EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 911/2014
af 23. juli 2014
om flerårig finansiering af Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 100, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1406/2002 (3) blev der oprettet et europæisk agentur for søfartssikkerhed (»agenturet«) med det formål at sikre et højt, ensartet og effektivt niveau for søfartssikkerhed og for forebyggelse af forurening fra skibe.
(2)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 724/2004 (4), der ændrede forordning (EF) nr. 1406/2002, pålagde agenturet opgaver vedrørende forebyggelse og bekæmpelse af forurening forårsaget af skibe efter ulykker i EU-farvande; ikke mindst ulykkerne med olietankskibene »Erika« og »Prestige«.
(3)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 100/2013 (5) om ændring af forordning (EF) nr. 1406/2002 pålagde agenturet opgaver vedrørende bekæmpelse af havforurening forårsaget af olie- og gasanlæg og udvidede agenturets opgaver til at omfatte de stater, der ansøger om tiltrædelse af Unionen, og partnerlande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik.
(4)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2038/2006 (6) blev der fastsat en flerårig finansiering af agenturets tiltag inden for bekæmpelse af forurening forårsaget af skibe, som udløb den 31. december 2013.
(5)
I betragtning af de potentielt ødelæggende miljømæssige konsekvenser og de ekstremt høje økonomiske omkostninger forbundet med forureningsulykker, såvel som den mulige socioøkonomiske indvirkning af sådanne ulykker på andre sektorer såsom turisme og fiskeri, bør agenturet have tilstrækkelige midler til rådighed til at kunne varetage de opgaver, det er pålagt, for så vidt angår bekæmpelse af havforurening fra skibe og olie- og gasanlæg. Disse opgaver er vigtige for at forhindre yderligere skade af både økonomisk og anden art.
(6)
For at udføre opgaverne på området forebyggelse og bekæmpelse af forurening fra skibe vedtog agenturets bestyrelse den 22. oktober 2004 en handlingsplan for forureningsberedskab og bekæmpelse af olieforurening, hvori agenturets aktiviteter til bekæmpelse af olieforurening fastlægges, og hvormed det tilstræbes at sikre den bedst mulige udnyttelse af de finansieringsmidler, der står til agenturets rådighed. Den 12. juni 2007 vedtog bestyrelsen en handlingsplan for forureningsberedskab og bekæmpelse af forurening med farlige og skadelige stoffer. I overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EF) nr. 1406/2002 ajourføres begge handlingsplaner hvert år via agenturets årlige arbejdsprogram.
(7)
Der bør tages hensyn til de eksisterende aftaler om utilsigtet forurening, der letter gensidig bistand og samarbejde mellem medlemsstaterne på dette område, og til de relevante internationale konventioner og aftaler om beskyttelse af de europæiske havområder mod forureningsulykker, som kræver, at parterne træffer alle nødvendige beredskabs- og bekæmpelsesforanstaltninger i forbindelse med en olieforureningsulykke.
(8)
Agenturets tiltag til bekæmpelse af forurening, som specificeret i dets handlingsplaner, vedrører aktiviteter på områderne information, samarbejde og koordinering, herunder med hensyn til havforurening forårsaget af farlige og skadelige stoffer. Dette bekæmpelsestiltag vedrører frem for alt operativ assistance til de berørte medlemsstater eller tredjelande, der deler et regionalt havområde med Unionen (»berørte stater«), ved at disse efter anmodning får supplerende forureningsbekæmpende fartøjer stillet til rådighed med henblik på at bekæmpe olieforurening forårsaget af skibe samt havforurening forårsaget af olie- og gasanlæg. Agenturet bør især tage hensyn til de områder, der er udpeget som de mest sårbare, uden at dette berører dets bistand til andre områder, der har behov herfor.
(9)
Agenturets aktiviteter inden for bekæmpelse af forurening bør respektere de eksisterende samarbejdsaftaler om gensidig bistand i tilfælde af havforureningsulykker. Unionen er tiltrådt forskellige regionale organisationer og forbereder sig på at tiltræde andre regionale organisationer.
(10)
Agenturets tiltag bør samordnes med aktiviteterne i henhold til de bilaterale og regionale aftaler, som Unionen er part i. Ved havforureningsulykker bør agenturet bistå berørte stater, under hvis myndighed oprensningsarbejdet finder sted.
