa sopimusvelvoitteiden täyttämättä jättämisen lainmukaisuus oikeuden tutkittavaksi tämän asetuksen mukaisesti.
13 artikla
1. Komissio ja jäsenvaltiot ilmoittavat toisilleen tämän asetuksen nojalla käyttöön otetuista toimenpiteistä ja toimittavat toisilleen muita hallussaan olevia tähän asetukseen liittyviä merkityksellisiä tietoja, erityisesti tietoja seuraavista seikoista:
a)
edellä olevan 5 artiklan nojalla jäädytetyt varat sekä 6, 7 ja 8 artiklan nojalla myönnetyt luvat;
b)
rikkomiset ja täytäntöönpanossa ilmenneet ongelmat sekä kansallisten tuomioistuinten antamat ratkaisut.
2. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava toisilleen ja komissiolle muista hallussaan olevista merkityksellisistä tiedoista, jotka voivat vaikuttaa tämän asetuksen tehokkaaseen täytäntöönpanoon.
14 artikla
Komissio valtuutetaan muuttamaan liitettä II jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella.
15 artikla
1. Jos YK:n turvallisuusneuvosto tai pakotekomitea ottaa luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, yhteisön tai elimen luetteloon ja on toimittanut nimeämistä koskevat perustelut, neuvosto sisällyttää asianomaisen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, yhteisön tai elimen liitteeseen I. Neuvosto antaa päätöksensä ja perustelut tiedoksi asianomaiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle joko suoraan, jos osoite on tiedossa, tai julkaisemalla ilmoituksen ja antaa kyseiselle luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, yhteisölle tai elimelle mahdollisuuden esittää huomautuksia.
2. Jos huomautuksia tehdään tai jos esitetään olennaista uutta näyttöä, neuvosto tarkastelee päätöstään uudelleen ja ilmoittaa asiasta asianomaiselle henkilölle, yhteisölle tai elimelle.
3. Jos YK päättää poistaa luettelosta henkilön, yhteisön tai elimen taikka muuttaa luettelossa olevan henkilön, yhteisön tai elimen tunnistetietoja, neuvosto muuttaa liitettä I vastaavasti.
16 artikla
Liitteessä I esitetään sellaiset turvallisuusneuvoston tai pakotekomitean toimittamat tiedot, jotka ovat tarpeen asianomaisten luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten tunnistamiseksi, jos nämä tiedot ovat saatavilla. Luonnollisten henkilöiden osalta tällaisia tietoja voivat olla nimet, myös peitenimet, syntymäaika ja -paikka, kansalaisuus, passin ja henkilökortin numerot, sukupuoli, osoite, jos se on tiedossa, sekä toimi tai ammatti. Oikeushenkilöiden, yhteisöjen tai elinten osalta tällaisia tietoja voivat olla nimet, rekisteröintiaika ja -paikka, rekisterinumero ja toimipaikka. Liitteessä I mainitaan myös päivä, jona turvallisuusneuvosto tai pakotekomitea on nimennyt henkilön, yhteisön tai elimen.
17 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava tämän asetuksen rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskevat säännöt ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
2. Jäsenvaltioiden on annettava nämä säännöt komissiolle tiedoksi viipymättä asetuksen tultua voimaan ja ilmoitettava sille kaikista myöhemmistä muutoksista.
18 artikla
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä tässä asetuksessa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset ja ilmoitettava ne liitteessä II luetelluilla verkkosivuilla. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle liitteessä II lueteltujen verkkosivujensa osoitteiden muutoksista.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimivaltaiset viranomaisensa ja niiden yhteystiedot viipymättä tämän asetuksen tultua voimaan sekä ilmoitettava sille mahdollisista myöhemmistä muutoksista.
3. Komission osoite- ja muut yhteystiedot tässä asetuksessa säädettyjä ilmoituksia, tiedoksiantoja ja muuta yhteydenpitoa varten ovat liitteessä II.
19 artikla
Tätä asetusta sovelletaan
a)
unionin alueella sen ilmatila mukaan luettuna;
b)
jäsenvaltion lainkäyttövallan alaisessa ilma-aluksessa tai muussa aluksessa;
c)
unionin alueella tai muualla olevaan jäsenvaltion kansalaiseen;
d)
unionin alueella tai muualla olevaan oikeushenkilöön, yhteisöön tai elimeen, joka on perustettu tai muodostettu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti;
e)
oikeushenkilöön, yhteisöön tai elimeen, jonka harjoittama liiketoiminta tapahtuu kokonaan tai osittain unionin alueella.
20 artikla
Kumotaan asetukset (EY) N:o 131/2004 ja (EY) N:o 1184/2005. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen ja asetukseen (EU) N:o 748/2014.
21 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä heinäkuuta 2014.