KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1072/2012
af 14. november 2012
om indførelse af en midlertidig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 7,
efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Indledning
(1)
Kommissionen offentliggjorde den 16. februar 2012 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (2) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Unionen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»det pågældende land« eller »Kina«).
(2)
Proceduren blev indledt som følge af en klage, der blev indgivet den 3. januar 2012 på vegne af EU-producenter (»klagerne«), der tegner sig for over 30 % af den samlede produktion i Unionen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der var tale om dumping af den nævnte vare, og at dette forvoldte væsentlig skade, hvilket blev betragtet som en tilstrækkelig begrundelse for indledning af en procedure.
2. Parter, som er berørt af proceduren
(3)
Kommissionen underrettede officielt klagerne, andre kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter i Kina, importører, forhandlere, brugere, leverandører og sammenslutninger, som den vidste var berørt af sagen, samt repræsentanterne for Kina om indledningen af proceduren. Kommissionen underrettede også producenter i Den Russiske Føderation, der var foreslået som et muligt referenceland i indledningsmeddelelsen. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. Alle interesserede parter, der anmodede om en høring og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
(4)
På baggrund af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev eksporterende producenter og ikke forretningsmæssigt forbundne importører i indledningsmeddelelsen anmodet om at give sig til kende over for Kommissionen og fremlægge basisoplysninger om deres aktiviteter vedrørende den pågældende vare i perioden fra 1. januar 2011 til 31. december 2011. Disse oplysninger gav Kommissionen mulighed for, jf. artikel 17 i grundforordningen, at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en prøve.
(5)
På baggrund af det store antal EU-producenter, der var berørt af proceduren, meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 17. Denne foreløbige udvælgelse fandt sted på grundlag af de oplysninger, der var tilgængelige for Kommissionen i indledningsfasen, og den var baseret på producenternes salgsmængde, deres størrelse og geografiske placering i Unionen og deres varesegment. Den omfattede seks EU-producenter, som dækkede alle vigtige varetyper og var beliggende i fem medlemsstater, og hvoraf to var små og mellemstore virksomheder. Den midlertidige stikprøve tegnede sig for over 15 % af den samlede anslåede EU-produktion. En af producenterne i den midlertidige stikprøve ønskede dog ikke at indgå i stikprøven, og flere interesserede parter tilkendegav, at en medlemsstat med en meget stor produktion var blevet overset og burde medtages i en repræsentativ stikprøve. På den baggrund ændrede Kommissionen sin midlertidige stikprøve, og den endelige stikprøve omfattede derefter syv EU-producenter, som dækkede alle vigtige varetyper og var beliggende i seks medlemsstater, og hvoraf to var små og mellemstore virksomheder. Denne stikprøve tegnede sig for over 20 % af den samlede anslåede EU-produktion.
(6)
Omkring 400 eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter i Kina, som tegner sig for over 60 % af den samlede eksport, indsendte de nødvendige oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. På grundlag af de modtagne oplysninger udtog Kommissionen foreløbigt en stikprøve på fem eksporterende producenter, der tegnede sig for den største eksportmængde til EU, og opfordrede alle eksporterende producenter, som Kommissionen havde kendskab til, til at indgive bemærkninger til den foreslåede stikprøve. To eksporterende producenter, der midlertidigt var udtaget til stikprøven, korrigerede derefter deres stikprøveoplysninger, således at deres eksportmængde ikke var tilstrækkelig til, at de kunne udtages til stikprøven. Kommissionen udtog derefter den endelige stikprøve med de ajourførte fem største virksomheder målt i eksportmængde. Ud af alle samarbejdsvillige eksporterende producenter tegner de udtagne virksomheder sig for næsten 20 % af eksporten til Unionen.
(7)
Følgende virksomheder eller grupper af virksomheder blev endeligt udtaget til stikprøven:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd og de dermed forbundne selskaber
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd og de dermed forbundne selskaber
c)
CHL International Ltd og de dermed forbundne selskaber
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited og de dermed forbundne selskaber (»Niceton«)
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
(8)
En virksomhed anfægtede udvælgelsen af virksomheder til stikprøven og fremførte, at den burde udtages til stikprøven. Den hævdede, at det ikke ville medføre et urimeligt antal udtagne virksomheder eller forsinke undersøgelsen, hvis den blev inkluderet i stikprøven, navnlig fordi virksomheden er en forholdsvis lille eksportør. Den hævdede endvidere, at den er udenlandsk ejet, og at stikprøven ikke ville være repræsentativ, hvis den ikke blev taget med.
(9)
Kommissionen minder om, at udvælgelsen af virksomheder til stikprøven fandt sted på grundlag af de største mængder i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, under hensyntagen til det antal producenter, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. Eftersom virksomheden er en forholdsvis lille eksportør, ville det ikke øge stikprøvens repræsentativitet målt i eksportmængde at tage den med. Det bemærkes endvidere, at virksomheden gav sig til kende meget sent - fire måneder efter meddelelsen om den endelige udvælgelse til alle eksporterende producenter og også efter kontrolbesøg hos de udvalgte virksomheder. Anmodningen om at blive udtaget til stikprøven blev derfor afvist.
(10)
Mere end 60 ikke forretningsmæssigt forbundne importører besvarede stikprøvespørgsmålene inden fristens udløb og tilbød at deltage i proceduren. Af disse virksomheder blev fem udtaget til stikprøven. Disse fem ikke forretningsmæssigt forbundne importører blev udvalgt på basis af mængden og værdien af import og videresalg i Unionen, deres geografiske beliggenhed, deres forretningsmodel og deres varesegment. De stikprøveudvalgte virksomheder svarede til de største mængder og den største værdi af import og videresalg i Unionen, der kunne anses for repræsentativ, og som med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I henhold til de tal, der blev indberettet i stikprøvefasen, tegnede de sig for ca. 6 % af importen af den pågældende vare i UP.
(11)
For at give de kinesiske eksporterende producenter, der måtte ønske det, mulighed for at anmode om markedsøkonomisk behandling eller individuel behandling sendte Kommissionen ansøgningsskemaer herom til de kinesiske eksporterende producenter, der havde anmodet om det, og til de kinesiske myndigheder.
(12)
11 kinesiske eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter anmodede om markedsøkonomisk behandling i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, eller om individuel behandling, hvis det af undersøgelsen fremgik, at de ikke opfyldte betingelserne for markedsøkonomisk behandling. Tre af disse ansøgere blev udtaget til stikprøven, men de øvrige otte gjorde ikke. En af disse eksporterende producenter, som ikke blev udtaget til stikprøven, trak efterfølgende sin anmodning om markedsøkonomisk behandling tilbage, men fastholdt sin anmodning om individuel behandling. De to resterende stikprøveudvalgte eksporterende producenter og fire andre virksomheder, der ikke var udtaget til stikprøven, anmodede kun om individuel behandling.
(13)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til de fem kinesiske eksporterende producenter i stikprøven og til næsten 300 andre eksporterende producenter i Kina, der havde anmodet herom. Der blev desuden sendt spørgeskemaer til de syv stikprøveudvalgte EU-producenter, de fem stikprøveudvalgte importører, fire sammenslutninger af detailhandlere og distributører samt til individuelle detailhandlere og distributører, der havde anmodet herom. Spørgeskemaer blev desuden sendt til eksporterende producenter i Indien, Tyrkiet, Brasilien, Thailand og Rusland, der blev betragtet som egnede til udvælgelse som referenceland.
(14)
Der indkom besvarelser fra 13 eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter i Kina og fra tre producenter fra mulige referencelande (Brasilien, Thailand og Rusland). Der indkom desuden spørgeskemabesvarelser fra de syv stikprøveudvalgte EU-producenter og de fem stikprøveudvalgte importører. Spørgeskemabesvarelser blev også modtaget fra en detailhandler, en distributør og to sammenslutninger af detailhandlere og distributører.
(15)
Kommissionen modtog desuden bemærkninger fra mere end 20 importører, som ikke er forretningsmæssigt forbundet med en eksporterende producent, flere detailhandlere, en leverandør af markedsføringsprogrammer og Chinese Chamber of Light Industrial Products and Arts-Crafts (CCCLA).
(16)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på en midlertidig fastsættelse af dumping, deraf følgende skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a) EU-producenter
(17)
Der blev aflagt kontrolbesøg hos de syv største stikprøveudvalgte EU-producenter.
(18)
De stikprøveudvalgte EU-producenter og de øvrige samarbejdsvillige EU-producenter anmodede i medfør af grundforordningens artikel 19 om, at deres identitet blev holdt fortrolig. De gjorde gældende, at offentliggørelsen af deres identitet kunne være skadelig for dem.
(19)
Visse klagende EU-producenter leverer nemlig til kunder i Unionen, som også modtager varer fra Kina, og som således har direkte gavn af denne import. Disse klagere fandt derfor, at de var i en følsom position, eftersom visse af deres kunder kunne tage det ilde op, at de indgiver eller støtter en klage over påstået skadelig dumping. De fandt derfor, at der var risiko for gengældelse fra nogle af deres kunder. Nogle klagende EU-producenter eksporterer desuden også til Kina. Disse virksomheder vurderede, at indgivelse af eller støtte til en klage over påstået skadevoldende dumping kunne udgøre en trussel mod deres virksomhed i Kina. Anmodningen blev imødekommet, da den blev fundet tilstrækkeligt begrundet.
(20)
Repræsentanterne for visse eksporterende producenter, CCCLA og visse ikke forretningsmæssigt forbundne importører gjorde gældende, at de ikke på passende vis kunne udøve deres ret til at forsvare sig, fordi klagernes og de støttende parters identitet ikke var oplyst. De anførte, at parterne under disse omstændigheder blev afskåret fra at indgive bemærkninger om status, væsentlig skade, om hvorvidt producenter kunne blive udelukket fra en EU-erhvervsgren i henhold til grundforordningens artikel 4, stk. 1, litra a), og/eller om stikprøvens repræsentativitet. Det bemærkes dog, at Kommissionen sikrede, at disse forhold kunne bekræftes og er omhandlet i de dokumenter, der er tilgængelige for de interesserede parters kontrol, f.eks. korrespondance til interesserede parter, via notater om status og stikprøveudvælgelse og ved at kræve tilstrækkeligt dokumenterede indsendelser fra andre parter. Påstanden afvistes derfor.
b) Eksporterende producenter i Kina
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd og Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (»Hunan Hualian«)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd og Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (»Guangxi Sanhuan«)
-
CHL International Ltd og CHL Porcelain Industries Ltd (»CHL«)
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited og en dermed forretningsmæssigt forbundet handelsvirksomhed baseret i Hongkong, Niceton International Limited (»Niceton«)
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd og Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (»Grand Collection«)
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited
c) EU-importører
-
Symbol srl, Treviso, Italien
-
Metro AG, Düsseldorf, Tyskland
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Tyskland
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Østrig
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Schweiz
d) Eksporterende producenter i referencelandet
(21)
Den samarbejdsvillige brasilianske producentvirksomhed anmodede om, at virksomhedens identitet blev holdt fortrolig, idet offentliggørelsen heraf kunne være skadelig for den. Anmodningen blev vurderet berettiget og blev derfor imødekommet.
3. Undersøgelsesperiode
(22)
Undersøgelsen af dumping og skade omfattede perioden fra den 1. januar 2011 til den 31. december 2011 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser, som var relevante for vurderingen af skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2008 til udgangen af undersøgelsesperioden (»den betragtede periode«).
(23)
Klagerne fremførte, at skadesvurderingsperioden burde udvides med et år og begynde i 2007, mens CCCLA fremførte, at den burde forkortes med et år og dermed først begynde i 2009. Med hensyn til det første krav blev det ikke imødekommet, idet intet i dokumentationen underbyggede, at en periode på fem år ville afspejle udviklingen bedre, som foreslået af klagerne. Med hensyn til den anden påstand henviste CCCLA generelt til WTO's retspraksis, som ville have fastslået, at WTO-medlemmer ikke kan vælge en basislinje, som kun resulterer i en sammenligning fra punkt til punkt, og at det ville være vanskeligt for WTO-medlemmet at dokumentere, at der foreligger væsentlig skade, hvis en ændring af basislinjeåret nemt kan ændre resultatet vedrørende en skade. Undersøgelsen viste dog, at en forkortelse af den betragtede periode i dette tilfælde ville resultere i en unødvendigt kort analyseperiode, der i lyset af den økonomiske krises indvirkning på visse indikatorer kunne have givet et skævt billede af skadens udvikling. Disse påstande blev derfor foreløbigt afvist.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(24)
Den pågældende vare er bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale henhørende under KN-kode6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90 med oprindelse i Kina (»den pågældende vare«). Den kan være af porcelæn, almindeligt ler, stentøj, fajance eller fint ler eller andre materialer. De primære råmaterialer omfatter mineraler, som f.eks. kaolin, feldspat og kvarts, og sammensætningen af de anvendte råmaterialer bestemmer typen af den færdigproducerede keramiske vare.
(25)
Bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale handles i mange forskellige former, som har udviklet sig med tiden. De anvendes mange forskellige steder, f.eks. i husholdninger, hoteller, restauranter og plejeinstitutioner.
1.1. Påstand om udelukkelse
(26)
I løbet af undersøgelsen blev en række påstande om udelukkelse af bestemte varer fra varedækningen forelagt og analyseret. Analysen af disse påstande er opsummeret i det følgende.
1.1.1. (Fint) benporcelæn
(27)
I sin fremstilling anførte CCCLA, at (fint) benporcelæn burde udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse. (Fint) benporcelæn er angiveligt grundlæggende forskelligt fra andre typer bordservice og køkkenartikler som følge af forskelle i de fysiske egenskaber, produktionsprocesser, anvendelsesformål og forbrugeropfattelse. Det er fremstillet af benaske, og det er kendetegnet ved en særlig hvidhed og gennemskinnelighed. Med en meget høj mekanisk styrke og modstandsdygtighed mod skår kan det produceres i meget tyndere tværsnit i en mere avanceret og dyrere produktionsproces, der typisk ikke anvendes af EU-producenter. Endvidere producerer kun få EU-producenter (fint) benporcelæn.
(28)
Med hensyn til disse påstande viste undersøgelsen for det første, at der ikke findes en universelt anerkendt definition af benporcelæn. (Fint) benporcelæn er kun én type blødt porcelæn, hvor en stor del af råmaterialerne er de samme som i andre varer af keramisk materiale. I sin fremstilling modsagde CCCLA sig selv med hensyn til kombinationen og andelen af de forskellige bestanddele. For det andet bekræftede undersøgelsen ikke, at (fint) benporcelæn kræver en meget mere avanceret produktionsproces. For det tredje er anvendelsen af (fint) benporcelæn til bordservice identisk overalt, uanset om det drejer sig om Kina eller EU. Hårdheden og robustheden er desuden ikke specifik for (fint) benporcelæn. Bordservice af keramisk materiale til f.eks. restauranter eller catering er også særligt hårdt og robust. Sidst, men ikke mindst, fremstilles (fint) benporcelæn af en række EU-producenter, og det konkurrerer med importen af (fint) benporcelæn med oprindelse i Kina. Påstanden om udelukkelse af (fint) benporcelæn fra varedækningen i denne undersøgelse afvises derfor foreløbigt.
1.1.2. (Køkken)knive af keramiske materialer
(29)
To eksporterende producenter, CCCLA og en række importører anførte, at (køkken)knive af keramiske materialer burde udelukkes fra varedækningen. I denne påstand hævdes det, at sådanne knive og andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale som følge af deres særlige egenskaber ikke kunne betragtes som én og samme vare. (Køkken)knive af keramiske materialer består oftest af et blad fremstillet af det keramiske materiale zirkoniumoxid, som ikke anvendes til »almindeligt« bordservice, som f.eks. kopper og tallerkener. Deres substituerbarhed med hovedkategorierne af den undersøgte vare vil være begrænset.
(30)
Undersøgelsen viste, at (køkken)knive af keramiske materialer har samme fysiske egenskaber (form og hårdhed), industrielle design og anvendelsesformål (udskæring) som (køkken)knive af metal. De er derfor forskellige fra de andre varer, der er omfattet af proceduren, fordi sidstnævnte primært er varer, der bruges som beholdere til fødevarer i kraft af deres specifikke udformning og fysiske egenskaber.
(31)
Det blev desuden fremført, at teknologien til produktion af sådanne (køkken)knive af keramiske materialer ikke findes i EU, og at en fortsættelse af undersøgelsen vedrørende (køkken)knive af keramiske materialer ville være i strid med EU's og WTO's regler. Klagerne anerkendte, at der, så vidt de vidste, ikke fandtes en sådan produktion i Unionen.
(32)
Det blev tilføjet, at (køkken)knive af keramiske materialer kun sælges fra eksklusive salgssteder, og at distributionskanaler (distributører af køkkenartikler) og den repræsentative sammenslutning (sammenslutning for skæreredskaber) også var forskellige. Undersøgelsen kunne dog ikke bekræfte, at disse forhold var afgørende for en anden forbrugeropfattelse sammenlignet med andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale.
(33)
Det blev endvidere fremført, at foranstaltninger vedrørende knive af keramiske materialer ikke ville genskabe redelige markedsvilkår for bordservice, men i stedet ville skade slutforbrugerne (af (køkken)knive af keramiske materialer). Nogle parter anførte, at der ikke kunne være tale om væsentlig skade for EU-erhvervsgrenen, eftersom (køkken)knive af keramiske materialer ikke produceres i Unionen. Kommissionen gjorde analysen af disse påstande betinget af en konklusion om, hvorvidt (køkken)knive af keramiske materialer og andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale kan betragtes som én og samme vare.
(34)
På grundlag af overvejelserne i betragtning 29 ovenfor konkluderede undersøgelsen foreløbigt, at (køkken)knive af keramiske materialer er grundlæggende forskellige fra andre typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale som følge af forskelle i fysiske egenskaber, produktionsprocesser og anvendelsesformål. Påstanden om at udelukke dem fra varedækningen i denne undersøgelse anerkendes derfor foreløbigt.
1.1.3. Varer med kinesisk/orientalsk udseende
(35)
To importører hævdede, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med kinesisk/orientalsk udseende burde udelukkes fra varedækningen. Hovedbegrundelsen var, at denne type varer ikke produceres i Unionen, at efterspørgslen i Unionen efter disse varer altid var blevet dækket af import, og at import af denne type ikke ville have negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens markedsandel.
(36)
Undersøgelsen viste, at der hverken er en universelt anerkendt og objektiv definition af denne kategori eller særlige kendetegn, der identificerer den. EU-producenter kan desuden også fremstille denne stil. Bordservice og køkkenartikler med kinesisk/orientalsk udseende har endvidere ikke et unikt eller anderledes anvendelsesformål. Sidst, men ikke mindst, påviste undersøgelsen, at der i mange asiatiske restauranter anvendes bordservice i vestlig stil, og at de pågældende varer nemt kan erstattes. Påstanden om udelukkelse af varer med kinesisk/orientalsk udseende afvises derfor foreløbigt.