(11)
Agenturet bør spille en aktiv rolle i opretholdelsen og videreudviklingen af den europæiske satellitovervågningstjeneste for olieudslip (CleanSeaNet) med henblik på overvågning, tidlig varsling af forurening og identificering af de ansvarlige skibe eller olie- og gasanlæg, eksempelvis i tilfælde af olieudledninger fra skibe samt driftsrelaterede udledninger og utilsigtede udslip fra offshore-platforme. Denne tjeneste bør lette adgangen til data og forbedre effektiviteten og rettidigheden af forureningsbekæmpelsen.
(12)
De supplerende midler, som agenturet stiller til rådighed for berørte stater, bør gøres tilgængelige via EU-civilbeskyttelsesmekanismen, som er indført ved Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1313/2013/EU (7).
(13)
Oplysningerne vedrørende offentlige og private forureningsbekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet i Unionens forskellige regioner bør stilles til rådighed af medlemsstaterne gennem det fælles varslings- og informationssystem (CECIS) oprettet ved Rådets beslutning 2007/779/EF, Euratom (8), når disse er tilgængelige til dette formål.
(14)
Med henblik på at gøre agenturets operationelle bistand mere effektiv i betragtning af udvidelsen af agenturets forureningsbekæmpelsesmandat til også at omfatte tredjelande, der deler et regionalt havområde med Unionen, bør agenturet bestræbe sig til det yderste på at tilskynde disse tredjelande til at samle oplysninger og at samarbejde med agenturet i dets forvaltning af en liste over bekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet.
(15)
Med henblik på at forbedre effektiviteten af agenturets forureningsbekæmpelsesaktiviteter, bør medlemsstaterne delagtiggøre agenturet i eventuelle videnskabelige undersøgelser, som de har udført vedrørende virkningerne af kemikalier anvendt som dispergeringsmiddel, der kan være relevante for disse aktiviteter.
(16)
For at sikre en fyldestgørende gennemførelse af agenturets handlingsplaner bør agenturet råde over et levedygtigt og omkostningseffektivt finansieringssystem, navnlig til at yde operativ assistance til berørte stater.
(17)
Der bør derfor tilvejebringes sikkerhed for finansieringen af agenturets opgaver inden for forureningsbekæmpelse og dermed forbundne tiltag på grundlag af en flerårig finansieringsforpligtelse. Størrelsen af denne flerårige finansieringsforpligtelse bør afspejle udvidelsen af agenturets ressortområde hvad angår forureningsbekæmpelse og tillige nødvendigheden af, at agenturet forøger effektiviteten i anvendelsen af sine tildelte midler, jf. de budgetmæssige begrænsninger. Unionens årlige bidragsbeløb bør fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med den årlige budgetprocedure. Det er særlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører en midtvejsevaluering af agenturets evne til at forvalte sit ansvar på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.
(18)
Udgiftsforpligtelserne til finansiering af forureningsbekæmpelsen bør dække perioden fra 1. januar 2014 til 31. december 2020 i tråd med den flerårige finansielle ramme, som er fastsat i Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013 (9) (»den flerårige finansielle ramme«). Der bør derfor tilvejebringes en finansieringsramme, som dækker samme periode.
(19)
Agenturets støtte til stater, der ansøger om tiltrædelse af Unionen, og til partnerlande, der er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, bør finansieres over Unionens eksisterende programmer for disse stater og lande og bør derfor ikke indgå i den flerårige finansiering af agenturet.
(20)
For at fordele udgiftsforpligtelserne bedst muligt og tage hensyn til eventuelle ændringer, hvad angår aktiviteter til bekæmpelse af forurening forårsaget af skibe, bør der føres løbende tilsyn med de særlige behov for tiltag, således at de årlige finansielle forpligtelser kan tilpasses herefter.
(21)
I overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1406/2002 bør agenturet aflægge beretning om den finansielle gennemførelse af den flerårige finansiering af agenturet i sin årsberetning.
(22)
Det er hensigtsmæssigt at sikre kontinuitet i den finansiering, der ydes i forbindelse med agenturets tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, og at indordne anvendelsesperioden for denne forordning efter anvendelsesperioden for forordning (EU, Euratom) nr. 1311/2013. Nærværende forordning bør derfor anvendes fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
1. Ved denne forordning fastlægges de nærmere bestemmelser for Unionens finansielle bidrag til Det Europæiske Agentur for Søfartssikkerheds (»agenturet«) budget med henblik på udførelsen af de opgaver, det har fået tildelt inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, jf. artikel 1 og 2 i forordning (EF) nr. 1406/2002.
2. Agenturets aktiviteter inden for bekæmpelse af forurening fritager ikke kyststaterne fra deres ansvar for at sikre, at der er etableret passende forureningsbekæmpelsesmekanismer.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »olie«: enhver form for mineralolie, herunder råolie, brændselsolie, olieslam, olieaffald og raffinerede produkter som fastsat ved Den Internationale Søfartsorganisations (IMO) internationale konvention af 1990 om beredskab, bekæmpelse og samarbejde vedrørende olieforurening
b) »farlige og skadelige stoffer«: ethvert stof bortset fra olie, som, hvis det tilføres havmiljøet, kan bringe menneskers sundhed i fare, skade levende ressourcer og havets flora og fauna, ødelægge områdernes rekreative værdier eller være til hinder for anden retmæssig udnyttelse af havet som fastsat ved IMO's protokol af 2000 om beredskab, bekæmpelse og samarbejde vedrørende forureningsulykker forårsaget af farlige og skadelige stoffer
c) »olie- og gasanlæg«: et stationært eller mobilt anlæg eller en kombination af anlæg, der permanent er forbundet med hinanden ved hjælp af broer eller andre strukturer, som anvendes til offshore olie- eller gasudvinding eller hertil knyttede aktiviteter; olie- og gasanlæg omfatter kun mobile offshore boreanlæg, hvis de er placeret i åbent farvand med henblik på boring, produktion eller andre aktiviteter i forbindelse med offshore olie- eller gasudvinding, samt infrastruktur og faciliteter, som anvendes til at transportere olie og gas i land og til terminaler i land.
Artikel 3
Anvendelsesområde
Unionens finansielle bidrag, jf. artikel 1, tildeles agenturet til finansiering af tiltag inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg som omhandlet i den detaljerede plan, der er fastlagt i henhold til artikel 10, stk. 2, litra k), i forordning (EF) nr. 1406/2002, navnlig vedrørende:
a)
operativ assistance og støtte med supplerende midler, f.eks. stand by-fartøjer til forureningsbekæmpelse, satellitbilleder og udstyr, til forureningsbekæmpelsestiltag, efter anmodning fra de berørte stater, i overensstemmelse med artikel 2, stk. 3, litra d), og artikel 2, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1406/2002 i tilfælde af utilsigtet eller forsætlig havforurening forårsaget af skibe eller olie- og gasanlæg
b)
samarbejde og koordinering samt videnskabelig og teknisk bistand til medlemsstaterne og Kommissionen i forbindelse med de relevante aktiviteter inden for rammerne af EU-civilbeskyttelsesmekanismen, IMO og relevante regionale organisationer
c)
oplysninger, herunder navnlig indsamling, analyse og udbredelse af bedste praksis, ekspertise, teknikker samt innovation inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.
Artikel 4
Unionens finansiering
1. Agenturet gives inden for den flerårige finansielle ramme de fornødne bevillinger til på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis at kunne varetage sine opgaver inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg.
2. Finansieringsrammen for gennemførelsen af de opgaver, der er nævnt i artikel 3, er for perioden 1. januar 2014 til 31. december 2020 fastsat til 160 500 000 EUR udtrykt i løbende priser.
3. De årlige bevillinger fastsættes af Europa-Parlamentet og Rådet inden for den flerårige finansielle ramme. I denne forbindelse skal den nødvendige finansiering af den operative assistance til medlemsstaterne i henhold til artikel 3, litra a), garanteres.
Artikel 5
Overvågning af den eksisterende kapacitet
1. Med henblik på at fastsætte kravene til og forbedre effektiviteten af agenturets operative assistance, f.eks. i form af forureningsbekæmpelsesfartøjer som supplement til medlemsstaternes kapacitet, fører agenturet en liste over offentlige og, hvis til rådighed, private forureningsbekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet i Unionens forskellige regioner.
2. Agenturet fører listen på grundlag af oplysninger indsendt af medlemsstaterne. Agenturet bestræber sig i forvaltningen af listen på at indhente oplysninger om forureningsbekæmpelsesmekanismer og den dermed forbundne bekæmpelseskapacitet fra tredjelande, der deler et regionalt havområde med Unionen.