1.1.4. Jernporcelæn
(37)
Det blev på den ene side fremført, at jernporcelæn burde udelukkes fra varedækningen på grund af dets unikke fysiske egenskaber og produktionsproces. Med øget holdbarhed og styrke indeholder råmaterialerne til jernporcelæn angiveligt 6-10 % aluminiumspulver, mens forarbejdningsprocessen for råmaterialerne (kaolin) angiveligt er unik. Jernporcelæn kræver uddannet arbejdskraft og har en højere kvalitet og pris sammenlignet med traditionelt bordservice. Der er desuden ingen, som producerer det i Unionen.
(38)
På den anden side fremførte en importør, at jernporcelæn, der typisk anvendes på restauranter, tegner sig for en betydelig del af den samlede kinesiske produktion af keramiske materialer, og at resultaterne af undersøgelsen ville blive misvisende, hvis det blev udelukket.
(39)
Undersøgelsen viste, at der hverken er en universelt anerkendt og objektiv definition af jernporcelæn eller særlige kendetegn, der identificerer det. EU-producenter fremstiller desuden også denne type bordservice, og både EU-producerede og kinesiske varer konkurrerer direkte. Jernporcelæn har heller ikke et unikt eller anderledes anvendelsesformål. Påstanden om udelukkelse af jernporcelæn fra varedækningen i denne undersøgelse afvises derfor foreløbigt.
1.1.5. Håndlavet porcelæn
(40)
En svensk sammenslutning, som repræsenterer relevante svenske importører, argumenterede for en udelukkelse af håndlavet porcelæn fra varedækningen i denne undersøgelse. Den henviste til den gamle tradition for sådant håndværk i Kina, dets overkommelige pris og den anden forbrugeropfattelse af kinesiske håndlavede varer i forhold til ikkehåndlavede varer produceret i Unionen.
(41)
Undersøgelsen viste dog, at der ikke findes en universelt anerkendt/objektiv definition af denne kategori, og at flere EU-producenter rent faktisk fremstiller håndlavet porcelæn. Undersøgelsen påviste hverken grundlæggende forskellige fysiske egenskaber i forhold til andre former for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale eller en anden forbrugeropfattelse sammenlignet med håndlavet porcelæn produceret i Unionen. Påstanden om udelukkelse af håndlavet porcelæn fra varedækningen i denne undersøgelse afvises derfor foreløbigt.
1.1.6. Håndmalet bordservice
(42)
Flere importører argumenterede for en udelukkelse af håndmalet bordservice fra varedækningen i denne undersøgelse. I argumenterne fremførtes det, at håndmalet bordservice er målrettet mod en bestemt forbrugertype, at det kan bruges til andre formål end traditionelt bordservice (f.eks. pynt), at det ikke produceres i kommercielle mængder i Unionen, og at det hverken er konkurrencedygtigt eller substituerbart med andet bordservice/andre køkkenartikler; argumenterne vedrørte desuden en anden forbrugeropfattelse, varens luksuriøse og mere skrøbelige karakter samt dens specifikke produktionsproces, som kræver mere arbejdskraft og højt kvalificerede arbejdere.
(43)
Undersøgelsen viste, at varen er fuldstændig identisk med ikkehåndmalet bordservice, indtil håndmalingen finder sted. Den viste også, at den øgede manuelle håndtering, der kræves i produktionsprocessen, ikke gør varen til en anden vare. For de fleste forbrugere er det faktisk vanskeligt, hvis ikke umuligt, at skelne håndmalet porcelæn fra ikkehåndmalet porcelæn. Undersøgelsen viste videre, at håndmalet bordservice normalt har det samme anvendelsesformål som andre typer bordservice af keramisk materiale, og at det ikke nødvendigvis er mere skrøbeligt. Den viste også, at flere EU-producenter rent faktisk fremstiller håndmalet porcelæn, og at varer fremstillet i Unionen og importerede varer konkurrerer direkte. Påstanden om udelukkelse af håndmalet bordservice fra varedækningen i denne undersøgelse afvises derfor foreløbigt.
1.1.7. Underglaseret figurativt håndmalet bordservice
(44)
En importør argumenterede for en udelukkelse af underglaseret figurativt håndmalet bordservice fra varedækningen i denne undersøgelse. I argumenterne fremførtes det, at underglaseret håndmalet bordservice kræver en anden produktionsproces, har et andet særligt anvendelsesformål (bruges til fødevarer, hvilket varer med maling på glasur angiveligt ikke kan) og har en anden kvalitet og andre fysiske kendetegn, nemlig fødevaresikkert og 100 % egnet til opvaskemaskine og mikrobølgeovn. Parten fremførte også, at ingen EU-producent kan eller er villig til at fremstille kommercielle mængder af underglaseret figurativt håndmalet bordservice, og tilkendegav, at der ikke er risiko for omgåelse, hvis underglaseret figurativt håndmalet bordservice udelukkes fra varedækningen i denne undersøgelse. Det hævdedes også, at forbrugerne ville opfatte det anderledes, idet det opfattes som et samler-/livsstilsobjekt snarere end en del af et mærke og ikke sælges som komplette stel.
(45)
Undersøgelsen viste dog, at der ikke findes en universelt anerkendt/objektiv definition af denne kategori, og at flere EU-producenter rent faktisk kan fremstille denne type porcelæn. Det blev desuden bemærket, at varer fremstillet i Unionen og importerede varer konkurrerer direkte. Undersøgelsen viste, at varen fysisk er fuldstændigt identisk med ikkehåndmalet bordservice, og at den gennemsnitlige forbruger ikke skelner mellem underglaseret figurativt håndmalet bordservice og andre typer dekoreret bordservice. Den viste også, at den øgede manuelle håndtering, der kræves i produktionsprocessen, ikke gør varen til en anden vare, og at underglaseret figurativt håndmalet bordservice grundlæggende har det samme anvendelsesformål som andre typer bordservice af keramisk materiale. Påstanden om udelukkelse af underglaseret figurativt håndmalet bordservice fra varedækningen i denne undersøgelse afvises derfor foreløbigt.
1.1.8. Bordservice produceret uden for EU
(46)
I nogle importørers fremstillinger hævdes det, at undersøgelsen bør begrænses til markeder, der forsynes af de klagende EU-producenter. Ellers vil told skade visse »specialiserede« importører, uden at de kan købe fra EU-producenter. Det fremføres også, at EU-producenter med mærkevarer ikke producerer for andre virksomheder, og at EU-producenter hverken effektuerer små ordrer eller arbejder med støbeforme, der kræves til bestemte former. EU-producenter er desuden ikke fleksible og tilbyder ikke gaveartikler.
(47)
Denne påstand afvises foreløbigt, da den er for bred og udefineret, og da der ikke er et objektivt grundlag for en sådan udelukkelse. EU-producenter har desuden et bredt vareudvalg og tilbyder regelmæssigt nye varer, således at kollektioner og varer løbende varierer. De typer varer og kvaliteter, der produceres af EU-erhvervsgrenen, findes også almindeligvis hos eksportører. Undersøgelsen viste endvidere, at nogle EU-producenter producerer varer under andre parters mærker. Den konstaterede også, at EU-producerede og kinesiske importerede varer konkurrerer direkte, nemt kan erstattes og har samme anvendelsesformål, lignende produktionsprocesser og kundeopfattelse. Spørgsmålet om fleksibilitet er omhandlet i afsnittet om Unionens interesser.
1.1.9. Stentøj
(48)
En importør med produktion i Kina fremførte, at import af stentøjsvarer, primært køkkenartikler, burde udelukkes fra varedækningen. Denne part hævdede, at der kun sker marginal produktion af stentøjsvarer i EU, og at klagerne højst sandsynligt havde medtaget stentøjsvarer for at foregribe omgåelse. Importøren fremførte videre, at vedkommendes priser for importerede varer var meget højere end EU-producenternes priser, og at denne import ikke forvoldte pristryk eller skade.
(49)
Undersøgelsen har dog påvist, at EU-produktionen af stentøj er betydelig. Den konkluderede, at EU-producerede og kinesiske importerede stentøjsvarer konkurrerer direkte, nemt kan erstattes og har samme anvendelsesformål, lignende produktionsprocesser og kundeopfattelse, samt fysiske kendetegn. Prisrelaterede påstande er omhandlet i betragtning 239. Påstanden om udelukkelse af stentøj fra varedækningen i denne undersøgelse afvises derfor foreløbigt.
(50)
Alternativt fremførte parten, at glaserede og/eller emaljerede stentøjsvarer eller kulørte og/eller delvist glaserede og/eller emaljerede stentøjsvarer burde udelukkes fra varedækningen i undersøgelsen. En konklusion vedrørende dette punkt kan dog ikke drages på dette trin i proceduren.
1.1.10. Andre påstande
(51)
En importør fremførte, at varedækningen i undersøgelsen var for bred til, at der kunne foretages en rimelig sammenligning af varetyperne. En importør med producentinteresser i Kina fremførte et lignende synspunkt. I den forbindelse henviste nogle parter også til varer, der alene har dekorative formål.
(52)
I den henseende beskrives de relevante kriterier, der skal anvendes til at fastslå, hvorvidt en vare, der er genstand for en undersøgelse, kan betragtes som én og samme vare, dvs. de fysiske og tekniske egenskaber, nærmere nedenfor. Varer, der alene har dekorative formål, er derfor ikke omfattet. Selv om de forskellige typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale kan have forskellige specifikke egenskaber, viste undersøgelsen, at deres grundlæggende egenskaber med undtagelse af knive af keramisk materiale stadig er identiske. Det forhold, at den pågældende vare kan fremstilles med variationer i produktionsprocessen, er desuden ikke et kriterium i sig selv, der kan give anledning til en opdeling i to eller flere separate varer. Endelig viste undersøgelsen også, at de forskellige typer af den pågældende vare generelt bliver solgt gennem de samme salgskanaler. Mens visse specialbutikker eventuelt fokuserer på visse specifikke typer, sælger de fleste distributører (detailhandlere, varehuse og supermarkeder) forskellige typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale for således at give deres kunder adgang til et bredt sortiment. Påstande om, at varedækningen i denne undersøgelse er for bred, afvises derfor foreløbigt.
(53)
En part fremførte, at visse krydderikværne af keramisk materiale burde udelukkes fra varedækningen. Undersøgelsen kunne dog ikke drage en konklusion med hensyn til deres særlige egenskaber, og påstanden afvises derfor foreløbigt.
1.2. Konklusion om den pågældende vare
(54)
Det fremgik af undersøgelsen, at alle typer bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale trods forskelle i egenskaber og stilart har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, dvs. bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der er beregnet til at komme i kontakt med fødevarer, grundlæggende anvendes til samme formål og kan betragtes som forskellige typer af den samme vare.
(55)
Ud over det forhold, at de alle har samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber, er alle disse forskellige stilarter og typer i direkte indbyrdes konkurrence og i meget vid udstrækning substituerbare. Der er ikke nogen klare skillelinjer mellem dem, dvs. der er en del overlapning og konkurrence mellem forskellige varetyper, og almindelige købere skelner ofte ikke mellem porcelænsvarer og ikkeporcelænsvarer.
(56)
Som forklaret i betragtning 28-33 ovenfor anses det også for hensigtsmæssigt at indsnævre den definition af varedækning, der er udgangspunktet for undersøgelsen, ved at udelukke knive af keramisk materiale. Den pågældende vare defineres derfor foreløbigt som bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, ekskl. knive, med oprindelse i Kina henhørende under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90.
(57)
Med henblik på denne procedure og i overensstemmelse med Unionens sædvanlige praksis konkluderes det derfor, at alle typer af den ovenfor beskrevne vare, med undtagelse af knive af keramisk materiale, skal betragtes som værende én og samme vare.
2. Samme vare
(58)
Undersøgelsen har vist, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, som fremstilles og sælges af EU-erhvervsgrenen i Unionen, bordservice af keramisk materiale, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, og bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, som importeres til Unionen fra Kina, samt bordservice af keramisk materiale, der fremstilles og sælges i referencelandet Brasilien, har de samme grundlæggende fysiske og kemiske egenskaber og de samme grundlæggende anvendelsesformål.
2.1. Påstande
(59)
I forbindelse med undersøgelsen hævdede visse interesserede parter, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, som fremstilles og sælges af EU-erhvervsgrenen i Unionen, ikke svarede til den pågældende vare. De påstod, at dette især gjorde sig gældende med hensyn til varernes forskellige egenskaber, kvalitet, forbrugeropfattelser, salgskanaler og markedssegmentering. Det blev endvidere fremført, at forbrugere i Unionen som regel opfatter den pågældende vare som en billigere vare, og at disse varer ikke nyder godt af nogen mærkevareeffekt.
(60)
Undersøgelsen viste, at der var modstridende erklæringer fra importørerne i den henseende. Nogle fremførte, at den pågældende vare normalt er af ringere kvalitet og er placeret i en anden priskategori sammenlignet med EU-producerede varer, mens andre hævdede, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale af bestemte mærker produceret i det pågældende land importeres til højere priser fra Kina.
(61)
På den ene side anførte en ikkestikprøveudvalgt importør, at tyske producenter lægger særlig vægt på kvalitetsprofilen »made in Germany«. Parten fremførte, at kvaliteten af bestik leveret af visse tyske mærker er betydeligt bedre på grund af produktionsmetoden, mens andre importører anførte, at de importerede varer fra Kina på grund af den gode kvalitet, støbemulighederne og den uddannede arbejdskraft. Undersøgelsen bekræftede, at der i EU produceres bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale af både lav og høj kvalitet, som sælges via de samme distributionskanaler som den pågældende vare, dvs. via uafhængige detailhandlere, ikkespecialiserede supermarkeder, stormagasiner osv. De konkurrerer derfor på det samme marked.
(62)
Oprindelseslandet angives desuden ikke altid på bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. Det er derfor vanskeligt for forbrugeren at skelne mellem bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale fremstillet i det pågældende land og varer fremstillet i Unionen.
2.2. Konklusion
(63)
Det konkluderes derfor, at bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der produceres i og eksporteres fra det pågældende land, bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der produceres i Brasilien og sælges på det brasilianske marked, og bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, der produceres og sælges i Unionen, har de samme grundlæggende fysiske egenskaber og anvendelsesformål og derfor betragtes som én og samme vare i henhold til grundforordningens artikel 1, stk. 4, om end der kan være mindre forskelle.
C. DUMPING
1. Markedsøkonomisk behandling
(64)
I medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra b), skal den normale værdi i antidumpingundersøgelser vedrørende import med oprindelse i Kina beregnes i overensstemmelse med stk. 1-6 i nævnte artikel for producenter, som opfylder kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Til orientering er disse kriterier kort beskrevet herunder:
-
Erhvervsmæssige beslutninger træffes på grundlag af markedsvilkårene og uden væsentlig statslig indgriben, og omkostningerne afspejler markedspriserne.
-
Virksomhederne skal benytte ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i overensstemmelse med internationale regnskabsstandarder og anvendes til alle formål.
-
Der må ikke være videreført nogen væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikkemarkedsøkonomiske system.
-
Der skal forefindes konkurs- og ejendomslove, der garanterer stabilitet og retssikkerhed.
-
Valutaomregninger skal finde sted til markedskurs.
(65)
Som fastlagt i betragtning 12 ovenfor anmodede 11 eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter fra Kina om markedsøkonomisk behandling og udfyldte rettidigt den pågældende ansøgningsformular. En eksporterende producent trak dog efterfølgende sin anmodning om markedsøkonomisk behandling tilbage.
(66)
I sin dom i sag C-249/10 P - Brosmann m.fl. mod Rådet - erklærede Domstolen, at den i artikel 17 i grundforordningen omhandlede stikprøveteknik ikke kan anvendes til at træffe afgørelse om de anmodninger om individuel markedsøkonomisk behandling, der er indgivet i henhold til artikel 2, stk. 7, litra c). Domstolen fandt i sin dom, at de samarbejdsvillige producenter, som ikke indgår i stikprøven, i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), er berettigede til at få deres anmodning om markedsøkonomisk behandling gennemgået, uanset om der bliver beregnet en individuel dumpingmargen for disse virksomheder uden for stikprøven. (3) På baggrund af denne dom blev det besluttet at undersøge ikke kun anmodningerne om markedsøkonomisk behandling fra de tre eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter, som indgik i stikprøven, men også fra de syv eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven. Kommissionen indhentede alle oplysninger, som den fandt nødvendige, og efterprøvede oplysningerne i ansøgningen om markedsøkonomisk behandling hos de pågældende virksomheder.
(67)
Det er Unionens faste og ensartede praksis at undersøge, om en gruppe af forretningsmæssigt forbundne virksomheder som helhed opfylder betingelserne for markedsøkonomisk behandling. Hvis et datterselskab eller en anden virksomhed, der er forretningsmæssigt forbundet med ansøgeren i Kina, direkte eller indirekte er involveret i produktionen eller salget af den pågældende vare, gennemføres undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling derfor for hver enkelt virksomhed og for gruppen af virksomheder som helhed.
(68)
I overensstemmelse hermed blev anmodningerne om markedsøkonomisk behandling fra ti eksporterende producenter, der bestod af 16 juridiske enheder, bekræftet.
(69)
Ingen af de ti samarbejdsvillige eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter i Kina viste sig at opfylde kriterierne for at blive indrømmet markedsøkonomisk behandling. Undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling viste navnlig, at ingen af de eksporterende producenter, hverken individuelt eller som gruppe, har ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale standarder for regnskabsføring. Undersøgelsen viste også, at syv virksomheder eller grupper af virksomheder ikke over for Kommissionen kunne påvise, at der ikke var overført fordrejninger fra det tidligere ikkemarkedsøkonomiske system. Tre af de ti virksomheder kunne desuden ikke påvise, at erhvervsmæssige beslutninger træffes på grundlag af markedsvilkårene og uden væsentlig statslig indgriben, og at omkostningerne afspejler markedspriserne.
(70)
Under kontrolbesøget hos en af ovennævnte virksomheder blev det desuden konstateret, at den havde indgivet misvisende og mangelfulde oplysninger i sin ansøgningsformular vedrørende markedsøkonomisk behandling, navnlig vedrørende en forretningsmæssigt forbundet virksomhed. Virksomhedens samarbejde var generelt særdeles mangelfuldt, og den blev derfor informeret om, at grundforordningens artikel 18, stk. 1, muligvis kunne tages i anvendelse, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. De modtagne bemærkninger bekræftede det manglende samarbejde, navnlig med hensyn til den forretningsmæssigt forbundne virksomhed. Det besluttes derfor foreløbigt, at virksomheden ikke længere kan betragtes som en samarbejdsvillig eksporterende producent, og at foreløbige eller endelige afgørelser vil blive truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
(71)
Kommissionen underrettede officielt de pågældende virksomheder i Kina, de kinesiske myndigheder og klageren om resultaterne af undersøgelsen vedrørende markedsøkonomisk behandling. De fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt, hvis der var særlige grunde til, at de burde høres.