3. Agenturets bestyrelse tager hensyn til denne liste og andre hensigtsmæssige oplysninger, der er relevante for de forureningsbekæmpelsesmål, der er fastsat i artikel 1 i forordning (EF) nr. 1406/2002, herunder oplysninger i risikovurderinger og videnskabelige undersøgelser om virkningerne af kemikalier anvendt som dispergeringsmiddel, inden der træffes beslutning om agenturets forureningsbekæmpelsesaktiviteter inden for rammerne af agenturets årlige arbejdsprogrammer. I denne forbindelse retter agenturet især sin opmærksomhed mod områder, der er udpeget som de mest sårbare, uden dog at tilsidesætte andre indsatskrævende områder.
Artikel 6
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen og agenturet sikrer i forbindelse med gennemførelsen af tiltag, der finansieres i henhold til denne forordning, at Unionens finansielle interesser beskyttes gennem forholdsregler mod svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, gennem effektiv kontrol og effektive inspektioner og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem inddrivelse af uretmæssigt udbetalte beløb samt gennem sanktioner, der er effektive, står i forhold til overtrædelsens omfang og har en afskrækkende virkning, i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (10) og (Euratom, EF) nr. 2185/96 (11) samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (12).
2. Hvad angår Unionens tiltag, der finansieres i henhold til denne forordning, skal begrebet uregelmæssighed som beskrevet i artikel 1, stk. 2, i forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 forstås som enhver overtrædelse af en EU-bestemmelse eller forsømmelse af en kontraktlig forpligtelse, som kan tilskrives en økonomisk aktørs handling eller undladelse, der skader eller kunne skade Unionens almindelige budget eller budgetter, der forvaltes heraf, ved at påføre en uretmæssig udgift.
3. Kommissionen og agenturet sikrer inden for deres respektive ansvarsområder, at der opnås mest mulig valuta for pengene i forbindelse med finansieringen af Unionens tiltag i medfør af denne forordning.
Artikel 7
Midtvejsevaluering
1. På grundlag af agenturets oplysninger forelægger Kommissionen senest den 31. december 2017 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne forordning. Denne rapport udarbejdes, uden at det berører den rolle, som agenturets bestyrelse har, og den skal beskrive de resultater, der er opnået ved anvendelsen af Unionens bidrag, jf. artikel 4, hvad angår forpligtelser og udgifter i perioden mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2016.
2. I denne rapport fremlægger Kommissionen en evaluering af agenturets evne til at forvalte sine ansvarsområder på virkningsfuld og omkostningseffektiv vis. Om nødvendigt foreslår Kommissionen, for så vidt angår perioden 2018-2020, på grundlag af evalueringen og i betragtning af nødvendigheden af, at agenturet varetager de opgaver, det er blevet pålagt, en hensigtsmæssig justering på højst 8 % af den flerårige finansielle finansieringsramme for agenturet til gennemførelse af de opgaver, der er anført i artikel 3. En eventuel justering skal holdes inden for rammerne af den flerårige finansielle ramme og berører ikke de årlige budgetprocedurer eller den kommende revision af den flerårige finansielle ramme.
3. Denne rapport skal indeholde oplysninger om de socioøkonomiske, miljømæssige og finansielle implikationer ved agenturets forureningsbekæmpelsesberedskab i forbindelse med havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, hvis sådanne oplysninger er tilgængelige.
4. Endvidere kan Kommissionen på grundlag af denne rapport om nødvendigt foreslå ændringer af nærværende forordning for at tage hensyn til videnskabelige fremskridt inden for bekæmpelse af havforurening forårsaget af skibe og olie- og gasanlæg, herunder hvad angår forurening forårsaget af farlige og skadelige stoffer, såvel som relevante ændringer af instrumenter om oprettelse af regionale organisationer, hvis aktiviteter er omfattet af agenturets aktiviteter med hensyn til bekæmpelse af forurening, og som Unionen er tiltrådt.
Artikel 8
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 23. juli 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 911/2014,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014,
Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan meriturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’ on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (3) varmistamaan meriturvallisuuden ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tuloksellinen taso.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 724/2004 (4), jolla asetusta (EY) N:o 1406/2002 on muutettu, virastolle osoitetaan tehtäviä alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn ja torjunnan alalla unionin vesillä tapahtuneiden onnettomuuksien, erityisesti Erika- ja Prestige-säiliöalusten onnettomuuksien, seurauksena.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 100/2013 (5) virastolle osoitetaan tehtäviä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjumiseksi ja viraston palvelut ulotetaan koskemaan unionin jäsenyyttä hakevia valtioita ja Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaita.
(4)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2038/2006 (6) vahvistettiin monivuotinen rahoitus viraston toiminnalle alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla, ja kyseinen rahoitus päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013.