(72)
Flere virksomheder fremførte, at Kommissionen ikke havde besvaret deres anmodning om markedsøkonomisk behandling inden for den periode på tre måneder, der er fastsat i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c). Undersøgelsen ville dermed være behæftet med en procedurefejl, og Kommissionen burde i henhold til Brosmann-dommen (4) afbryde undersøgelsen.
(73)
Kommissionen anerkender, at det i dette særlige tilfælde som følge af det store antal anmodninger om markedsøkonomisk behandling, der blev undersøgt og kontrolleret på stedet i Kina, ikke var muligt at træffe en afgørelse om anmodningerne om markedsøkonomisk behandling inden for den angivne frist. Kommissionen minder dog om, at Retten for nylig har afgjort, at en afgørelse om markedsøkonomisk behandling truffet uden for den frist på tre måneder, som er fastlagt i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c), ikke i sig selv er nok til at føre til en annullering af en forordning om indførelse af antidumpingforanstaltninger (5). Påstanden afvises derfor.
(74)
Seks virksomheder anfægter endvidere Kommissionens vurdering af, at de ikke har ét klart sæt grundlæggende regnskaber, som revideres uafhængigt i henhold til internationale standarder for regnskabsføring. Kommissionen undersøgte nøje disse påstande og konstaterede, at de afgivne forklaringer ikke kunne afkræfte de samlede afgørelser, der blev truffet efter kontrollen på stedet. I nogle tilfælde var de nye oplysninger desuden i modstrid med tidligere fremlagte oplysninger, mens virksomhederne i andre tilfælde fremlagde ny dokumentation, der ikke tidligere var blevet indgivet eller gjort tilgængelig under kontrollen på stedet.
(75)
Fem virksomheder anfægter også Kommissionens afgørelse om, at de ikke havde påvist, at der ikke var overført væsentlige fordrejninger fra det tidligere ikkemarkedsøkonomiske system. De modtagne bemærkninger kunne dog ikke ændre Kommissionens afgørelser efter kontrolbesøgene. Virksomhederne fremlagde f.eks. ikke dokumentation, der kunne afvise Kommissionens oprindelige afgørelser om, at fordrejninger er overført fra det tidligere ikkemarkedsøkonomiske system med hensyn til aktiver og brugsretten til jord.
(76)
Endelig anfægter to virksomheder afgørelserne om, at de ikke påviste, at erhvervsmæssige beslutninger træffes på grundlag af markedsvilkårene og uden væsentlig statslig indgriben, og at omkostningerne afspejler markedspriserne. Bemærkningerne fra én virksomhed afkræfter dog ikke Kommissionens afgørelse om, at staten greb ind i virksomhedens rekrutteringspolitik, mens den anden virksomhed fremlagde nye og modstridende oplysninger om køb af råmaterialer.
(77)
Det følger af ovennævnte, at ingen af de fremførte argumenter kunne ændre afgørelserne med hensyn til markedsøkonomisk behandling.
(78)
På baggrund af ovenstående kunne ingen af de ti samarbejdsvillige eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter i Kina, der havde anmodet om markedsøkonomisk behandling, dokumentere, at de opfyldte kriterierne i grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra c).
2. Individuel behandling
(79)
Ifølge grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), kan der fastsættes en landsdækkende told for lande, der er omfattet af den pågældende artikel, undtagen i tilfælde, hvor virksomhederne kan bevise, at de opfylder alle kriterier i grundforordningens artikel 9, stk. 5. Til orientering er disse kriterier kort beskrevet nedenfor:
-
Eksportører, som er helt eller delvist udenlandsk ejede selskaber eller joint ventures, kan frit tilbageføre kapital og fortjeneste.
-
Eksportpriser og -mængder og salgsbetingelser fastsættes frit.
-
Størstedelen af aktierne tilhører private. Statslige embedsmænd i bestyrelsen eller i ledende stillinger skal være i mindretal, eller det skal påvises, at virksomheden er tilstrækkeligt uafhængig af statslig indgriben.
-
Valutaomregninger foretages til markedskursen.
-
Statens indgriben er ikke af sådan art, at der er mulighed for omgåelse af foranstaltningerne, hvis der fastsættes forskellige toldsatser for individuelle eksportører.
(80)
Tre eksporterende producenter, som indgik i stikprøven, og syv eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, og som anmodede om markedsøkonomisk behandling, anmodede også om individuel behandling, hvis virksomheden ikke kunne indrømmes markedsøkonomisk behandling. To stikprøveudvalgte eksporterende producenter og fire eksporterende producenter, der ikke var udtaget til stikprøven, anmodede desuden kun om individuel behandling. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 17, stk. 1, blev kun anmodningerne om individuel behandling fra virksomhederne i stikprøven undersøgt.
(81)
Eftersom alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling er blevet foreløbigt afvist, fastslås det foreløbigt på grundlag af de foreliggende oplysninger, at alle stikprøveudvalgte virksomheder, der har anmodet om individuel behandling, opfylder kriterierne for at blive indrømmet individuel behandling.
3. Individuel undersøgelse
(82)
Syv samarbejdsvillige eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, havde indgivet anmodninger om individuel undersøgelse, jf. grundforordningens artikel 17, stk. 3.
(83)
I denne fase af proceduren har Kommissionen ikke truffet nogen afgørelser med hensyn til anmodningerne om individuel undersøgelse; de vil blive truffet senere.
4. Normal værdi
4.1. Valg af referenceland
(84)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a), skal den normale værdi for eksporterende producenter, der ikke indrømmes markedsøkonomisk behandling, fastsættes på grundlag af hjemmemarkedspriserne eller en beregnet normal værdi i et referenceland.
(85)
I indledningsmeddelelsen tilkendegav Kommissionen, at den påtænkte at anvende Den Russiske Føderation som hensigtsmæssigt referenceland med henblik på at fastsætte den normale værdi, og den opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger hertil.
(86)
Kommissionen modtog flere henvendelser om, at Rusland ikke var et hensigtsmæssigt referenceland. Det oplystes bl.a., at Rusland er et marked for førsteklassesporcelæn specialiseret i pyntegenstande fremstillet af dyre materialer, og at den indenlandske produktion af den pågældende vare er forholdsvis lille sammenlignet med det indenlandske forbrug. Det russiske marked er desuden beskyttet af ikketoldmæssige hindringer, f.eks. GOST-certificeringssystemerne. Det konkluderedes derfor, at Rusland ikke er et passende referenceland.
(87)
Kommissionen undersøgte følgelig, om det var hensigtsmæssigt at anvende andre lande som referenceland, og henvendte sig til kendte producenter i flere lande, herunder Thailand, Indien, Malaysia, Tyrkiet, Brasilien, Ukraine, Indonesien, Egypten, Colombia, Sydkorea, Bangladesh og Argentina, og derefter bekræftede producenter fra Indien, Tyrkiet, Brasilien og Rusland, at de var villige til at samarbejde med Kommissionen. Kun tre producenter fra henholdsvis Brasilien, Thailand og Rusland besvarede dog spørgeskemaet. Undersøgelsen viste, at Brasilien har et konkurrencedygtigt hjemmemarked for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med adskillige producenter og en forholdsvis lav told. Oplysningerne i den samarbejdsvillige brasilianske producents besvarelse blev analyseret og fundet pålidelige med hensyn til beregning af den normale værdi.
(88)
I lyset af ovenstående og ud fra alle de foreliggende oplysninger vælges Brasilien foreløbigt som egnet og rimeligt referenceland i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
4.2. Fastsættelse af den normale værdi
(89)
Eftersom alle anmodninger om markedsøkonomisk behandling blev afvist, blev den normale værdi for alle kinesiske eksporterende producenter fastsat på grundlag af oplysninger fra den samarbejdsvillige producent i referencelandet, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a).
(90)
I henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, undersøgte Kommissionen først, om salget af samme vare til uafhængige kunder i Brasilien var repræsentativt. Det konstateredes, at den brasilianske samarbejdsvillige producents hjemmemarkedssalg af samme vare var repræsentativt sammenlignet med den pågældende vare, der blev eksporteret til Unionen af de eksporterende producenter i stikprøven.
(91)
Kommissionen undersøgte dernæst, om dette salg kunne anses for at have fundet sted i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af det rentable salg til uafhængige kunder. Salgstransaktionerne blev anset for at være fortjenstgivende, når enhedsprisen svarede til eller lå over produktionsomkostningerne. Den brasilianske producents produktionsomkostninger for UP blev derfor fastlagt.
(92)
For de varetyper, hvor over 80 % af salgsmængden på hjemmemarkedet af den pågældende varetype lå over produktionsomkostningerne, og den vejede gennemsnitlige salgspris på denne type var lig med eller lå over enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi efter varetype beregnet som et vejet gennemsnit af de faktiske hjemmemarkedspriser for alt salg af den pågældende type, uanset om salget var fortjenstgivende eller ej.
(93)
I de tilfælde, hvor mængden af fortjenstgivende salg af en varetype udgjorde højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og hvor den vejede gennemsnitspris for denne varetype lå under enhedsproduktionsomkostningerne, blev den normale værdi baseret på den faktiske hjemmemarkedspris, der blev beregnet som et vejet gennemsnit af kun de fortjenstgivende hjemmemarkedssalg for denne varetype i UP.
(94)
Hvad angår de varetyper, der ikke var fortjenstgivende, blev den normale værdi beregnet ved hjælp af den brasilianske producents produktionsomkostninger plus SA&G og fortjenstmargenen for de af den brasilianske producents varetyper, der er fortjenstgivende.
5. Eksportpriser for eksporterende producenter, der blev indrømmet individuel behandling
(95)
For alle de samarbejdsvillige eksporterende producenter, som blev indrømmet individuel behandling, og hvis eksportsalg til Unionen gik direkte til uafhængige kunder, blev eksportpriserne således fastsat på grundlag af de priser, der faktisk var betalt eller skulle betales for den pågældende vare, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 8.
6. Sammenligning
(96)
Den normale værdi og eksportprisen blev sammenlignet på grundlag af priserne ab fabrik. Dumpingmargenerne blev fastlagt ved at sammenligne de individuelle eksportpriser ab fabrik hos eksportørerne i stikprøven med referenceproducentens salgspriser på hjemmemarkedet eller den beregnede normale værdi.
(97)
For at sikre en rimelig sammenligning af den normale værdi og eksportprisen blev der i form af justeringer taget behørigt hensyn til forskelle, der påvirkede priserne og prisernes sammenlignelighed, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget passende justeringer for forskelle i omsætningsled, fysiske egenskaber og andre faktorer, der påvirker prisernes sammenlignelighed, navnlig »branding«.
(98)
Det blev først undersøgt, om en justering for forskelle i omsætningsled, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra d), var berettiget. I den henseende blev det konstateret, at den kinesiske eksport primært sker på grossistniveau, mens salget i referencelandet også sker på detailniveau. Undersøgelsen fastslog yderligere, at de forskellige distributionskæder på begge markeder påvirkede prisniveauet og dermed den rimelige sammenligning af eksportprisen og den normale værdi. Undersøgelsen viste også, at størstedelen af den kinesiske eksport fandt sted i store mængder, mens størstedelen af hjemmemarkedssalget i referencelandet fandt sted i mindre mængder, hvilket resulterede i prisforskelle i samme omsætningsled på de pågældende to markeder. For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev den normale værdi derfor justeret på grundlag af prisforskellene i samme omsætningsled i referencelandet og i givet fald på grundlag af de konstaterede prisforskelle, for så vidt angår solgte mængder i hvert omsætningsled.
(99)
Dernæst blev det undersøgt, om en justering for forskelle i fysiske egenskaber, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra a), var berettiget. I den henseende fastslog undersøgelsen, at kinesiske eksporterende producenter inddeler deres varer i op til fem forskellige klasser fra A til E med betydelige prisforskelle. Størstedelen af eksporten til Unionen består dog af klasse A-, B- eller C-varer eller en kombination heraf. Denne klasseinddeling er dog hverken universel eller baseret på generelle industristandarder, men er i stedet virksomhedsspecifik og muliggør prisdifferentiering. Producenten i referencelandet sælger kun varer svarende til klasse A på hjemmemarkedet i Brasilien, og det blev følgelig vurderet, at prisernes sammenlignelighed blev berørt. I overensstemmelse hermed blev eksportprisen opjusteret til niveauet for kinesiske klasse A-varer for at være sammenlignelig med den vare, der sælges af referenceproducenten på det brasilianske marked.
(100)
Undersøgelsen fastslog for det tredje, at den brasilianske producent kun sælger mærkevarer på det brasilianske marked, mens de kinesiske eksporterende producenter ikke sælger mærkevarer, men i stedet varer under eget mærke (»private label«) eller generisk bordservice og generiske køkkenartikler af keramisk materiale. Mærkevarer opfattes normalt af kunderne som varer kendetegnet ved deres design og en vis prestige og kvalitet, og de kan derfor opnå højere markedspriser, mens generiske (eget mærke) varer normalt sælges til betydeligt lavere priser, selv om de har samme fysiske og tekniske egenskaber. Merværdien ved en mærkevare kan generelt ikke kvantificeres præcist, da den afhænger af mange forskellige faktorer, som f.eks. kundeopfattelse, varemærkegenkendelse og andre ikkekvantificerbare faktorer, men den brasilianske producent har dog i dette særlige tilfælde bekræftet, at vedkommendes mærkevarer af keramisk materiale kan sælges til betydeligt højere priser på det brasilianske marked end andre generiske varer uden mærke. I overensstemmelse hermed blev der fortaget en yderligere justering af den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, litra k).
(101)
Der blev foretaget yderligere passende justeringer for transport-, forsikrings- og håndteringsomkostninger og dermed forbundne omkostninger, emballerings- og kreditomkostninger, bankgebyrer og provisioner i alle tilfælde, hvor dette blev anset for at være berettiget, korrekt og kunne dokumenteres.
7. Dumpingmargener
(102)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11 og 12, blev dumpingmargenerne for samarbejdsvillige eksporterende producenter, der blev indrømmet individuel behandling, fastsat på grundlag af en sammenligning af det vejede gennemsnit af den justerede normale værdi for referencelandet og det vejede gennemsnit af hver enkelt virksomheds justerede eksportpris for den pågældende vare udtrykt som en procentdel af cif-prisen Unionens grænse, ufortoldet.
(103)
Der blev beregnet et vejet gennemsnit af dumpingmargenerne for de eksporterende producenter i stikprøven for de samarbejdsvillige eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven. På det grundlag blev den midlertidige dumpingmargen for de eksporterende producenter uden for stikprøven, udtrykt i procent af cif-prisen Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til 26,6 %.
(104)
For at beregne den landsdækkende dumpingmargen for ikke samarbejdsvillige eller ukendte eksporterende producenter i Kina blev graden af samarbejdsvilje først beregnet på grundlag af en sammenligning af den eksportmængde til Unionen, som den samarbejdsvillige eksporterende producent havde oplyst, og Eurostats tilsvarende statistikker.
(105)
I denne undersøgelse var graden af samarbejdsvilje fra Kina høj for en fragmenteret industri, idet de eksporterende producenter, der gav sig til kende, repræsenterer over 60 % af den samlede eksport af den pågældende vare fra Kina til Unionen. Den landsdækkende margen for alle andre eksporterende producenter blev derfor beregnet ved hjælp af det vejede gennemsnit af de højeste dumpingmargener, der var fastlagt for repræsentative varetyper og -mængder for de stikprøveudvalgte eksporterende producenter. På dette grundlag blev det landsdækkende dumpingniveau foreløbigt fastsat til 58,8 % af cif-prisen Unionens grænse, ufortoldet.
(106)
På det grundlag blev de midlertidige dumpingmargener, udtrykt i procent af cif-prisen, Unionens grænse, ufortoldet, fastsat til følgende:
Virksomhed
Midlertidig dumpingmargen
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd og Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd, Shandong Silver Phoenix Co., Ltd, Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd og Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Samarbejdsvillige eksporterende producenter uden for stikprøven
26,6 %
Landsdækkende dumpingmargen
58,8 %
D. SKADE
1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(107)
Alle tilgængelige oplysninger om EU-producenterne, herunder oplysninger anført i klagen og efterfølgende indsendelser vedrørende producenter, der ikke gav sig til kende i denne undersøgelse, blev anvendt til at fastsætte den samlede EU-produktion. Den samlede EU-produktion af den samme vare blev anslået ved at ekstrapolere data fra de europæiske og nationale sammenslutninger, som blev krydstjekket med data fra producenterne samt videnskabelige og statistiske kilder.
(108)
I løbet af UP blev den samme vare fremstillet af mere end 200 EU-producenter i Unionen. På det grundlag, som er omtalt i foregående betragtning, blev den samlede EU-produktion anslået til ca. 240 200 tons i UP. De EU-producenter, der tegner sig for den samlede produktion i Unionen, udgør EU-erhvervsgrenen, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1, og benævnes i det følgende »EU-erhvervsgrenen«. EU-erhvervsgrenen blev opdelt i to segmenter: SMV'er og store virksomheder. SMV'er tegnede sig for 42 % af den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden. EU-produktionen er særdeles fragmenteret, men er koncentreret i Tjekkiet, Frankrig, Tyskland, Italien, Polen, Portugal, Rumænien, Spanien og Det Forenede Kongerige.
2. EU-forbruget
(109)
EU-forbruget blev fastsat på grundlag af importoplysninger fra Eurostat for den pågældende vare og indsendte oplysninger om EU-erhvervsgrenens salgsmængder på EU-markedet.
(110)
På dette grundlag udviklede EU-forbruget sig således:
Tabel 1
Mængde (tons)
2008
2009
2010
UP
EU-forbruget
826 896
687 609
750 830
726 614
Indeks (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
Forbruget af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale i Unionen faldt i den betragtede periode generelt med 12 %. Det største fald på 17 % fandt sted mellem 2008 og 2009.
(112)
Dette samlede fald i forbruget i den betragtede periode skal ses i sammenhæng med fremgangen siden den økonomiske krise i 2009. Der er gode udsigter for markedet for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale (6).
3. Import fra det pågældende land
3.1. Mængde, pris og markedsandel for dumpingimporten fra det pågældende land
(113)
I henhold til Eurostat-data udviklede mængde, markedsandel og gennemsnitspriser for import af den pågældende vare sig som følger:
Tabel 2
Import fra Kina
2008
2009
2010
UP
Importmængde (tons)
535 593
449 346
516 618
485 814
Indeks (2008 = 100)
100
84
96
91
Markedsandel
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
1 274
1 307
1 473
1 499
Indeks (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Mængden af den samlede import fra Kina faldt med 9 % i løbet af den betragtede periode og udgjorde ca. 485 814 tons i UP. Det bør dog bemærkes, at importen fra Kina i procent faldt mindre end det samlede EU-forbrug. Set over hele den betragtede periode steg markedsandelen for importen fra Kina således fra 64,8 % i 2008 til 66,9 % i UP.