(5)
Kun otetaan huomioon pilaantumistapausten aiheuttamat mahdollisesti tuhoisat ympäristövaikutukset ja erittäin suuret taloudelliset kustannukset sekä tällaisten tapausten mahdolliset sosioekonomiset vaikutukset muihin aloihin, kuten matkailuun ja kalastukseen, virastolla olisi oltava riittävät varat, jotta se voi suorittaa sille annetut tehtävät alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla. Nämä tehtävät ovat tärkeitä sekä taloudellisten että muiden kuin taloudellisten lisävahinkojen estämiseksi.
(6)
Alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyyn ja torjuntaan liittyvien tehtävien suorittamiseksi viraston hallintoneuvosto hyväksyi 22 päivänä lokakuuta 2004 öljyvahinkojen torjuntavalmiutta ja torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman, jossa määritetään viraston öljyntorjuntatoimet ja jonka tavoitteena oli viraston käytettävissä olevien rahoitusvarojen optimaalinen käyttö. Hallintoneuvosto hyväksyi 12 päivänä kesäkuuta 2007 vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen torjuntavalmiutta ja torjuntaa koskevan toimintasuunnitelman. Asetuksen (EY) N:o 1406/2002 15 artiklan mukaisesti molemmat toimintasuunnitelmat päivitetään vuosittain viraston vuotuisessa työohjelmassa.
(7)
Olisi otettava huomioon onnettomuuksista aiheutunutta pilaantumista koskevat olemassa olevat sopimukset, jotka helpottavat jäsenvaltioiden keskinäistä avunantoa ja yhteistyötä tällä alalla, sekä asiaa koskevat kansainväliset yleissopimukset ja sopimukset, jotka koskevat Euroopan merialueiden suojelua pilaantumistapauksilta ja joissa vaaditaan kaikkia osapuolia toteuttamaan kaikki aiheelliset valmius- ja torjuntatoimenpiteet öljyvahinkojen varalta.
(8)
Viraston toimintasuunnitelmissa määritetyt viraston toteuttamat pilaantumisentorjuntatoimet liittyvät tiedotuksen, yhteistyön ja yhteensovittamisen alalla toteutettaviin toimiin, myös siltä osin kuin kyse on vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttamasta meren pilaantumisesta. Nämä torjuntatoimet liittyvät ennen kaikkea operatiivisen avun tarjoamiseen niille jäsenvaltioille tai alueellisen merialueen unionin kanssa jakaville kolmansille maille, joihin vaikutukset kohdistuvat, jäljempänä yhdessä ’valtiot, joihin vaikutukset kohdistuvat’, siten, että niidenkäyttöön annetaan pyydettäessä lisää pilaantumisentorjunta-aluksia, joilla torjutaan alusten aiheuttamia öljyvahinkoja sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttamaa meren pilaantumista. Viraston olisi kiinnitettävä erityistä huomiota herkimmiksi katsottuihin alueisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta avun antamista muille sitä tarvitseville alueille.
(9)
Viraston pilaantumisentorjuntatoimissa olisi noudatettava nykyisiä yhteistyöjärjestelyjä, jotka koskevat meren pilaantumistapauksessa annettavaa keskinäistä apua. Unioni on liittynyt useisiin alueellisiin järjestöihin ja valmistelee liittymistä muihin alueellisiin järjestöihin.
(10)
Viraston toimet olisi sovitettava yhteen niiden toimien kanssa, joista määrätään sellaisissa kahdenvälisissä ja alueellisissa sopimuksissa, joiden osapuoli unioni on. Meren pilaantumistapauksessa viraston olisi annettava apua niille valtioille, joihin vaikutukset kohdistuvat ja joiden alaisuudessa puhdistustoimet toteutetaan.
(11)
Virastolla olisi oltava aktiivinen tehtävä valvontaan, pilaantumisen varhaiseen havaitsemiseen sekä pilaantumisesta vastuussa olevien alusten tai öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen tunnistamisessa tarvittavan eurooppalaisen öljyvahinkoja koskevan satelliittitarkkailu- ja havaitsemisjärjestelmän (CleanSeaNet) ylläpitämisessä ja edelleen kehittämisessä, esimerkiksi kun kyseessä ovat aluksista peräisin olevat öljypäästöt ja porauslaitteistojen toiminnalliset päästöt ja tahattomat päästöt. Tällä järjestelmällä olisi parannettava tietojen saatavuutta sekä tehostettava ja nopeutettava pilaantumisen torjuntaa.