(115)
Importprisen steg med 17,7 % i den betragtede periode fra 1 274 EUR/ton til 1 499 EUR/ton. Dette er den gennemsnitlige importpris pr. ton for al import af den pågældende vare, og tendensen kan derfor blive påvirket af ændringer i varesortimentet.
3.2. Prisunderbud
(116)
Det vejede gennemsnit af de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser over for ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til prisen ab fabrik, dvs. uden transportomkostninger i EU og efter fradrag af rabatter, blev for at analysere prisunderbud sammenlignet med det tilsvarende vejede gennemsnit af de priser, som de samarbejdsvillige eksportører fra Kina anvendte over for den første uafhængige kunde på EU-markedet, dvs. med fradrag af rabatter og eventuelt justeret til cif-prisen EU's grænse og endvidere for gældende told, omkostninger ved toldbehandling og omkostninger efter import. Priser for varer af lavere kvalitet blev justeret til priser for varer i klasse A, da varer af lavere kvalitet fra forbrugernes synspunkt blev vurderet at konkurrere med varer i klasse A, jf. betragtning 60 ovenfor. EU-erhvervsgrenens priser blev også justeret for forskelle i omsætningsled og for at udligne priselementet i forbindelse med mærkevarer.
(117)
Sammenligningen viste, at dumpingimporten af den pågældende vare med oprindelse i Kina i undersøgelsesperioden blev solgt i EU til priser, som lå 26,3 % til 47,6 % under EU-erhvervsgrenens priser, udtrykt som en procentdel heraf.
4. EU-erhvervsgrenens situation
4.1. Generelt
(118)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
(119)
Makroøkonomiske indikatorer (produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, beskæftigelse, produktivitet og dumpingmargenernes størrelse) blev analyseret for hele EU-erhvervsgrenen. Vurderingen blev baseret på oplysninger fra europæiske og nationale sammenslutninger, som blev krydstjekket med data fra EU-producenter og tilgængelige officielle statistikker.
(120)
Analysen af mikroøkonomiske indikatorer (lagre, salgspriser, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at skaffe kapital, lønninger og produktionsomkostninger) blev foretaget for de EU-producenter, der indgik i stikprøven. Analysen blev baseret på deres oplysninger, som blev behørigt efterprøvet.
(121)
For nogle mikroøkonomiske indikatorer (salgspris, rentabilitet, investeringsafkast og produktionsomkostninger) blev resultaterne for de stikprøveudvalgte virksomheder i det specifikke segment vægtet i overensstemmelse med det pågældende segments andel af den samlede EU-produktion (ved hjælp af den specifikke vægtning med hensyn til produktionsmængde for hvert segment i forhold til den samlede sektor for bordservice af keramisk materiale - 42 % for SMV'er og 58 % for ikke-SMV'er). Det blev således sikret, at de store virksomheders resultater ikke dominerede skadesanalysen, med henblik på korrekt at afspejle de mindre virksomheders situation, da de tilsammen tegner sig for stor andel af EU-produktionen.
4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(122)
I den betragtede periode udviklede EU-erhvervsgrenens produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse sig på følgende måde:
Tabel 3
2008
2009
2010
UP
Produktionsmængde (tons)
281 300
230 300
235 700
240 200
Indeks (2008 = 100)
100
82
84
85
Produktionskapacitet (tons)
371 540
361 253
326 573
324 072
Indeks (2008 = 100)
100
97
88
87
Kapacitetsudnyttelse
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Indeks (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
EU-erhvervsgrenens produktion faldt med 15 % i den betragtede periode. Generelt er reduktionen mere markant end faldet i EU's forbrug i samme periode. Produktionen begyndte ikke at stige igen på samme måde som forbruget i 2010.
(124)
EU-erhvervsgrenens produktionskapacitet faldt med 13 % i den betragtede periode. På trods af dette faldt erhvervsgrenens udnyttelsesgrad yderligere i den betragtede periode med samlet set 2 % til 74,1 %.
4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(125)
EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder faldt med en højere sats (8 % mere) end faldet i forbruget i den betragtede periode. I perioden 2009-2010 faldt salgsmængden fortsat, mens EU-forbruget dog steg med 8 %.
Tabel 4
Mængde (tons)
2008
2009
2010
UP
Salg i Unionen
190 332
156 798
152 609
152 095
Indeks (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 9 % i den betragtede periode svarende til 2,1 procentpoint.
Tabel 5
2008
2009
2010
UP
Markedsandel i EU
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Indeks (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3. Beskæftigelse og produktivitet
(127)
I den betragtede periode faldt beskæftigelsen med 21 %. Tendensen følger det samme mønster som faldet i salgsmængde på EU-markedet til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder.
Tabel 6
2008
2009
2010
UP
Antal ansatte
31 559
26 146
24 993
25 093
Indeks (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Produktiviteten i EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrke, målt som output pr. ansat pr. år, steg med 8 % i den betragtede periode. Dette skyldes delvist EU-erhvervsgrenens indsats for at modvirke presset fra dumpingimporten fra Kina.
Tabel 7
2008
2009
2010
UP
Produktivitet (tons/ansat)
8,9
8,8
9,4
9,6
Indeks (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4. Dumpingmargenens størrelse
(129)
Ovenstående afsnit om dumping indeholder nærmere oplysninger om dumpingmargenerne. De fastslåede margener ligger alle væsentligt over bagatelgrænsen. I betragtning af omfanget af og priserne på dumpingimporten kan virkningerne af den faktiske dumpingmargen endvidere ikke anses for at være ubetydelige.
4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.3.1. Lagerbeholdninger
(130)
EU-erhvervsgrenens slutlagre faldt med 14 % i absolutte tal i den betragtede periode. I henhold til undersøgelsen er dette ikke en afgørende faktor for denne type erhvervsgren, som generelt arbejder efter ordre.
Tabel 8
2008
2009
2010
UP
Lagerbeholdninger (ton)
7 754
6 647
7 611
6 647
Indeks (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2. Salgspriser
(131)
EU-erhvervsgrenens salgspriser på EU-markedet faldt med 12 % i løbet af den betragtede periode.
Tabel 9
2008
2009
2010
UP
Gennemsnitlig salgspris i EU ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (EUR/ton)
4 103
3 818
3 811
3 615
Indeks (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at rejse kapital og lønninger
(132)
Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast, evne til at rejse kapital og lønninger i EU-erhvervsgrenen udviklede sig på følgende måde i den betragtede periode:
Tabel 10
2008
2009
2010
UP
Nettofortjeneste ved EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af nettosalg)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Likviditet (EUR)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Indeks (2008 = 100)
100
59
88
114
Nettoinvesteringer (EUR)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Indeks (2008 = 100)
100
69
79
71
Investeringsafkast (nettofortjenesten i % af den bogførte nettoværdi af investeringerne)
19,2 %
14,8 %
-51,3 %
5,5 %
Indeks (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
20 436
20 526
21 619
20 832
Indeks (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
EU-erhvervsgrenens rentabilitet faldt med 0,7 procentpoint i løbet af den betragtede periode. Rentabiliteten var lavest i 2010, idet faldet nåede op på 4,1 procentpoint fra 2008 til 2010.
(134)
Det bemærkes, at EU-erhvervsgrenen allerede befandt sig i en skrøbelig situation ved begyndelsen af den betragtede periode som følge af den enorme lavprisimport fra Kina til EU-markedet, som steg kraftigt i perioden 2002-2004, og som havde opnået en særdeles betydelig markedsandel efter afskaffelsen af importkontingenter for sådan import fra og med 2005. Dette havde forårsaget en større omstrukturering af sektoren, som var i slutfasen ved begyndelsen af den betragtede periode.
(135)
I lyset af denne udvikling før den betragtede periode kan den fortjeneste, der blev opnået ved begyndelsen af perioden, ikke betragtes som den sædvanlige fortjeneste. Idet der ikke foreligger oplysninger herom, vurderes det, at det sædvanlige fortjenstniveau for en anden almindeligt anvendt og vigtig forbrugervare, som har været genstand for en antidumpingundersøgelse, nemlig fodtøj af læder, i stedet midlertidigt kan anvendes som gyldigt benchmark. Fortjenstniveauet er 6 % (7). Det er derfor klart, at EU-erhvervsgrenen som helhed i den betragtede periode aldrig kunne opnå et fortjenstniveau, der kan betegnes som rimeligt for denne vare.
(136)
EU-erhvervsgrenens likviditet steg samlet set betydeligt i løbet af den betragtede periode. Dette kan dog tilskrives enkelte større og veletablerede virksomheder, da dette ikke var tilfældet for SMV'erne. Nettoinvesteringsniveauet faldt med 33 %. Det skal dog bemærkes, at investeringsniveauet for SMV'er ved udgangen af den betragtede periode blev næsten ikkeeksisterende. Kun to ikke-SMV'er havde råd til at foretage betydelige investeringer i den betragtede periode. Faldet i investeringsafkast oversteg faldet i rentabilitet i hele den betragtede periode.
(137)
Mellem 2008 og undersøgelsesperioden steg gennemsnitslønnen pr. ansat med 2 %. Denne stigning i lønomkostninger er betydeligt lavere end stigningen i lønomkostninger i EU som helhed i den betragtede periode, hvilket viser, at EU-erhvervsgrenen forsøgte at holde lønningerne på et så lavt niveau som muligt.
4.3.4. Produktionsomkostninger
(138)
I den betragtede periode faldt produktionsomkostningerne med 10 %.
Tabel 11
2008
2009
2010
UP
Produktionsomkostninger (EUR/ton)
3 578
3 583
3 514
3 230
Indeks (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Konklusion om skade
(139)
Undersøgelsen har vist, at skadesindikatorer, såsom produktionsmængde, kapacitet, salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder og beskæftigelsen, forværredes i løbet af den betragtede periode.
(140)
Skadesindikatorer vedrørende EU-producenternes finansielle resultater, såsom rentabilitet, investeringer og investeringsafkast, udviklede sig også negativt i den betragtede periode.
(141)
Samlet set nåede rentabiliteten aldrig et tilfredsstillende fortjenstniveau for erhvervsgrenen, og den forværredes endda i den betragtede periode. De fortsatte fald i EU-erhvervssektorens salgspriser betød, at erhvervsgrenen næsten ikke kunne opnå en fortjeneste.
(142)
Selv om EU-erhvervsgrenens produktivitet steg i løbet af den betragtede periode, skyldes dette primært dens betydelige indsats for at konkurrere mod den meget udbredte kinesiske dumpingimport.
(143)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 5.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(144)
I henhold til grundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, undersøgte Kommissionen, om dumpingimporten fra Kina havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betegnes som væsentligt. Andre kendte faktorer end dumpingimporten, som kan have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at en eventuel skade, der kan tilskrives disse faktorer, ikke blev tillagt dumpingimporten.
2. Dumpingimportens virkninger
(145)
Undersøgelsen viste, at EU-forbruget faldt med 12 % i den betragtede periode. Mens mængden af dumpingimport fra Kina faldt med ca. 9 %, steg markedsandelen for denne import samtidig. EU-erhvervsgrenens salgsmængde faldt endvidere med 20 %, og markedsandelen faldt fra 23 % i 2008 til 20,9 % i UP.
(146)
I perioden fra 2009 til slutningen af UP steg EU-forbruget, samtidig med at EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt, og dumpingimporten fra Kina, hvis markedsandel steg betydeligt i samme periode, steg.
(147)
Priserne for dumpingimporten fra Kina steg i den betragtede periode. Selv om de gennemsnitlige importpriser fra Kina steg med 18 % i den betragtede periode, lå de konstant væsentligt under EU-erhvervsgrenens salgspriser, navnlig i UP, og lagde derved pres på priserne på EU-markedet. Reduktionen i EU-erhvervsgrenens salgspriser på EU-markedet og dens rentabilitet kan således tilskrives det pristryk, som dumpingimporten fra Kina forvolder på EU-markedet. Faldet i EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger og beskæftigelsesniveau beviser den indsats, den har ydet for at modvirke denne import.
(148)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at tilstedeværelsen af import fra Kina og stigningen i markedsandelen for dumpingimport fra Kina til priser, som konstant lå under EU-erhvervsgrenens priser, har spillet en afgørende rolle for den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, hvilket navnlig afspejles i dens dårlige finansielle situation og forværringen af de fleste skadesindikatorer.
3. Andre faktorers indvirkning
(149)
Andre faktorer, der blev undersøgt i forbindelse med årsagssammenhæng, omfatter udviklingen i efterspørgslen på EU-markedet og dets segmentering, EU-erhvervsgrenens eksport, importen fra andre lande af den pågældende vare, konkurrencebegrænsende praksis på EU-markedet, forskelle i produktionsmetoder og markedet for brugte varer. Andre faktorer blev også analyseret.
3.1. Import fra andre tredjelande end det pågældende land
(150)
Importmængden fra andre tredjelande i den betragtede periode fremgår af nedenstående tabel. Mængde- og pristendenserne er baseret på oplysninger fra Eurostat:
Tabel 12
2008
2009
2010
UP
Importmængder fra alle andre tredjelande (ton)
100 971
81 464
81 602
88 706
Indeks (2008 = 100)
100
81
81
88
Markedsandel
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
2 378
2 354
2 591
2 522
Indeks (2008 = 100)
100
99
109
106
Importen fra Tyrkiet - mængde (ton)
36 952
33 275
32 887
40 553
Indeks (2008 = 100)
100
90
89
110
Markedsandel
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Gennemsnitlig importpris (EUR/ton)
2 027
2 014
2 171
2 058
Indeks (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Importen fra andre tredjelande faldt med 12 % i den betragtede periode, mens markedsandelen for denne import forblev ret stabil.
(152)
Det skal bemærkes, at de gennemsnitlige importpriser fra andre tredjelande steg med 6 % i den betragtede periode og konsekvent forblev højere end gennemsnitssalgsprisen for eksportsalget fra Kina (68 % højere i UP).
(153)
CCCLA bemærkede, at importen fra Tyrkiet steg med 8 % fra 2010-2011, idet prisen på import fra Tyrkiet angiveligt kun er ca. 20 % højere end prisen på import fra Kina.
(154)
Med hensyn til denne påstand viser en sammenligning af situationen ved begyndelsen og slutningen af den betragtede periode, at den pågældende importmængde fra Tyrkiet steg med 10 % eller 1,1 procentpoint, og at den gennemsnitlige pris på denne import forblev meget højere (37-60 %) end de kinesiske importpriser. Denne import repræsenterede på intet tidspunkt en markedsandel på mere end 5,6 %. Det kan derfor næppe konkluderes, at EU-erhvervsgrenens væsentlige skade skyldes den tyrkiske import.
(155)
Det konkluderes således på grundlag af ovenstående, at importen fra andre tredjelande ikke havde nogen væsentlig indvirkning på EU-erhvervsgrenens situation.
3.2. Markedssegmenter
(156)
En tysk sammenslutning af importører og nogle af dens medlemmer fremførte, at det pågældende marked for varer af keramisk materiale ud fra forbrugerpriser, kvalitet og salgskanaler er opdelt i mindst følgende tre segmenter: »premium« (høj kvalitet, høje priser), medium/lavt (medium/lav kvalitet, medium/lave priser) og specialvarer (f.eks. pyntegenstande, souvenirs, krukker og hotelporcelæn). Størstedelen af EU-produktionen sælges angiveligt på markederne for »premium«- og/eller specialvarer, mens den kinesiske import primært sælges på lavprismarkedet. EU-erhvervsgrenen henvender sig primært til specialbutikker frem for butikker, hvor standardforbrugere handler. Kinesisk import konkurrerer derfor ikke direkte med EU-produktionen.
(157)
Undersøgelsen bekræftede imidlertid ikke disse påstande. Den samme vare dækker for det første ikke visse varer, som disse parter henviser til, f.eks. varer, der alene har dekorative formål (se betragtning 50 og 51). Undersøgelsen viste for det andet, at EU-produktionen på nuværende tidspunkt er rettet mod alle markeder ligesom den kinesiske import. En relevant del af den kinesiske import hører faktisk ind under segmenterne for premium- og specialvarer. En britisk importør hævdede at importere premiumvarer fra Kina, mens en gruppe EU-virksomheder med produktionsinteresse i Kina også henviste til de meget høje priser, den havde på EU-markedet for sine stentøjsvarer med oprindelse i Kina.
(158)
Endelig henvises der til afsnit B.1.2 ovenfor, hvor det konkluderes, at alle typer af den pågældende vare og den samme vare skal betragtes som én og samme vare. Analysen bør således gennemføres for den pågældende vare og den samme vare. Enhver påstand vedrørende bestemte segmenter afvises derfor.
3.3. Forbrug og efterspørgsel
(159)
En europæisk sammenslutning af importører og detailhandlere og CCCLA påpegede et fald i efterspørgslen i Unionen. En importør uden for stikprøven fremførte, at efterspørgslen efter porcelæn, navnlig i tilbehørssortimenterne og i den private sektor, er faldet drastisk, og at den tilbageværende efterspørgsel er særdeles diversificeret. Flere parter fremførte ligeledes, at forbrugerne i dag som følge af den skiftende mode ønsker billig bordservice og billige køkkenartikler af keramisk materiale. Efter en grossists mening er markedet for kvalitetsvarer faldende og vil fortsat falde i de kommende år.
(160)
I henhold til ovennævnte europæiske sammenslutning af importører og detailhandlere kan faldet i EU-producenternes salg og produktion i den betragtede periode forklares ved dette fald i efterspørgslen.
(161)
CCCLA fremførte, at klagen viste betydelige svingninger i forbrugsniveauet i EU i den betragtede periode i overensstemmelse med de generelle makroøkonomiske forhold. I henhold til CCCLA udviklede skadesfaktorer sig parallelt med svingningerne i efterspørgslen på EU-markedet og andre markeder i den betragtede periode, og både EU-producenternes salg og den kinesiske import fulgte ændringerne i efterspørgslen.
(162)
En tysk sammenslutning af importører og nogle af dens medlemmer fremførte, at de kinesiske importtal efter udvidelsen af Unionen i 2004 og ophævelsen af importkontingenter for denne vare med virkning fra 1. januar 2005 viser en enorm efterspørgsel efter billigere bordservice på EU-markedet i perioden 2002-2005, som blev efterfulgt af et fald i perioden 2005-2010. EU-producenter var angiveligt ikke villige eller i stand til at imødekomme denne efterspørgsel.
(163)
Med hensyn til disse påstande henvises der for det første til afsnit B.1.2 ovenfor, hvor det konkluderes, at alle typer af den pågældende vare og den samme vare skal betragtes som én og samme vare. Enhver påstand om bestemte sortimenter er derfor ikke relevant, og analysen bør gennemføres for den pågældende vare og den samme vare.
(164)
For det andet modsiges påstanden om, at skadesfaktorer udviklede sig parallelt med svingninger i efterspørgslen på andre eksportmarkeder, af det forhold, at de stikprøveudvalgte EU-producenters eksport udviklede sig positivt i den betragtede periode.
(165)
For det tredje er forbruget som konkluderet i afsnit D.2 ovenfor faldet i den betragtede periode. Der var ingen dokumentation for, at EU-producenter ikke var villige og/eller i stand til at dække en enorm efterspørgsel efter billigere bordservice i Unionen. Tværtimod fastslog undersøgelsen, at EU-producenterne i hele den betragtede periode kunne imødekomme efterspørgslen efter forskellige typer, herunder billigere bordservice. Selv om der var tale om svingninger i forbrugsniveauet i Unionen i den betragtede periode, som kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens dårlige resultater på et vist tidspunkt, kan de ikke generelt anses for at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført i UP.
(166)
Påstandene blev derfor afvist.
3.4. EU-erhvervsgrenens eksport
(167)
I henhold til data fra Eurostat (eksportmængde) og EU-producenterne i stikprøven (gennemsnitlig eksportpris) udviklede EU-erhvervsgrenens eksport sig på følgende måde i den betragtede periode:
Tabel 13
2008
2009
2010
UP
Eksportmængde (tons)
90 968
73 502
83 091
88 105
Indeks (2008 = 100)
100
81
91
97
Gennemsnitlig eksportpris (EUR/ton)
3 136
2 983
3 462
3 125
Indeks (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
CCCLA bemærkede, at EU-producenternes eksport i henhold til klagen steg betydeligt i perioden 2009-2011. Denne part fremførte, at skadesfaktorerne udviklede sig negativt, da EU-producenternes eksport faldt. Skaden blev dermed forvoldt af en ugunstig udvikling i EU-erhvervsgrenens eksport.
(169)
I den sammenhæng bemærkes det først, at skadesundersøgelsen fokuserer på EU-erhvervsgrenens situation på EU-markedet. Evt. ændringer af eksportresultaterne har således ingen virkning på de fleste af ovennævnte indikatorer, f.eks. salgsmængde, markedsandel og priser. EU-erhvervsgrenens eksport kan for det andet tolkes som en metode til at kompensere for det faldende salg på EU-markedet, dvs. dér, hvor skaden påføres. Som ovennævnte tabel viser, faldt den samlede eksport fra EU for det tredje med 3 %. Endelig forblev eksportpriserne for de samarbejdsvillige producenter i stikprøven stabile i den betragtede periode.
(170)
Påstanden blev derfor afvist, og det konkluderes, at EU-erhvervsgrenens eksportresultater ikke forvoldte væsentlig skade.
3.5. Afskaffelse af importkontingenter
(171)
For de medlemsstater, der var medlem af EU på daværende tidspunkt, var varer med oprindelse i Kina henhørende under de KN-koder, der er nævnt i betragtning 55, indtil den 1. januar 2005 underlagt kvantitative grænser på i alt 84 473 tons i 2000, som gradvist blev hævet til 147 744 tons i 2004. Foreliggende statistikker viser, at importen af den pågældende vare i 2004 til de 27 lande, der nu er medlemsstater, udgjorde 173 809 tons. Da kontingenterne blev ophævet et år senere, steg denne import til 530 294 tons. Siden da, har den kinesiske import ikke været under 449 000 tons om året.
(172)
Hvad angår importkontingenternes indflydelse på skaden i den betragtede periode, bemærkes det indledningsvis, at der allerede var sket en betydelig omstrukturering på EU-markedet fra 2002 for at tage højde for de ændrede markedsforhold, idet kontingenterne gradvist blev hævet og ophævet tre år inden begyndelsen af den betragtede periode og seks år før begyndelsen af UP. Dette bekræftes af oplysninger fra en klager vedrørende lukninger og konkurser blandt europæiske producenter af bordservice af keramisk materiale. Som følge heraf var EU-erhvervsgrenen ved begyndelsen af den betragtede periode allerede omdannet til en formindsket og resultatorienteret sektor.
(173)
Det kan derfor hævdes, at virkningerne af ophævelsen af importkontingenter for den pågældende vare i 2005 kan have påvirket situationen for EU-erhvervsgrenen negativt inden begyndelsen af den betragtede periode. Selv om det er tilfældet, er det stadig dumpingimporten, der har forvoldt skaden i UP. Afskaffelsen af importkontingenterne med virkning fra 2005 bryder således ikke årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen blev påført i den betragtede periode og i UP.
3.6. Konkurrencebegrænsende praksis på EU-markedet
(174)
Flere parter fremførte, at skade forvoldes af konkurrencebegrænsende praksis på EU-markedet, og det fremførtes også, at denne antidumpingprocedure var blevet indledt for at tilbagevinde tab frembragt af bøder for illegale karteller. CCCLA anførte, at tilstedeværelsen af hemmelige aftaler på EU-markedet kan betyde, at oplysninger vedrørende skade (dvs. salgspriser, salgsmængder, markedsandel og fortjeneste) i både klagen og indsamlet under undersøgelsen er upålidelige, eftersom de ikke repræsenterer en situation, der afspejler de frie markedskræfter.
(175)
Det bemærkes på den ene side, at Kommissionen i 2010 pålagde 17 virksomheder inden for sektoren for badeværelsesudstyr og -inventar bøder for at have deltaget i et prisfastsættelseskartel i perioden 1992-2004, som berørte seks medlemsstater: Tyskland, Østrig, Italien, Frankrig Belgien og Nederlandene (8). De pågældende aktiviteter fandt sted inden den betragtede periode og vedrørte andre varer. Den eneste berørte virksomhed, der også var aktiv inden for sektoren for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale i den betragtede periode, anlagde desuden sag ved EU-Domstolen med henblik på annullation af bøden. Denne sag er stadig verserende. På den anden side iværksatte de tyske myndigheder en kartelundersøgelse af en række tyske producenter af bordservice i februar 2011. Resultatet af undersøgelsen er endnu ikke blevet offentliggjort af de tyske myndigheder, så der kan endnu ikke drages konklusioner heraf. Denne undersøgelse vedrører desuden kun én medlemsstat, mens EU-erhvervsgrenen spreder sig over flere lande. Påstandene blev derfor afvist.
(176)
Med hensyn til nogle parters henvisning til det forhold, at visse producenter i EU ændrede deres aktiviteter og blev importører af varer med oprindelse i Kina, er dette en forretningsmæssig beslutning, der ikke kan betegnes som konkurrencebegrænsende.
3.7. Produktionsmetoder
(177)
I henhold til visse parter bidrog EU-producenternes valg med hensyn til produktionsmetoder klart til EU-erhvervsgrenens skade. Disse parter understreger, at EU-producenternes produktionsmetoder er langt mindre effektive end de kinesiske. EU-producenternes produktionsmetoder er fuldautomatiske, hvilket medfører høje omkostninger til omstilling i forbindelse med små serier, dyr fremstilling af støbeforme, dyrere råmaterialer og højere energiomkostninger som følge af den dobbelte brændingsproces. I modsætning til EU-producenterne arbejder kinesiske producenter desuden efter ordre, har lavere lageromkostninger og sælger hele deres produktion i partier uden klasseinddeling og i kombination med rabatter. Også omkostningerne til overføringsbilleder til dekoration i glasuren er næsten dobbelt så høje i EU. Andre parter fremhævede på den anden side EU-produktionsmetodernes effektivitet i forbindelse med f.eks. store serier.
(178)
Undersøgelsen viste, at der forekommer relevant teknologioverførsel i hele verden. Der kunne ikke konstateres en forbindelse mellem en specifik produktionsmetode og gode forretningsresultater. Det kunne heller ikke fastlægges, om valget af en bestemt produktionsmetode var vigtigt nok til at kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
3.8. Markederne for brugte varer
(179)
I henhold til en ikkestikprøveudvalgt importør er husstandene blevet mindre i de seneste årtier og afhænder overflødige genstande via loppemarkeder, webauktioner og andre former for markeder for brugte varer. For denne part dækker brugt bordservice og brugte køkkenartikler en betydelig del af den nuværende efterspørgsel, og brugte varer konkurrerer direkte med nyproducerede varer. Den ikkestikprøveudvalgte importør indgav dokumentation for webauktionsværdien af flere sortimenter fra velkendte tyske porcelænsproducenter.
(180)
Der kunne dog ikke findes et rimeligt grundlag for at ekstrapolere mængderne og priserne fra en tysktalende platform med meget specifikke sortimenter fra tre tyske virksomheder til andre EU-lande eller varesortimenter. Det var derfor ikke muligt at kvantificere dette marked, og det kunne ikke fastlægges, om salget af brugte varer var vigtigt nok til at kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
3.9. Den økonomiske krise
(181)
I henhold til CCCLA skyldes den påståede skade indvirkningen af finanskrisen, den økonomiske recession og statsgældskrisen på forbrugernes budgetter. CCCLA fremfører, at klagerne er rentable på driftsniveau, og at tabene i regnskaberne skyldes finansiel spekulation (f.eks. tab på aktie- eller statsobligationsmarkederne) og ikkedriftsmæssige udgifter som følge af finanskrisen.
(182)
Den økonomiske krise kan forklare det lavere forbrug i en del af den betragtede periode. Det skal dog bemærkes, at i en situation med faldende forbrug i den betragtede periode og i en situation med stigende forbrug i perioden mellem 2009 og UP opnåede lavprisdumpingimport gode resultater i modsætning til EU-erhvervsgrenen.
(183)
Undersøgelsen viser klart, at dumpingimporten fra Kina har forværret virkningerne af den økonomiske afmatning. Selv ikke under den generelle økonomiske fremgang var EU-erhvervsgrenen i stand til at genvinde betydelige salgsmængder og tabte betydelige markedsandele i løbet af den betragtede periode, mens den kinesiske dumpingimport fik endnu større markedsandele.
(184)
Selv om den økonomiske krise kan have bidraget til EU-erhvervsgrenens dårlige overordnede resultater, kan den ikke generelt anses for at være af en sådan beskaffenhed, at den bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt i UP.
3.10. Andre faktorer
(185)
En sammenslutning påpegede andre faktorer, som angiveligt kunne bryde årsagssammenhængen. Denne part henviste til konkurrencen inden for EU (idet priserne i EU varierer betydeligt) og til EU's arbejdsmiljøkrav, der er strengere og derved medfører højere produktionsomkostninger. Andre nævnte faktorer omfattede nogle kinesiske producenters forfalskninger og eksistensen af ikketoldmæssige hindringer på en række markeder uden for EU, der hindrer EU-producenternes eksport.
(186)
Hvad angår konkurrencen inden for EU, påviste undersøgelsen ingen forbindelse mellem skaden, EU-producenternes beliggenhed og priserne i den pågældende medlemsstat. Med hensyn til EU's arbejdsmiljøkrav gælder de for EU-producerede og importerede varer og påvirker dermed alle virksomheders priser. Eftersom der ikke blev fremlagt dokumentation for påstanden om forfalskning, kunne virkningerne af denne påstand ikke analyseres. Påstanden om eksistensen af ikketoldmæssige hindringer på en række markeder uden for EU kunne ikke imødekommes. Sådanne hindringer kunne forhindre EU-producenter i at udnytte deres eksportmuligheder, men de har ingen indvirkning på det faldende salg på EU-markedet, dvs. dér, hvor skaden påføres.
(187)
CCCLA påpegede andre faktorer, dvs. mangler på uddannet arbejdskraft i EU og selvforskyldt skade, idet nogle EU-producenter importerer den pågældende vare. Ud fra de foreliggende oplysninger konkluderes det dog, at hele EU-erhvervsgrenen generelt befandt sig i en dårlig situation, og at det forhold, at antallet af forretningsmodeller er blevet udvidet, ikke forvolder skade på EU-erhvervsgrenen og i stedet bør tolkes som en løsning, der kan kompensere for det faldende salg på EU-markedet. Hvad angår manglen på uddannet arbejdskraft inden for sektoren for bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale i EU, var der ingen interesserede parter med hjemsted i EU, der påstod at være berørt af dette problem.
(188)
En importør opfordrede institutionerne til at analysere indvirkningen af andre typer bordservice og køkkenartikler, f.eks. plast, aluminium, melamin og glas. Der blev dog ikke fremlagt oplysninger, der underbyggede påstanden. Undersøgelsen nåede ikke frem til resultater vedrørende dette spørgsmål.
(189)
Nogle parter kæder den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen, sammen med EU-erhvervsgrenens situation før den betragtede periode. I den henseende påstod flere importører, at nedgangen for EU-erhvervsgrenen begyndte allerede i perioden 1975-2002. Kommissionens analyse kunne dog ikke gå så langt tilbage bl.a. på grund af manglende data for denne periode. Dette gjaldt også for et andet forhold, der gjorde sig gældende længe inden den betragtede periode, nemlig den statsstøtte, som den tyske porcelænsindustri modtog, og som i henhold til en importør, der ikke indgik i stikprøven, beviser, at EU-erhvervsgrenen ikke forbedrede sin effektivitet (9).
(190)
Undersøgelsen af de andre kendte faktorer, som kunne have forårsaget skade for EU-erhvervsgrenen, afslørede, at disse faktorer ikke synes at være af en sådan beskaffenhed, at de bryder årsagssammenhængen mellem dumpingimporten fra Kina og den skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
4. Konklusion om årsagssammenhæng
(191)
På baggrund af ovenstående analyse, hvor der blev behørigt skelnet mellem alle de kendte faktorer, der har betydning for EU-erhvervsgrenens situation, og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten, konkluderes det foreløbigt, at dumpingimporten fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 6.
F. UNIONENS INTERESSER
1. Indledende bemærkninger
(192)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 21 blev det undersøgt, om der til trods for de foreløbige konklusioner vedrørende skadevoldende dumping var tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i EU's interesse at indføre foreløbige antidumpingforanstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev analyseret på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, herunder EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
2. EU-erhvervsgrenens interesser
(193)
EU-erhvervsgrenen består af over 200 producenter, som har produktionsanlæg i forskellige EU-medlemsstater, og som havde over 25 000 direkte beskæftigede i produktion og salg af den samme vare i UP.
(194)
Undersøgelsen fastslog, at EU-erhvervsgrenen har lidt væsentlig skade som følge af dumpingimporten fra det pågældende land i undersøgelsesperioden. Skadesindikatorer vedrørende EU-producenternes finansielle resultater, såsom produktion, rentabilitet og investeringsafkast, udviklede sig navnlig negativt i den betragtede periode. SMV'er blev påført størst skade. I den betragtede periode har de været underskudsgivende siden 2010. Hvis der ikke indføres foranstaltninger, vurderes det, at den indsats, som sektoren allerede har ydet, ikke vil være tilstrækkelig til at sikre en genopretning af EU-erhvervsgrenens finansielle situation, som i så fald kan blive yderligere forværret.
(195)
Resultaterne af denne undersøgelse påvirkes ikke af det forhold, at visse EU-producenter klarer sig bedre end andre, eller af situationen for EU-erhvervsgrenen inden den betragtede periode.
(196)
Det forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil genskabe effektiv og loyal konkurrence på EU-markedet. Dette vil igen have positive virkninger for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og rentabilitet.
(197)
Hvis foranstaltninger indføres, fremførte nogle importører, at den pågældende vare vil blive erstattet af andre typer varer (end bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale produceret i EU), f.eks. tekstiler (som gaveartikler) eller bordservice af plast, hvilket vil gavne andre sektorer end den keramiske. Undersøgelsen kunne imidlertid ikke bekræfte, at en sådan substitution vil være betydelig.
(198)
Det blev derfor konkluderet, at indførelsen af midlertidige antidumpingforanstaltninger over for importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Kina vil være i EU-erhvervsgrenens interesse.
3. Ikke forretningsmæssigt forbundne importørers interesser
(199)
Som nævnt i betragtning 4 ovenfor blev der anvendt stikprøver som følge af det tilsyneladende store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører.
(200)
I UP hentede de stikprøveudvalgte importører primært deres vare fra det pågældende land og beskæftigede omkring 350 personer i import og videresalg af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. De var aktive inden for forskellige varetyper, der varierede fra gaveartikler i porcelæn over mærkevarefajance til almindeligt bordservice til privat brug. Deres grad af samarbejdsvilje varierede. De to største importører i stikprøven, der også driver større detailforretninger, fremlagde ikke udførlige oplysninger om rentabilitet og margenen mellem indkøbs- og detailpriser til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder, og en af dem nægtede at fremlægge sine regnskaber. Disse parter oplyste kun indkøbs- og/eller salgspriser ved overførsel. Selv om Kommissionen anmodede derom flere gange, fik man ikke fyldestgørende oplysninger, der kunne bruges til at beregne en repræsentativ importørs brutto- og nettomargen for den pågældende vare for stikprøven som helhed.
(201)
Data fremlagt af de to importører/detailhandlere i stikprøven gjorde det heller ikke muligt at beregne detailhandlernes brutto- og nettofortjenstmargen for den pågældende vare, da oplysningerne var mangelfulde i mange henseender. På grundlag af samarbejdet med importørerne i stikprøven var det derfor ikke muligt at fastslå EU-leverandørkædens evne til at absorbere den foreslåede antidumpingtold og dermed indvirkningen af en sådan told på detailprisen og således forbrugerne.
(202)
Hvad angår importører, oplyste langt de fleste importører, som besvarede stikprøvespørgsmålene til importører, for det første en bruttomargen mellem indkøbsprisen og prisen ved videresalg, der varierede mellem 50 % og 200 %. De kontrollerede tal fra rene importører i stikprøven bekræfter, at sådanne bruttomargener er repræsentative. Offentligt tilgængelig dokumentation viser for det andet, at leverandørkæden i Unionen (dvs. importører og efterfølgende kanaler) fuldt ud kan absorbere en antidumpingtold af den foreslåede størrelse, uden at det bringer de pågældende erhvervsdrivendes levedygtighed i fare. I henhold til en nylig publikation (10) vil et kinesisk krus af keramisk materiale, som købes af EU-distributører for 0,70 USD, blive solgt for 3,50 USD i detailhandelen i EU, dvs. en fortjeneste på mere end 150 % til distributøren/detailhandleren. I dette scenarie vil den foreslåede antidumpingtold for størstedelen af importen medføre en ekstraafgift på 0,16 EUR (og 0,36 EUR for ikkesamarbejdsvillige producenter) for EU-leverandørkæden, som generelt vil få en bruttomargen på 2,08 EUR for denne vare. I henhold til CBI-markedsundersøgelsen fra 2009 om bordservice, køkkenartikler osv., som er nævnt i betragtning 111 ovenfor, varierer forholdet endvidere mellem prisen cif EU's grænse og forbrugerprisen mellem 2,6 og 5,3 (11). Endelig har importørerne/detailhandlerne i stikprøven ikke på noget tidspunkt tilkendegivet, at de vil udelukke bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale fra deres import eller salg, hvis der indføres antidumpingtold.