(12)
Viraston valtioille, joihin vaikutukset kohdistuvat, antamat täydentävät keinot olisi annettava käyttöön Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä No 1313/2013/EU (7) perustetun unionin pelastuspalvelumekanismin välityksellä.
(13)
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava tiedot unionin eri alueilla sijaitsevista julkisista ja yksityisistä pilaantumisentorjuntamekanismeista ja niihin liittyvistä torjuntavalmiuksista neuvoston päätöksellä 2007/779/EY, Euratom (8) perustetun yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän (CECIS) välityksellä, kun se on käytettävissä tähän tarkoitukseen.
(14)
Jotta viraston operatiivinen apu olisi aiempaa tehokkaampaa viraston pilaantumisentorjuntatehtävien laajentuessa kattamaan alueellisen merialueen unionin kanssa jakavat kolmannet maat, viraston olisi kaikin tavoin pyrittävä kannustamaan näitä kolmansia maita keräämään yhteen tietoja ja tekemään yhteistyötä viraston suorittamassa pilaantumisentorjuntamekanismeja ja niihin liittyviä torjuntavalmiuksia koskevan luettelon ylläpidossa.
(15)
Viraston pilaantumisentorjuntatoimien tehostamiseksi jäsenvaltioiden olisi annettava virastolle tietoja tieteellisistä tutkimuksista, joita ne ovat tehneet sellaisten dispergointiaineina käytettyjen kemikaalien vaikutuksista, joilla saattaa olla merkitystä torjuntatoimien kannalta.
(16)
Sen varmistamiseksi, että viraston toimintasuunnitelmat pannaan täytäntöön perusteellisesti, virastoa varten olisi perustettava toimintakelpoinen ja kustannustehokas järjestelmä, jonka avulla rahoitetaan erityisesti operatiivisen avun antaminen valtioille, joihin vaikutukset kohdistuvat.
(17)
Virastolle pilaantumisen torjunnan alalla osoitettujen tehtävien ja muiden niihin liittyvien toimien rahoitus olisi sen vuoksi turvattava monivuotisen sitoumuksen pohjalta. Tämän monivuotisen sitoumuksen määrässä olisi otettava huomioon viraston pilaantumisentorjuntatehtävien laajeneminen ja tarve tehostaa virastolle myönnettyjen varojen käyttöä talousarviorajoitteiden puitteissa. Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi määritettävä unionin rahoitusosuuden vuosittaiset määrät vuotuista talousarviomenettelyä noudattaen. On erityisen tärkeää, että komissio laatii väliarvioinnin viraston valmiuksista täyttää velvollisuutensa alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla tuloksellisesti ja kustannustehokkaasti.
(18)
Pilaantumisen torjunnan rahoitukseen sidottavien määrien olisi katettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välinen jakso neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (9) säädetyn monivuotisen rahoituskehyksen mukaisesti. Sen vuoksi olisi vahvistettava rahoituspuitteet samaa ajanjaksoa varten.
(19)
Viraston apu valtioille, jotka hakevat unionin jäsenyyttä, ja Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaille olisi rahoitettava kyseisiä valtioita ja maita koskevista nykyisistä unionin ohjelmista, ja näin ollen sen ei olisi oltava osa viraston monivuotista rahoitusta.
(20)
Jotta sitoumukset jakautuisivat optimaalisesti ja jotta otettaisiin huomioon mahdolliset muutokset alusten aiheuttaman pilaantumisen torjuntatoimissa, on tarpeen varmistaa, että erityisiä toimintatarpeita seurataan jatkuvasti niin, että vuosittaisiin rahoitussitoumuksiin voidaan tehdä mukautuksia.
(21)
Asetuksen (EY) N:o 1406/2002 mukaisesti viraston olisi vuosikertomuksessaan raportoitava viraston monivuotisen rahoituksen toteuttamisesta.
(22)
On aiheellista varmistaa viraston toiminnan perusteella alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalle myönnettävän rahoitustuen jatkuvuus ja yhdenmukaistaa tämän asetuksen soveltamiskausi asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 soveltamiskauden kanssa. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan meriturvallisuusviraston, jäljempänä ’virasto’, talousarvioon myönnettävää unionin rahoitusosuutta koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt niiden tehtävien suorittamiseksi, jotka virastolle on asetuksen (EY) N:o 1406/2002 1 ja 2 artiklan nojalla osoitettu alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla.