(203)
På baggrund af ovennævnte, og da der ikke indtil videre er fremskaffet andre pålidelige oplysninger i denne undersøgelse, vurderes det foreløbigt, at distributionskæden generelt, herunder importører, sandsynligvis kan absorbere stigningen i cif-priser på det foreslåede niveau uden væsentlige problemer, og at forbrugerne sandsynligvis ikke vil opleve prisstigninger. Interesserede parter opfordres dog igen udtrykkeligt til at fremlægge yderligere, omfattende og kontrollerbare data om dette forhold, som kan understøtte den videre analyse af indvirkningen af foranstaltninger på leverandørkæden og i sidste ende forbrugerne i næste fase af denne procedure.
(204)
Tilkendegivelser om EU's interesser blev modtaget fra mere end 20 ikkestikprøveudvalgte importører, primært små virksomheder, en europæisk og international handelssammenslutning, en svensk sammenslutning af importører og detailhandlere, en nederlandsk sammenslutning af importører fra Fjernøsten og en sammenslutning af importører med base i Tyskland. Importørerne udtrykte alle bekymring for, at foranstaltningerne ville medføre stigninger i importpriserne, (delvis) indskrænkning af deres virksomhed og dermed en negativ indvirkning på dem generelt med hensyn til margener, rentabilitet mv. Disse argumenter kunne ikke imødekommes på grundlag af konklusionerne i næste betragtning og betragtning 201.
(205)
Flere importører tilkendegav, at der ville gå flere arbejdspladser tabt hos dem, hvis foranstaltningerne blev indført, end der ville blive reddet hos EU-producenterne. Dette modsiges dog af andre bemærkninger fra importører, hvoraf det fremgår, at de muligvis ville erstatte varer af keramisk materiale med varer af andre materialer (f.eks. tekstiler til gaver), eller at de ville være villige til at indkøbe mere i EU.
(206)
Den svenske sammenslutning vurderede, at foranstaltninger ville have negative økonomiske virkninger for importørerne i form af betydelige omkostninger til leverandørskift og administration, hvis de skulle finde alternativer til den kinesiske import. En europæisk og international handelssammenslutning påpegede, at det er vanskeligt at skifte leverandører, fordi importørerne havde foretaget store investeringer i dem. Dette er dog tilsyneladende ikke et væsentligt problem for nogle importører, der foretrækker at kunne skifte forsyningskilder. Vareudbud og forbrugsmønstre i Unionen ændrer sig i takt med moden, og omkostninger til udvikling af nye varer (fra nye leverandører) er derfor en naturlig del af denne sektor.
(207)
Flere importører, der ikke indgik i stikprøven, fremførte, at EU-producenter ikke ønsker at producere varer under andre varemærker. Dette modsiges dog af resultatet af undersøgelsen med hensyn til stikprøveudvalgte EU-producenter (som viste, at de producerer mærkevarer for tredjeparter), af bemærkningen fra en anden importør og af det forhold, at flere importører, som distribuerer varer under eget mærke, indkøber en del af deres sortiment inden for EU.
(208)
En importør, der ikke indgik i stikprøven, udtrykte sin manglende vilje til at dele produktionsidéer, varedesign og intern udvikling med visse konkurrerende EU-producenter af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. Undersøgelsen viste dog ikke, at dette synspunkt deles generelt af importørerne. Det skal bemærkes, at den pågældende importør var part i en retstvist med visse tyske producenter, og at en del af vedkommendes sortiment var i direkte konkurrence med EU-producenters sortiment.
(209)
Nogle importører fremførte, at de ikke kan indkøbe varer fra EU-producenter på grund af deres højere omkostninger, manglende kapacitet til at levere håndfremstillede varer, manglende mulighed for at tilbyde små produktionsserier, manglende fleksibilitet, mangel på hensigtsmæssig organisation, der kan betjene store detailhandlere, som udbyder mange varer, og/eller mangel på visse produktionsprocesser, kvaliteter, dekorationstyper eller former. Disse parter fremførte, at problemerne var særligt udtalte i forbindelse med håndfremstillede varer og tilbudsorienterede varer (f.eks. lervarer), visse mærkevarer, der sælges under licens, produktion af visse registrerede brugsmønstre og specialvarer til f.eks. hotelbranchen (f.eks. porcelænsvarer i store mængder). Nogle påstod, at der ikke fandtes alternativer til import fra Kina. Undersøgelsen viste dog, at de fleste importører, der gav sig til kende, indkøber bordservice og/eller køkkenartikler af keramisk materiale fra flere kilder, herunder EU-producenter, i mange forskellige sortimenter og kvaliteter. EU-producenter tilbyder desuden et bredt udvalg af varer og har produktionskapacitet til at sælge mere på EU-markedet.
(210)
Det kan generelt konkluderes, at indførelsen af foranstaltninger muligvis vil få negative virkninger for visse importørers økonomiske situation. Denne negative virkning forventes imidlertid ikke at få stor økonomisk betydning for importørernes situation i almindelighed. Det forventes generelt, at de (delvist) kan støtte prisstigningerne og/eller (delvist) overføre tolden til deres kunder (dvs. grossister, distributører eller detailhandlere), netop fordi tolden påvirker den største kilde på markedet. For importører, der gav sig til kende, og som samtidig er detailhandlere, viste undersøgelsen, at den pågældende vare repræsenterer en meget lille andel af deres samlede virksomhed. Det var ikke muligt ved hjælp af oplysningerne fra disse parter at beregne, i hvor høj grad de kan absorbere en prisstigning som følge af de foreslåede toldsatser, men som forklaret i betragtning 201-202 viser de oplysninger, der er fremlagt indtil videre, imidlertid ikke, at de ikke vil være i stand til det.
(211)
Det konkluderes derfor foreløbigt, at indførelsen af foranstaltninger på de foreslåede niveauer ikke vil have væsentlige negative virkninger for ikke forretningsmæssigt forbundne importører af den pågældende vare.
4. Andre branchers interesser
(212)
Flere importører hævdede, at indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis vil have negativ indflydelse på importørernes forretningspartnere, der varierede fra færdiggørelses- og dekorationsfirmaer til grossister, distributører og detailhandlere. I den forbindelse påstod de, at indførelsen af foranstaltninger kunne forårsage tab af flere arbejdspladser i deres »satellitvirksomheder«, f.eks. designere eller logistikfirmaer, end det antal arbejdspladser, der kunne bevares/skabes af EU-erhvervsgrenen. Nogle importører fremførte også, at branchen for gaveartikler, reklamebranchen, hotel- og restaurationsbranchen og kommercielle forbrugere generelt også vil blive direkte berørt af en mangel på varer. Dette vil på kort tid føre til øget priskonkurrence blandt store discount-forretninger. Institutioner, der normalt har stramme budgetter, f.eks. plejeinstitutioner, vil også blive ramt. Nogle parter fremførte endvidere, at antidumpingforanstaltninger vil medføre mangel på råmaterialer til kunstnerisk og kreativt arbejde, der f.eks. udføres af porcelænsmalere eller værksteder.
(213)
Det vurderes, at alle disse påstande er ubegrundede. Disse importørers påstande modsiges på den ene side af deres egne bemærkninger, hvori de tilkendegiver, at de muligvis vil erstatte varer af keramisk materiale med varer af andre materialer (f.eks. tekstiler til gaver), således at de under alle omstændigheder benytter deres sædvanlige forretningspartnere, der er nævnt ovenfor. Det må desuden forventes, at indførelsen af foranstaltninger vil være en fordel for EU-erhvervsgrenens »satellitvirksomheder«. Undersøgelsen kunne på den anden side ikke konkludere, at der vil opstå mangel på varer, hvis importen fra Kina skulle konkurrere til ikkedumpingpriser. Foranstaltningerne er udformet og forventes at fungere, således at de skaber ensartede vilkår for alle leverandører af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale og ikke uberettiget begrænser importen fra det pågældende land. Hvad angår den omtalte forøgelse af priskonkurrencen, kan dette også ses som en positiv virkning, f.eks. for institutioner, der normalt har stramme budgetter, f.eks. plejeinstitutioner.
(214)
Den svenske sammenslutning vurderede, at foranstaltninger ville have en negativ økonomisk indvirkning på grossist- og detailsektoren i Sverige. Den anslog et fald i beskæftigelsen på 2-3 % (mere for unge) og i importen på 20 %. Denne virkning forekommer dog overvurderet. Det skal i den forbindelse bemærkes, at ingen af de importører, der samtidig er detailhandlere, og som fremsatte bemærkninger i forbindelse med undersøgelsen, tilkendegav, at varen som helhed vil blive udelukket fra deres varesortiment, hvis der indføres antidumpingtold. En af disse parters beskæftigelsesfremskrivelser ved indførelse af foranstaltninger er grundlæggende de samme som fremskrivelserne, hvis der ingen foranstaltninger indføres.
(215)
CCCLA pegede på en dansk undersøgelse, som viser, at for hver euro, EU-producenter tjener ved handelsbeskyttelse, skal brugervirksomhederne i EU betale op til over 60 gange så meget. Denne bemærkning er dog meget generel og vedrører ikke specifikt denne undersøgelse, og det dokumenteres ikke i undersøgelsen, at dette faktisk ville være en konsekvens.
(216)
En leverandør af særlige detailkampagner til store detailhandlere i hele verden fremførte, at dennes virksomhed krævede store mængder i korte perioder til detailkampagner, der løb over få måneder. I henhold til denne part, som køber to tredjedele af sine varer i Asien, primært Kina, vil en betydelig told ødelægge vedkommendes mulighed for at sælge til kampagnepriser i fremtiden. Det må anerkendes, at antidumpingtold kan påvirke en sådan virksomhed negativt. Formålet med tolden er dog ikke at udelukke kinesiske varer fra markedet. I de sidste tre år dækkede EU-producenter desuden 33 % af det, som den pågældende part betegner som den flygtige efterspørgsel.
(217)
Det konkluderes derfor på dette foreløbige stadium, at fordelene ved at forhindre skade i den resterende del af denne undersøgelsesperiode gennem indførelsen af midlertidige foranstaltninger for import af den pågældende vare overskygges af de potentielle negative virkninger for andre brancher.
5. Forbrugernes (husholdningernes) interesser
(218)
Der indkom ikke bemærkninger fra parter, som repræsenterer slutbrugernes interesser, f.eks. forbrugersammenslutninger.
(219)
På baggrund af offentligt tilgængelige data, jf. betragtning 201 ovenfor, konkluderes det foreløbigt, at foranstaltninger på det foreslåede niveau vil blive absorberet af leverandørkæden og derfor ikke vil medføre højere priser for forbrugerne på detailniveauet.
(220)
I henhold til CCCLA og flere parter, der repræsenterer importørers og detailhandleres interesser, vil EU's forbrugere lide mest, hvis der indføres antidumpingtold. I EU repræsenterer lavindkomstforbrugere den største andel af forbrugerne, som vil opleve et mere begrænset udvalg og højere priser uden merværdi og endda på et tidspunkt med en skrøbelig EU-økonomi. Denne vare har angiveligt psykologiske prisgrænser, og hvis de overskrides, undlader forbrugerne at købe. Nogle typer af varen ville forsvinde fra markedet eller blive erstattet af andre materialer, f.eks. plast, melamin, metal eller træ. Generelt ville disse varer være mere skadelige for miljøet. Det fremførtes også, at udvalget vil blive begrænset, da den pågældende import, som dækker mere end 60 % af efterspørgslen, vil blive fjernet fra EU-markedet, mens manglen på varer vil hæve priserne. Nogle parter fremførte ligeledes, at kunder handler i deres nærmiljø, men at EU-producenter ikke kan eller vil levere lavprisvarer til lokale forretninger. Tyske producenter, der kan tilbyde større standardmængder til lav pris, kan ikke dække EU-markedet, som kræver variation i overensstemmelse med skiftende mode og tendenser. I nogle bemærkninger understreges det, at - selv om kinesisk import forbliver på EU-markedet - vil det sandsynligvis være i væsentligt lavere mængder og til betydeligt højere priser som følge af højere lønninger i Kina og den ekstra told. Det fremførtes også, at denne vare ikke vil blive en del af kommende generationers kultur, hvis den ikke er økonomisk overkommelig.
(221)
Med hensyn til påstande vedrørende et mere begrænset udvalg viste undersøgelsen, at EU-erhvervsgrenen tilbyder et meget bredt varesortiment, der er målrettet mod forskellige markedssegmenter og distributionskanaler. Det forventes, at foranstaltninger vil hjælpe EU-erhvervsgrenen med at udnytte sit fulde potentiale og yderligere udvikle markedet med sine varer. Ingen af de importører, der samtidig er detailhandlere, tilkendegav, at de ville overveje helt at fjerne varen fra deres sortiment, hvis der indføres antidumpingtold.
(222)
Hvad angår påstanden om højere priser, har undersøgelsen til formål at skabe ensartede vilkår - ikke at udelukke kinesiske varer fra EU-markedet. Der kunne ikke objektivt fastlægges prisgrænser for, hvornår forbrugerne ikke længere vil købe denne varetype. Eftersom importører ofte er bundet af prislister i mindst ét år, forventes det generelt ikke, at de kan overføre prisstigningen til deres kunder på kort sigt. I betragtning af foranstaltningernes niveau og den betydelige forskel mellem importprisen og prisen ved videresalg er det desuden vigtigere, at brugere og forbrugere sandsynligvis ikke vil komme til at betale væsentligt højere priser - tolden beregnes ud fra cif-importprisen, og detailpriserne er et produkt af importprisen. Tolden vil derfor sandsynligvis blive absorberet af leverandørkæden fra importøren til den endelige forbruger. Hvis der sker prisstigninger, vil de være små og ikke påvirke forbrugernes valg. Det forventes ikke, at antidumpingforanstaltninger vil få kommende generationer til at undlade at købe bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale. Det bemærkes endvidere, at undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen kan tilbyde konkurrencedygtige priser.
(223)
Det kunne heller ikke konkluderes, at foranstaltninger vil have en væsentlig indvirkning på de materialer, der anvendes til bordservice og køkkenartikler. Typen af materiale er ikke altid den vigtigste faktor, når der f.eks. vælges en gaveartikel af keramisk materiale. Det er dog klart, at materialer ikke altid kan udskiftes. EU-lovgivningen vedrørende materialer bestemt til kontakt med fødevarer omfatter f.eks. visse krav til materialer, der kommer i kontakt med fødevarer. Det skal også bemærkes, at en veletableret importør, der også er detailhandler, mener, at folk fortsat vil spise af keramiske tallerkener og ikke tallerkener fremstillet af andre materialer, og vedkommendes udvidelsesplaner er tilpasset dette.
(224)
Påstandene vedrørende forsyningsproblemer kan ikke godtages, fordi etablering af lige vilkår med retfærdige priser ikke er det samme som helt at fjerne import fra Kina. Tværtimod forventes det, at aktører fra hele verden vil få gavn af en mere retfærdig handelssituation. EU-erhvervsgrenen kan på den anden side dække en tredjedel af det samlede EU-forbrug på nuværende tidspunkt, og det blev konstateret, at dette ikke vil påvirke importen fra Kina, selv om det sker uden dumpingpriser. Både EU-erhvervsgrenens eksportresultater og den kendsgerning, at den ikke udnyttede hele sin kapacitet i den betragtede periode, viser, at EU-producenterne kunne sælge mere på EU-markedet, hvis importdumping blev afskaffet. Sidst, men ikke mindst, er Kina ikke den eneste kilde til import til EU.
(225)
Både en dansk undersøgelse, der nævnes af CCCLA, og svensk forskning, der nævnes af en svensk sammenslutning, viser, at antidumpingforanstaltninger generelt påvirker omkostningerne for forbrugerne. Disse bemærkninger er dog meget generelle, og de vedrører ikke specifikt denne undersøgelse, og det dokumenteres ikke i undersøgelsen, at dette netop ville være en konsekvens.
(226)
På baggrund af ovenstående konkluderes det foreløbigt, at indførelsen af foranstaltninger som helhed ikke vil få nogen betydelige virkninger for forbrugere, som f.eks. husholdninger.
6. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(227)
I lyset af ovenstående blev det ud fra de tilgængelige oplysninger om Unionens interesser foreløbigt konkluderet, at der overordnet set ikke er tvingende grunde til ikke at indføre midlertidige foranstaltninger over for importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale med oprindelse i Kina.
(228)
Denne konklusion opvejes ikke af hensyn fremført af flere parter, nemlig at antidumpingtold generelt modvirker deres indsats for at overføre bestemte EU-værdier til lande uden for EU, f.eks. forbedring af arbejdsmarkedsstandarderne hos leverandører, børnearbejde, miljøprogrammer eller generelle udviklingsprogrammer. Disse forhold underminerer ikke målet om at skabe åben og retfærdig handel gennem forsvaret af EU-produktionen mod internationale fordrejninger af handelen, f.eks. dumping, ved hjælp af handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger i overensstemmelse med EU-lovgivningen og WTO's regler.
(229)
Denne foreløbige vurdering kan imidlertid kræve en yderligere omhyggelig analyse under hensyntagen til eventuelle bemærkninger fra de interesserede parter.
G. MIDLERTIDIGE ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
1. Skadestærskel
(230)
På baggrund af konklusionerne om dumping, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres midlertidige antidumpingforanstaltninger for at hindre, at der forvoldes EU-erhvervsgrenen yderligere skade ved dumpingimport.
(231)
For at fastlægge omfanget af disse foranstaltninger blev der taget hensyn til de konstaterede dumpingmargener og den told, som er nødvendig for at afhjælpe den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(232)
Ved beregningen af den told, som er nødvendig for at afhjælpe virkningerne af skadevoldende dumping, blev det fastslået, at enhver foranstaltning bør give EU-erhvervsgrenen mulighed for at dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare i Unionen, som det med rimelighed kan forventes for en erhvervsgren af denne type i sektoren under normale konkurrencevilkår, dvs. en situation uden dumpingimport. Som forklaret i betragtning 134 ovenfor kan en fortjenstmargen på 6 % af omsætningen foreløbigt anses for et passende minimum, som EU-erhvervsgrenen kunne have forventet at opnå uden den skadevoldende dumping.
(233)
På dette grundlag blev der beregnet en ikkeskadevoldende pris for EU-erhvervsgrenen på samme vare. Den ikkeskadevoldende pris blev beregnet ved at trække den faktiske fortjenstmargen fra prisen, ab fabrik, og lægge ovennævnte fortjenstmargen på 6 % til den således beregnede nulpunktssalgspris for EU-erhvervsgrenen.