2. Viraston pilaantumisen torjunnan alalla toteuttamat toimet eivät vapauta rannikkovaltioita niiden vastuusta ylläpitää asianmukaisia pilaantumisen torjuntamekanismeja.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’öljyllä’ öljyvahinkojen torjuntavalmiudesta, torjumisesta ja torjuntayhteistyöstä vuonna 1990 tehdyssä Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) kansainvälisessä yleissopimuksessa määritettyä mineraaliöljyä sen kaikissa muodoissa, mukaan lukien raakaöljy, polttoöljy, liete, jäteöljy sekä jalostetut tuotteet;
b)
’vaarallisilla ja haitallisilla aineilla’ kaikkia sellaisia vuonna 2000 tehdyssä vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen torjuntavalmiutta, torjuntaa ja torjuntayhteistyötä koskevassa IMO:n pöytäkirjassa määritettyjä muita aineita kuin öljyä, jotka meriympäristöön joutuessaan todennäköisesti aiheuttavat vaaraa ihmisten terveydelle, vahingoittavat elollisia luonnonvaroja ja meren eliöstöä, pilaavat maisemaa tai aiheuttavat häiriötä muulle lailliselle meren käytölle;
c)
’öljyn- ja kaasunporauslaitteistolla’ paikallaan olevaa kiinteää tai liikutettavaa asennelmaa tai asennelmien yhdistelmää, joka on pysyvästi yhdistetty silloilla tai muilla rakenteilla ja jota käytetään avomerellä tapahtuvaan öljyn- tai kaasunporaustoimintaan tai tämän toiminnan yhteydessä; avomerellä toimivat liikkuvat porausyksiköt sisältyvät öljyn- ja kaasunporauslaitteistoihin ainoastaan, jos ne ovat ankkuroituneet avomerelle poraamista, tuotantoa tai muita avomerellä tapahtuvaan öljyn- tai kaasunporaustoimintaan liittyviä toimia varten, sekä infrastruktuuri ja asennelmat, joita käytetään siirtämään öljy ja kaasu maalle ja maalla sijaitseviin terminaaleihin.
3 artikla
Soveltamisala
Virastolle myönnetään 1 artiklassa tarkoitettu unionin rahoitusosuus, jotta voidaan rahoittaa alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla toimia, joita tarkoitetaan asetuksen (EY) N:o 1406/2002 10 artiklan 2 kohdan k alakohdan mukaisesti hyväksytyssä yksityiskohtaisessa suunnitelmassa, ja erityisesti niitä, jotka liittyvät seuraaviin:
a)
operatiivinen apu ja täydentävät keinot, joilla tuetaan asetuksen (EY) N:o 1406/2002 2 artiklan 3 kohdan d alakohdan ja 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti niiden valtioiden, joihin vaikutukset kohdistuvat, pyynnöstä toteutettuja pilaantumisen torjuntatoimia ja joita ovat muun muassa pilaantumisen torjuntaan käytettävät valmiusalukset, satelliittikuvat ja laitteet, kun on kyse alusten tai öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen tahattomasti tai tahallisesti aiheuttamasta meren pilaantumisesta;
b)
yhteistyö ja yhteensovittaminen ja teknisen ja tieteellisen avun tarjoaminen jäsenvaltioille ja komissiolle unionin pelastuspalvelumekanismin, IMO:n ja asiaankuuluvien alueellisten järjestöjen asian kannalta merkityksellisten toimien puitteissa;
c)
tiedot, erityisesti parhaiden toimintatapojen, asiantuntemuksen, tekniikoiden ja innovaatioiden kerääminen, analysoiminen ja jakelu alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla.
4 artikla
Unionin rahoitus
1. Virastolle annetaan monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa tarvittavat määrärahat, jotta se voi täyttää velvollisuutensa alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla tuloksellisesti ja kustannustehokkaasti.
2. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tehtävien suorittamista koskevat rahoituspuitteet ovat käypinä hintoina ilmaistuna 160 500 000 euroa 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana.
3. Euroopan parlamentti ja neuvosto päättävät vuotuisista määrärahoista monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa. Tässä yhteydessä on varmistettava jäsenvaltioille 3 artiklan a alakohdan mukaisesti annettavaan operatiiviseen apuun tarvittava rahoitus.