(234)
Den nødvendige prisforhøjelse blev derefter fastsat på grundlag af en sammenligning mellem de samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenters vejede gennemsnitlige importpris som fastsat ved beregningen af underbud og den ikkeskadevoldende pris for de varer, som EU-erhvervsgrenen solgte på EU-markedet i UP. Forskelle som følge af denne sammenligning blev dernæst udtrykt som en procentdel af den gennemsnitlige cif-importværdi.
2. Midlertidige foranstaltninger
(235)
Ud fra ovenstående bør der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 7, stk. 2, indføres en midlertidig antidumpingtold på importen med oprindelse i Kina svarende til enten dumping- eller skadesmargenen, afhængigt af hvad der er lavest, i henhold til reglen om den lavest mulige told.
(236)
Antidumpingtolden blev i dette tilfælde fastlagt på et niveau svarende til dumpingmargenerne, jf. ovenstående.
(237)
De individuelle antidumpingtoldsatser, der er anført i denne forordning, blev fastsat ud fra konklusionerne i denne undersøgelse. De afspejler derfor den situation, som i forbindelse med undersøgelsen blev konstateret for disse virksomheder. Disse toldsatser finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) udelukkende anvendelse på import af varer med oprindelse i Kina og fremstillet af virksomhederne og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af forordningen, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundne med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(238)
Alle anmodninger om anvendelse af denne individuelle told for virksomheder (f.eks. efter ændring af den pågældende enheds navn eller oprettelse af nye produktions- eller salgsenheder) indgives omgående til Kommissionen (12) med alle relevante oplysninger, især om ændringer i virksomhedens aktiviteter i forbindelse med produktion, hjemmemarkeds- og eksportsalg i tilknytning til f.eks. den pågældende navneændring eller den pågældende ændring i produktions- og salgsenheder. Om fornødent vil forordningen blive ændret ved en ajourføring af listen over virksomheder, der er omfattet af individuel told.
(239)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør resttoldsatsen ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke eksporterede til Unionen i undersøgelsesperioden.
(240)
En part ønskede, at eventuelle foranstaltninger blev indført i form af en mindstepris. Parten anførte, at værditold især ville ramme kunder, der køber importerede varer af høj kvalitet og/eller med høj vægt. Undersøgelsen viste dog, at ingen anden form for foranstaltninger ville være mere velegnet under hensyntagen til udbuddet af varer henhørende under varedækningen.
(241)
Ud fra ovenstående fastsættes dumping- og skadesmargenerne og den midlertidige told som følger:
Virksomhed
Dumpingmargen
Skadesmargen
Midlertidig told
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd og Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd og Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Import & Export Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd og CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd, Shandong Silver phoenix Co., Ltd, Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd og Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Alle andre samarbejdsvillige eksporterende producenter
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Alle andre virksomheder
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. AFSLUTTENDE BESTEMMELSE
(242)
I overensstemmelse med god administrativ praksis bør der fastsættes en periode, inden for hvilken de interesserede parter, som gav sig til kende inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen, kan fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt. De konklusioner, der ligger til grund for indførelse af told i denne forordning, er foreløbige og kan tages op til fornyet overvejelse med henblik på indførelse af en endelig foranstaltning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en midlertidig antidumpingtold på importen af bordservice og køkkenartikler af keramisk materiale, ekskl. knive, med oprindelse i Kina henhørende under KN-kode ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 og ex 6912 00 90 (Taric-kode 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 og 6912009010).
2. Den midlertidige antidumpingtold på nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af nedenstående virksomheder fastsættes til følgende:
Virksomhed
Told
Taric-tillægskode
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Virksomheder opført i bilag I
26,6 %
B354
Alle andre virksomheder
58,8 %
B999
3. Anvendelsen af de midlertidige antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for alle andre virksomheder.
4. Den i stk. 1 omhandlede vares overgang til fri omsætning i Den Europæiske Union er betinget af, at der stilles sikkerhed svarende til den midlertidige told.
5. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
1. Interesserede parter kan anmode om fremlæggelse af de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der ligger til grund for vedtagelsen af denne forordning, fremføre deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt af Kommissionen inden for en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse, jf. dog artikel 20 i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009.
2. I medfør af artikel 21, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1225/2009 kan de interesserede parter inden for en frist på en måned efter datoen for denne forordnings ikrafttrædelse fremsætte bemærkninger til dens anvendelse.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1 i denne forordning anvendes i en periode på seks måneder.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 14. november 2012.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1072/2012,
annettu 14 päivänä marraskuuta 2012,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä16 päivänä helmikuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’asianomainen maa’ tai ’Kiina’, peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa unioniin.
(2)
Menettely pantiin vireille, kun Euroopan unionin tuottajat, jäljempänä ’valituksen tekijät’, joiden tuotanto muodostaa yli 30 prosenttia keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaistuotannosta unionissa, olivat 3 päivänä tammikuuta 2012 tehneet valituksen EU:n tuottajien puolesta. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn panemiseksi vireille.
2. Menettelyn osapuolet
(3)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn vireillepanosta valituksen tekijöille, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa ja niille tuojille, kauppiaille, käyttäjille, tavarantoimittajille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Kiinan edustajille. Komissio ilmoitti asiasta myös tuottajille Venäjän federaatiossa, jäljempänä ’Venäjä’, jota esitettiin vireillepanoilmoituksessa mahdolliseksi vertailumaaksi. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(4)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia on ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa pyydettiin vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 väliseltä ajalta. Tietojen avulla komissio voi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen.
(5)
Menettelyyn osallistuvien unionin tuottajien suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa ilmoitettiin, että komissio oli alustavasti valinnut unionin tuottajista vahingon määrittämistä varten otoksen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Esivalinta oli tehty käyttämällä komission käytettävissä vireillepanovaiheessa olleita tietoja, ja se perustui tuottajien myyntimäärään, kokoon, sijaintiin unionissa sekä tuotesegmenttiin. Siihen kuului kuusi unionin tuottajaa, jotka kattoivat kaikki tärkeimmät tuotetyypit ja sijaitsivat viidessä jäsenvaltiossa. Tuottajista kaksi olivat pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Alustava otos kattoi 15 prosenttia arvioidusta unionin kokonaistuotannosta. Yksi alustavaan otokseen valituista tuottajista ei kuitenkaan halunnut osallistua otantaan, ja useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat, että jäsenvaltio, jossa on suuri määrä tuotantoa, oli jätetty huomiotta, ja se olisi otettava mukaan edustavaan otokseen. Tämän takia komissio muutti alustavaa otosta. Tuloksena saatuun lopulliseen otokseen kuului seitsemän unionin tuottajaa, jotka kattoivat kaikki tärkeimmät tuotetyypit. Tuottajia sijaitsi kuudessa jäsenvaltiossa, ja niistä kaksi oli pk-yrityksiä. Otoksen osuus arvioidusta unionin kokonaistuotannosta oli yli 20 prosenttia.
(6)
Noin 400 kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää, joiden osuus kokonaisviennistä on yli 60 prosenttia, toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Saatujen tietojen perusteella komissio valitsi alustavasti otoksen, johon kuului viisi vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden tuontimäärät unioniin olivat korkeimmat, ja pyysi kaikkia komission tiedossa olevia vientiä harjoittavia tuottajia esittämään huomautuksia ehdotetusta otoksesta. Kaksi otokseen valituista tuontia harjoittavista tuottajista oikaisi sen jälkeen otantatietojaan siten, että niiden tuontimäärä ei ollut riittävä tuottajien ottamiseksi mukaan otokseen. Sen jälkeen komissio valitsi lopulliseen otokseen ajantasaistettujen tietojen perusteella viisi tuontimäärältään suurinta yritystä. Otokseen valittujen yritysten osuus oli lähes 20 prosenttia kaikkien yhteistyötä tekevien tuontia harjoittavien tuottajien tuonnista unioniin.
(7)
Seuraavat yritykset tai yritysryhmät valittiin lopulliseen otokseen:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset,
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset,
c)
CHL International Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset,
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset (’Niceton’), ja
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
(8)
Yksi yritys riitautti valitun yritysotoksen ja vaati, että se olisi otettava mukaan otokseen. Yritys väitti, että sen ottaminen mukaan otokseen ei tekisi otoksesta kohtuuttoman suurta eikä aiheuttaisi viivästyksiä, varsinkaan kun yritys on suhteellisen pieni viejä. Lisäksi se väitti, että yritys on ulkomaalaisomistuksessa ja että otos ei olisi edustava, ellei sitä oteta mukaan.
(9)
Komissio palauttaa mieliin, että yritysten valinta otokseen perustuu perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Koska kyseinen yritys on suhteellisen pieni viejä, sen sisällyttäminen otokseen ei olisi tuonut mitään lisäarvoa otoksen edustavuuteen vientimäärän perusteella. Lisäksi huomautetaan, että yritys tuli esiin hyvin myöhään, neljä kuukautta sen jälkeen, kun lopullisesta valinnasta oli ilmoitettu vientiä harjoittaville tuottajille, ja myös vasta sen jälkeen, kun tarkastuskäynnit valittujen yritysten tiloihin oli tehty. Tästä syystä pyyntö päästä mukaan otokseen evättiin.
(10)
Yli 60 etuyhteydetöntä tuojaa vastasi otantakysymyksiin määräajassa ja tarjoutui tekemään yhteistyötä menettelyssä. Näistä yrityksistä otokseen valittiin viisi. Kyseiset viisi etuyhteydetöntä tuojaa valittiin unionin tuonnin ja jälleenmyynnin määrän ja arvon, sijainnin, liiketoimintamallin ja tuotesegmentin perusteella. Otokseen valitut yritykset vastaavat unionissa suurinta mahdollista edustavaa vienti- ja jälleenmyyntimäärää ja -arvoa, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Otantavaiheessa ilmoitettujen lukujen mukaan niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista tutkimusajanjaksolla oli noin kuusi prosenttia.
(11)
Jotta kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat pystyisivät halutessaan esittämään markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti siihen tarvittavat lomakkeet niille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka olivat sitä pyytäneet, sekä Kiinan viranomaisille.
(12)
Yksitoista kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajien ryhmää pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti markkinatalouskohtelua tai vaihtoehtoisesti yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että ne eivät tutkimuksen mukaan täyttäisi markkinatalouskohtelun saamisen edellytyksiä. Hakijoista kolme sisällytettiin otokseen, kahdeksaa muuta hakijaa ei. Yksi vientiä harjoittava tuottaja, jota ei otettu mukaan otokseen, perui myöhemmin markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön mutta piti voimassa yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön. Kaksi muuta otokseen valittua vientiä harjoittajaa tuottajaa ja neljä muuta otoksen ulkopuolista yritystä pyysivät vain yksilöllistä kohtelua.
(13)
Komissio lähetti kyselylomakkeet viidelle otokseen valitulle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ja lähes 300 muulle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, jotka olivat pyytäneet lomaketta. Lisäksi kyselylomakkeet lähetettiin seitsemälle otokseen valitulle unionin tuottajalle, viidelle otokseen valitulle tuojalle, neljälle jälleenmyyjien ja jakelijoiden järjestölle sekä yksittäisille jälleenmyyjille ja jakelijoille, jotka olivat pyytäneet lomaketta. Kyselylomakkeet lähetettiin myös vientiä harjoittaville tuottajille Brasilian liittotasavallassa, jäljempänä ’Brasilia’, Intian tasavallassa, jäljempänä ’Intia’, Thaimaan kuningaskunnassa, jäljempänä ’Thaimaa’, Turkin tasavallassa, jäljempänä ’Turkki’, ja Venäjällä, joita pidettiin sopivina ehdokasmaina asianmukaisen vertailumaan valinnassa.
(14)
Vastaukset saatiin 13 kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta tai tuottajien ryhmältä ja kolmelta tuottajalta mahdollisissa vertailumaissa (Brasiliassa, Thaimaassa ja Venäjällä). Lisäksi kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset seitsemältä otokseen valitulta unionin tuottajalta ja viideltä otokseen valitulta tuojalta. Kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset myös yhdeltä jälleenmyyjältä, yhdeltä jakelijalta ja kahdelta jälleenmyyjien ja jakelijoiden järjestöltä.
(15)
Lisäksi komissio sai lausunnot yli 20 tuojalta, joilla ei ollut etuyhteyksiä vientiä harjoittaviin tuottajiin, useilta jälleenmyyjiltä, markkinointiohjelmien tarjoajalta sekä Chinese Chamber of Light Industrial Products and Arts-Crafts -nimiseltä kiinalaiselta kauppakamarilta, jäljempänä ’CCCLA’.
(16)
Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a) Unionin tuottajat
(17)
Tarkastuskäyntejä tehtiin otokseen valittujen unionissa toimivien seitsemän tuottajan toimitiloihin.
(18)
Otokseen kuuluneet unionin tuottajat ja muut yhteistyössä toimineet unionin tuottajat pyysivät perusasetuksen 19 artiklan säännösten nojalla, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina. Ne väittivät, että nimien paljastamisella voisi olla huomattavia haitallisia vaikutuksia.
(19)
Jotkin valituksen tehneistä unionin tuottajista toimittavat tavaroita unionissa oleville asiakkaille, jotka hankkivat tuotteita myös Kiinasta ja jotka hyötyvät näin suoraan tästä tuonnista. Nämä valituksen tekijät pitävät tilannettaan arkaluonteisena, koska osa niiden asiakkaista ei ehkä pitäisi hyvänä sitä, että ne esittävät väitettyä vahingollista polkumyyntiä koskevan valituksen tai tukevat tällaista valitusta. Näistä syistä ne katsoivat, että osa niiden asiakkaista saattaisi uhata vastatoimilla. Lisäksi eräät valituksen tehneistä unionin tuottajista harjoittavat vientiä Kiinaan. Nämä yritykset katsoivat, että väitettyä vahingollista polkumyyntiä koskevan valituksen esittäminen tai tukeminen voisi uhata heidän liiketoimintaansa Kiinassa. Pyyntöön suostuttiin, koska perusteet olivat riittävät.
(20)
Tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien edustajat, CCCLA ja jotkin etuyhteydettömät tuojat väittivät, että ne eivät voineet asianmukaisesti käyttää puolustautumisoikeuttaan, koska valituksen tekijöiden ja tukijoiden nimiä ei paljastettu. Ne väittivät, että näissä olosuhteissa osapuolilla ei ollut mahdollisuutta esittää huomautuksia asemasta, merkittävästä vahingosta, siitä, voitiinko tuottajat jättää unionin tuotannonalan ulkopuolelle perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, ja/tai otoksen edustavuudesta. Todettiin kuitenkin, että komissio varmistaa, että nämä seikat voidaan tarkastaa ja niitä voidaan käsitellä asianomaisten osapuolten tarkastettavana olevista asiakirjoista, kuten kirjeenvaihdosta asianomaisten osapuolten kanssa, asemaa ja otantaa koskevista muistioista ja pyytämällä muilta osapuolilta asianmukaisesti dokumentoituja lausuntoja. Tämän vuoksi väite hylätään.
b) Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (’Hunan Hualian’)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd ja Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (’Guangxi Sanhuan’)
-
CHL International Ltd ja CHL Porcelain Industries Ltd (’CHL’)
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited ja Hongkongin erityishallintoalueelle sijoittautunut etuyhteydessä oleva kauppias, Niceton International Limited (’Niceton’)
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd ja Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (’Grand Collection’)
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited
c) Unionin tuojat
-
Symbol srl, Treviso, Italian tasavalta (jäljempänä ’Italia’)
-
Metro AG, Düsseldorf, Saksan liittotasavalta (jäljempänä ’Saksa’)
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Saksa
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Itävallan tasavalta (jäljempänä ’Itävalta’)
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Sveitsin valaliitto
d) Vertailumaassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
(21)
Yhteistyössä toiminut brasilialainen tuottaja on pyytänyt, että sen nimi pidetään salassa, koska nimen paljastaminen voisi haitata sen liiketoimintaa merkittävällä tavalla. Pyyntöä pidettiin perusteltuna, joten se hyväksyttiin.
3. Tutkimusajanjakso
(22)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(23)
Valituksen tekijät vaativat, että vahingon määrittämiseen tarvittavaa ajanjaksoa pidennetään yhdellä vuodella, siten että se aloitetaan vuodesta 2007, kun taas CCCLA vaati, että sitä lyhennetään yhdellä vuodella ja aloitetaan vasta vuodesta 2009. Ensimmäiseen vaatimukseen ei suostuttu, koska asiakirjassa ei ollut mitään perustelua sille, että viiden vuoden tarkastelujakso toisi suuntaukset paremmin esiin, kuten valituksen tekijät esittivät. Toisen vaatimuksen esittänyt CCCLA viittasi yleisesti WTO:n oikeuskäytäntöön, jossa olisi vahvistettu, että WTO:n jäsenet eivät voi valita viiteskenaariota, joka johtaa pelkkään kahden päätepisteen väliseen vertailuun, ja että jos muutos viitevuodessa voi helposti muuttaa vahinkoa koskevan havainnon päinvastaiseksi, WTO:n jäsenellä saattaa olla vaikeuksia vahvistaa merkittävän vahingon olemassaolo. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että tarkastelujakson lyhentäminen johtaisi tässä tapauksessa tarpeettomaan lyhyeen tarkastelujaksoon, joka voisi lisäksi antaa vääristyneen kuvan vahinkoa koskevista kehityssuunnista, kun otetaan huomioon talouskriisin vaikutukset tiettyihin indikaattoreihin. Sen takia molemmat vaatimukset hylätään alustavasti.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(24)
Tarkasteltavana oleva tuote on keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, jotka tällä hetkellä on luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön koodeihin 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 ja jotka ovat peräisin Kiinan kansantasavallasta (jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’). Kyseessä voi olla posliini, tiilisavi, kivitavara, fajanssi, hieno tiilisavi (fine pottery) tai muu materiaali. Tärkeimpiä raaka-aineita ovat mineraalit, kuten kaoliini, maasälpä ja kvartsi. Käytettyjen raaka-aineiden koostumus määrittää tuotetun lopullisen keramiikkatuotteen tyypin.
(25)
Keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä tuodaan markkinoille hyvin monissa eri muodoissa, jotka ovat kehittyneet ajan mittaan. Niitä käytetään monissa eri paikoissa, kuten kotitalouksissa, hotelleissa, ravintoloissa ja hoitolaitoksissa.
1.1 Tuoterajauksen ulkopuolelle jättämistä koskevat vaatimukset
(26)
Tutkimuksen aikana esitettiin useita vaatimuksia jättää tiettyjä tuotteita tuoterajauksen ulkopuolelle, ja vaatimuksia on käsitelty yksityiskohtaisesti. Vaatimukset eritellään lyhyesti jäljempänä.