5 artikla
Nykyisten valmiuksien seuranta
1. Jotta voidaan määritellä vaatimukset viraston antamalle operatiiviselle avulle ja lisätä sen tehokkuutta esimerkiksi antamalla käyttöön pilaantumisen torjunnassa käytettäviä aluksia jäsenvaltioiden valmiuksien lisäksi, virasto ylläpitää luetteloa julkisista pilaantumisentorjuntamekanismeista ja yksityisistä pilaantumisentorjuntamekanismeista, jos tällaisia on käytössä, ja niihin liittyvistä torjuntavalmiuksista unionin eri alueilla.
2. Virasto ylläpitää tätä luetteloa jäsenvaltioiden antamien tietojen perusteella. Luettelon ylläpitoa varten virasto pyrkii hankkimaan alueellisen merialueen unionin kanssa jakavilta kolmansilta mailta tietoa pilaamisentorjuntamekanismeista ja niihin liittyvistä torjuntavalmiuksista.
3. Viraston hallintoneuvosto ottaa huomioon tämän luettelon ja muut asetuksen (EY) N:o 1406/2002 1 artiklassa vahvistettuihin pilaantumisen torjuntatavoitteisiin liittyvät aiheelliset tiedot, kuten riskinarviointien ja dispergointiaineina käytettyjen kemikaalien vaikutuksista tehtyjen tieteellisten tutkimusten sisältämät tiedot, ennen kuin se tekee päätöksen pilaantumisen torjuntaan tähtäävistä toimistaan viraston vuotuisen työohjelman puitteissa. Tässä yhteydessä virasto kiinnittää erityistä huomiota herkimmiksi katsottuihin alueisiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta avun antamista muille sitä tarvitseville alueille.
6 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio ja virasto varmistavat, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla sekä perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, sekä käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia neuvoston asetusten (EY, Euratom) N:o 2988/95 (10) ja (Euratom, EY) N:o 2185/96 (11) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 883/2013 (12) mukaisesti.
2. Tämän asetuksen perusteella rahoitettavia unionin toimia rahoitettaessa asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna sääntöjenvastaisuutena pidetään mitä tahansa sellaista unionin oikeuden säännöksen tai määräyksen taikka sopimusvelvoitteiden rikkomista, joka johtuu talouden toimijan teosta tai laiminlyönnistä ja jonka tuloksena on tai voi olla perusteettomasta menosta aiheutuva vahinko unionin yleiselle talousarviolle tai unionin hallinnoimille talousarvioille.
3. Komissio ja virasto varmistavat kumpikin toimivaltansa puitteissa, että rahoitettaessa unionin toimia tämän asetuksen mukaisesti rahalle saadaan mahdollisimman hyvä vastine.
7 artikla
Väliarviointi
1. Komissio toimittaa viraston antamien tietojen pohjalta viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Tässä kertomuksessa, jonka laatiminen ei vaikuta viraston hallintoneuvoston asemaan, esitetään 4 artiklassa tarkoitetun unionin rahoitusosuuden käytön tulokset 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2016 välisen ajanjakson kattavien sitoumusten ja menojen osalta.
2. Komissio esittää tässä kertomuksessa arvioinnin viraston valmiudesta täyttää velvollisuutensa tuloksellisesti ja kustannustehokkaasti. Arvioinnin perusteella ja ottaen huomioon se, että viraston on suoritettava sille annetut tehtävät, komissio esittää tarvittaessa ajanjakson 2018-2020 osalta virastolle 3 artiklassa tarkoitettujen tehtävien toteuttamiseen myönnettyjen monivuotisten rahoituspuitteiden asianmukaista mukauttamista enintään 8 prosentilla. Mahdollinen mukautus tehdään monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa, ja se ei vaikuta vuotuisiin talousarviomenettelyihin eikä monivuotisen rahoituskehyksen tulevaan tarkistamiseen.
3. Tämän kertomuksen on sisällettävä tietoja alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttamaa meren pilaantumista koskevan viraston torjuntavalmiuden sosioekonomisista, ekologisista ja taloudellisista vaikutuksista, jos tällaisia tietoja on saatavilla.
4. Tämän kertomuksen perusteella komissio voi myös ehdottaa tarvittaessa muutoksia tähän asetukseen, jotta voidaan ottaa huomioon erityisesti tieteellinen edistys alusten sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan alalla, myös vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen osalta, ja jotta voidaan ottaa huomioon sellaisiin sopimuksiin tehdyt asian kannalta merkitykselliset muutokset, joilla on perustettu alueellisia järjestöjä, joiden toiminnan viraston pilaantumisentorjuntatoimet kattavat ja joihin unioni on liittynyt.
8 artikla
Voimaantulo ja soveltamispäivä
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivää, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2014.