1.1.1 Luuposliini
(27)
CCCLA vaati esityksessään, että luuposliini olisi jätettävä tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. CCCLA:n mukaan luuposliinituotteet ovat olennaisesti erilaisia kuin muunlaiset pöytä- ja keittiöesineet erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien, käyttötapojen ja kuluttajien näkemysten takia. Naudan luujauhosta valmistetun luuposliinin valkoisuus- ja läpikuultavuusasteet ovat huomattavia. Luuposliinituotteilla on korkea mekaaninen lujuus, ja ne kestävät hyvin kolhuja. Tuotteista pyritään tekemään mahdollisimman ohutseinämäisiä, ja tuotantotapa on monimutkaisempi ja kalliimpi kuin unionin tuottajien tavallisesti käyttämä. Lisäksi vain harvat unionin tuottajat valmistavat CCCLA:n mukaan luuposliinia.
(28)
Näiden vaatimusten tutkimuksessa paljastui ensinnäkin, että luuposliinille ei ole mitään yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Luuposliini on vain eräs pehmeän posliinin muoto, ja suuri osa raaka-aineista on samoja kuin muissa keraamisissa esineissä. CCCLA antoi lausunnoissaan ristiriitaista tietoa eri ainesosien yhdistelmästä ja osuuksista. Toiseksi tutkimuksessa ei voitu vahvistaa, että luuposliinin valmistaminen edellyttäisi paljon muita tuotteita monimutkaisempaa tuotantoprosessia. Kolmanneksi luuposliinin käyttö on pöytäesineissä samanlaista kaikkialla, niin Kiinassa kuin unionissa. Myöskään kovuus ja kestävyys eivät ole erityisesti luuposliinin ominaisuuksia. Esimerkiksi ravintoloiden tai pitopalvelujen käyttämät keraamiset pöytäesineet ovat nekin erityisen kovia ja kestäviä. Lopuksi on mainittava, että useat unionin tuottajat valmistavat luuposliinia, joka kilpailee Kiinasta peräisin olevan luuposliinituonnin kanssa. Näin ollen vaatimukset jättää luuposliini tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.2 Keraamiset (keittiö)veitset
(29)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa, CCCLA ja eri tuojat vaativat, että keraamiset (keittiö)veitset olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Esitys perustui väitteeseen, että veitsiä ja muita tämäntyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ei niiden erityisominaisuuksien vuoksi voitaisi pitää yhtenä ja samana tuotteena. Keraamisten (keittiö)veitsien terä on tavallisesti keraamista materiaalia, joka on valmistettu zirkoniumoksidista, ja sitä ei käytetä tavanomaisissa pöytäesineissä, kuten kupeissa ja lautasissa. Niiden vaihdettavuus tutkimuksen kohteena olevan tuotteen pääluokkien kanssa lienee rajoitettua.
(30)
Tutkimuksessa paljastui, että keraamisilla (keittiö)veitsillä on samat fyysiset ominaisuudet (muoto ja kovuus) sekä sama teollinen malli ja käyttötapa (leikkaaminen) kuin metallisilla (keittiö)veitsillä. Näin ollen ne eroavat muista menettelyn kohteena olevista tuotteista, koska viimeksi mainitut ovat pääasiassa esineitä, joiden tarkoituksena on pitää sisällään elintarvikkeita niiden erityisen muotoilun ja fyysisten ominaisuuksien perusteella.
(31)
Lisäksi esitettiin, että unionissa ei ole tällaisten keraamisten (keittiö)veitsien tuottamiseen tarvittavaa tekniikkaa, joten tutkimuksen jatkaminen keraamisten (keittiö)veitsien osalta olisi unionin ja WTO:n oikeuden vastaista. Valituksen tekijät myönsivät, että heidän tietääkseen unionissa ei ole tällaista tuotantoa.
(32)
Lisäksi todettiin, että keraamisia (keittiö)veitsiä myydään vain valikoiduissa paikoissa, ja myös jakelukanavat (keittiövälineiden jakelijat) sekä edustusjärjestö (veitsiseppien järjestö) ovat poikkeavia. Tutkimuksessa ei kuitenkaan voitu vahvistaa, että kuluttajien näkemys olisi näiden seikkojen takia erilainen verrattuna muuntyyppisiin keraamisiin pöytä- ja keittiöesineisiin.
(33)
Lisäksi väitettiin, että keraamisia veitsiä koskevat toimenpiteet eivät palauttaisi tasapuolisia pöytäesineiden markkinaolosuhteita vaan pikemminkin aiheuttaisivat haittaa (keraamisten keittiöveitsien) käyttäjille. Eräät osapuolet totesivat, että kun unionissa ei tuoteta keraamisia (keittiö)veitsiä, unionin tuotannonalalle ei voi tässä suhteessa aiheutua merkittävää vahinkoa. Komissio käsitteli näitä väitteitä vasta sen jälkeen, kun oli ratkaissut, olisiko keraamisia (keittiö)veitsiä ja muuntyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä pidettävä yhtenä ja samana tuotteena.
(34)
Johdanto-osan 29 kappaleessa esitettyjen näkemysten perusteella tutkimuksessa päädyttiin alustavasti siihen, että keraamiset (keittiö)veitset ovat olennaisesti erilaisia kuin muut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet niiden erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien ja käyttötapojen takia. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tämän tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle hyväksytään alustavasti.
1.1.3 Kiinalaisilta tai itämaalaisilta näyttävät esineet
(35)
Kaksi tuojaa esittivät, että kiinalaisilta tai itämaalaisilta näyttävät pöytä- ja keittiöesineet olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Tärkeimpiä vaatimuksen tueksi esitettyjä väitteitä olivat, että tällaisia esineitä ei tuoteta unionissa, että tämäntyyppisten tavaroiden kysyntä unionissa on aina täytetty tuonnilla ja että tämäntyyppisellä tuonnilla ei ole kielteistä vaikutusta unionin tuotannonalan hallussa olevan markkinaosuuteen.
(36)
Tutkimuksessa todettiin, että tällä luokalla ei ole yleisesti hyväksyttyä ja objektiivista määritelmää eikä sillä ole mitään tunnusomaisia erityispiirteitä. Lisäksi unionin tuottajat voivat myös valmistaa tämäntyylisiä tuotteita. Kiinalaiselta tai itämaiselta näyttävillä pöytä- ja keittiöesineillä ei myöskään ole ainutlaatuista tai poikkeavaa käyttötapaa. Lopuksi tutkimuksessa kiinnitettiin huomiota vielä siihen tärkeään seikkaan, että monissa aasialaisissa ravintoloissa käytetään länsimaisen tyylisiä pöytäesineitä ja että kyseiset tuotteet on helppo korvata. Näin ollen vaatimukset jättää kiinalaiselta tai itämaiselta näyttävät esineet tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.4 Kestävä posliini
(37)
Toisaalta esitettiin, että kestävä posliini olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle sen ainutlaatuisten fyysisten ominaisuuksien ja tuotantoprosessien takia. Kestävä posliini on muita tuotteita lujempaa ja kestävämpää, ja sen raaka-aineisiin sisältyy kuudesta kymmeneen prosenttia alumiinioksidijauhetta, samalla kun raaka-aineiden (kaoliinin) valmisteluprosessi on ainutlaatuinen. Kestävän posliinin tuotanto edellyttää ammattitaitoista työvoimaa, ja sen laatu ja hinta ovat korkeampia kuin perinteisten pöytäesineiden. Lisäksi unionissa ei ole kestävän posliinin tuottajia.
(38)
Toisaalta eräs tuoja esitti, että kestävä posliini, jota käytetään tyypillisesti hotellien astiastoissa, muodostaa merkittävän osan Kiinan keramiikan kokonaistuotannosta, joten sen sulkeminen tutkimuksen ulkopuolelle aiheuttaisi tutkimustulosten vääristymistä.
(39)
Tutkimuksessa todettiin, että kestävällä posliinilla ei ole yleisesti hyväksyttyä ja objektiivista määritelmää eikä kiistattomia tunnusomaisia erityispiirteitä. Lisäksi myös unionin tuottajat voivat valmistaa tämäntyyppisiä pöytäesineitä, ja unionissa valmistetut ja Kiinassa tuotetut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Kestävällä posliinilla ei myöskään ole ainutlaatuista tai poikkeavaa käyttötapaa. Näin ollen vaatimukset jättää kestävä posliini tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.5 Käsintehty posliini
(40)
Asiaankuuluvia ruotsalaisia tuojia edustava ruotsalainen yhdistys esitti, että käsintehty posliini olisi jätettävä tutkimuksen kohteena olevan tuoterajauksen ulkopuolelle. Se toi esiin tämänkaltaisen käsityön pitkän historian Kiinassa ja sen kohtuuhintaisuuden ja kertoi, että kuluttajilla on erilainen näkemys kiinalaisista käsintehdyistä esineistä kuin unionissa teollisesti tuotetuista esineistä.
(41)
Tutkimus kuitenkin osoitti, että toisaalta tästä luokasta ei ole yleisesti hyväksyttyä tai objektiivista määritelmää ja että toisaalta useat unionin tuottajat valmistavat käsintehtyä posliinia. Tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että käsintehty posliini olisi olennaisesti erilaista fyysisiltä ominaisuuksiltaan kuin muunlaiset keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, eikä myöskään kuluttajien näkemys ollut erilainen verrattuna unionissa tuotettuun käsintehtyyn posliiniin. Näin ollen vaatimukset jättää käsintehty posliini tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.6 Käsinmaalatut pöytäesineet
(42)
Useat tuojat esittivät, että käsinmaalatut pöytäesineet olisi jätettävä tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. Esitettyjä perusteluja olivat, että käsinmaalatut pöytäesineet on suunnattu tietyn tyyppisille kuluttajille, että niitä voidaan käyttää eri tarkoituksiin kuin perinteisiä pöytäesineitä (kuten koristeluun), että niitä ei tuoteta unionissa kaupallisia määriä, että ne eivät suoraan kilpaile muiden keittiö- tai pöytäesineiden kanssa eivätkä ole vaihdettavissa niihin, että kuluttajien näkemys niistä on erilainen, että ne ovat luonteeltaan ylellisyystuotteita, jotka ovat muita esineitä helpommin särkyviä, ja että niillä on erityinen tuotantoprosessi, joka on työvoimavaltaisempi ja edellyttää korkean ammattitaidon omaavia työntekijöitä.
(43)
Tutkimuksessa osoitettiin, että tuote on käsinmaalaukseen asti täysin samanlainen kuin pöytäesine, jota ei ole maalattu käsin. Tutkimuksessa kävi myös selväksi, että se seikka, että valmistusprosessiin sisältyy enemmän käsityötä, ei tee tuotteesta erilaista - päinvastoin useimmat käyttäjät erottavat vain vaivoin, jos lainkaan, käsinmaalatun posliinin posliinista, jota ei ole maalattu käsin. Tutkimuksessa osoitettiin myös, että käsinmaalattuja pöytäesineitä käytetään tavallisesti samaan tapaan kuin muita keraamisia pöytäesineitä eivätkä ne välttämättä ole muita herkemmin särkyviä. Havaittiin myös, että useat unionin tuottajat valmistavat käsinmaalattua posliinia ja että unionissa valmistetut ja tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Näin ollen vaatimukset jättää käsinmaalatut pöytäesineet tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.7 Ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellut pöytäesineet
(44)
Eräs tuoja esitti, että ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellut pöytäesineet olisi jätettävä tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. Esitetyt perustelut liittyivät siihen, että ennen lasitusta käsinmaalattujen pöytäesineiden tuotantoprosessi on erilainen ja niillä on erilainen käyttötapa (niissä voidaan pitää ruokaa ja juomaa, kun taas väitettiin, että lasituksen päälle maalatuissa tuotteissa ei tavallisesti voi). Tällaisilla pöytäesineillä on myös erilainen laatu ja erilaiset fyysiset ominaisuudet, koska ne sopivat elintarvikekäyttöön ja kestävät täysin konepesun ja käytön mikroaaltouunissa. Osapuoli ilmoitti myös, että yhdelläkään unionin tuottajalla ei ole valmiuksia eikä halua valmistaa ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltuja pöytäesineitä, joten toimenpiteiden kiertämisen riskiä ei ole, vaikka ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellut pöytäesineet jätettäisiin tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. Lisäksi osapuoli väitti, että kuluttajat näkevät tuotteen eri tavalla, koska tuotemerkillä ei ole merkitystä vaan tuotetta pidetään keräilyesineenä tai elämäntyyliin liittyvänä eikä sitä myydä täydellisinä sarjoina.
(45)
Tutkimus kuitenkin osoitti, että toisaalta tästä luokasta ei ole yleisesti hyväksyttyä tai objektiivista määritelmää ja toisaalta useat unionin tuottajat voivat valmistaa sitä. Lisäksi todettiin, että unionissa valmistetut ja unioniin tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Tutkimuksessa osoitettiin, että tuote on fyysisesti täysin samanlainen kuin teollisesti maalattu pöytäesine ja että keskiverto kuluttaja ei tee eroa ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellun pöytäesineen ja muilla tavoin koristellun pöytäesineen välillä. Tutkimuksessa osoitettiin myös selvästi, että vaikka valmistusprosessissa tarvitaan tavallista ammattitaitoisempaa työvoimaa, se ei tee tuotteesta eri tuotetta ja että ennen lasitusta käsinmaalatulla pöytäesineellä on pohjimmiltaan sama käyttötarkoitus kuin muuntyyppisillä keraamisilla pöytäesineillä. Näin ollen vaatimukset jättää ennen lasitusta käsinmaalatut pöytäesineet tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.8 Pöytäesineet, joita ei tuoteta EU:ssa
(46)
Eräät tuojat esittivät vaatimuksen, jonka mukaan tutkimus olisi rajoitettava markkinoihin, joilla valituksen tehneet unionin tuottajat parhaillaan toimivat. Muussa tapauksessa tullit vahingoittaisivat tiettyjä erikoistuneita tuojia, jotka eivät voisi käyttää unionin tuottajia hankintalähteenä. Lisäksi esitettiin, että unionin tuottajat, joilla on tuotemerkit, eivät tuota muille yrityksille, ja että unionin tuottajat eivät ota pieniä tilauksia eivätkä käytä valmistusprosessissa tiettyjen muotojen edellyttämää valamista. Esitettiin myös, että unionin tuottajat eivät ole joustavia eivätkä tarjoa lahjalajitelmia.
(47)
Tämä vaatimus hylätään alustavasti, koska se on liian laaja ja epämääräinen eikä tällaiselle rajaukselle ole mitään objektiivista perustelua. Unionin tuottajilla on sitä paitsi laaja valikoima tuotteita, ja ne tarjoavat säännöllisesti uusia tuotteita, joten mallistot ja tuotteet vaihtelevat jatkuvasti. Unionin tuotannonalan tuottamia tuotetyyppejä ja -laatuja tavataan säännöllisesti myös viejillä. Lisäksi tutkimuksessa osoitettiin, että eräät unionin tuottajat valmistavat esineitä muiden osapuolten tuotemerkeillä. Todettiin myös, että unionissa valmistetut ja Kiinasta tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään, ne voidaan helposti korvata ja niillä on sama käyttötarkoitus ja samanlaiset tuotantoprosessit, ja kuluttajien näkemys niistä on samanlainen. Joustavuutta käsitellään unionin etua koskevassa osiossa.
1.1.9 Kivitavara
(48)
Eräs tuoja, jolla on tuotantoa Kiinassa, vaati, että kivitavaratuotteiden, pääasiassa keittiöesineiden, tuonti olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Tämän osapuolen mukaan kivitavaratuotteita tuotetaan unionissa vain vähäisessä määrin, ja on erittäin todennäköistä, että valituksen tekijät ovat ottaneet kivitavaratuotteet mukaan estääkseen ennalta toimenpiteiden kiertämisen. Tuoja väitti myös, että sen tuomistaan tuotteista veloittamat hinnat ovat paljon korkeampia kuin minkään muun tuottajan hinnat unionissa ja että tuonti ei siten ole aiheuttanut hintojen merkittävää alenemista eikä vahinkoa.
(49)
Tutkimuksessa osoitettiin kuitenkin, että unionin kivitavaratuotanto on merkittävää. Todettiin myös, että unionissa valmistetut ja Kiinasta tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään, ne voidaan helposti korvata ja niillä on sama käyttötarkoitus ja samanlaiset tuotantoprosessit ja fyysiset ominaisuudet. Myös kuluttajien näkemys niistä on samanlainen. Hintaan liittyviä väittämiä on käsitelty johdanto-osan 239 kappaleessa. Näin ollen vaatimukset jättää kivitavara tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
(50)
Osapuoli esitti vaihtoehtoisesti, että lasitetut ja/tai emaloidut kivitavaratuotteet tai muut kuin valkoiset ja/tai lajitellut lasitetut ja/tai emaloidut kivitavaratuotteet jätetään tutkimusalan ulkopuolelle. Tätä asiaa ei kuitenkaan pystytä ratkaisemaan menettelyn tässä vaiheessa.
1.1.10 Muut vaatimukset
(51)
Eräs tuoja esitti, että tutkimuksen tuoterajaus on liian laaja, jotta eri tuotetyyppejä voitaisiin vertailla järkevästi. Tuoja, jolla on tuotantoetuja Kiinassa, esitti samanlaisen näkemyksen. Tähän liittyen eräät osapuolet viittasivat myös puhtaasti koriste-esineisiin.
(52)
Tässä yhteydessä huomautetaan, että jäljempänä esitetään yksityiskohtaisesti asiaankuuluvat perusteet - tuotteen fyysiset ja tekniset perusominaisuudet -, joiden avulla määritellään, voidaanko tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta pitää yhtenä ja samana tuotteena. Puhtaasti koriste-esineitä ei ole sisällytetty tutkimusalaan. Lisäksi vaikka erilaisilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä voi todella olla tiettyjä erilaisia ominaisuuksia, tutkimus on osoittanut, että keraamisia veitsiä lukuun ottamatta niiden perusominaisuudet ovat samanlaisia. Vaikka tarkasteltavana olevaa tuotetta voidaan tuottaa muuntelemalla valmistusprosessia, pelkästään tämän perusteella ei voida todeta, että kyse on kahdesta tai useammasta eri tuotteesta. Tutkimuksessa myös osoitettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppejä myydään yleensä samojen myyntikanavien kautta. Vaikka jotkin erikoistuneet myymälät voivat keskittyä tiettyihin tyyppeihin, suuri osa jakelijoista (vähittäismyyjät, tavaratalot ja valintamyymälät) myyvät kaikkia erityyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä tarjotakseen asiakkailleen laajan tuotevalikoiman. Väitteet, joiden mukaan tutkimuksen tuoterajaus on liian laaja, hylätään siten alustavasti.
(53)
Eräs osapuoli esitti, että tietyntyyppiset keraamiset maustemyllyt olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Tutkimuksessa ei kuitenkaan voitu todeta niiden erikoisluonnetta, joten vaatimus hylätään alustavasti.
1.2 Tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat päätelmät
(54)
Tutkimuksessa on osoitettu, että kaikentyyppisillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä on niiden ominaisuuksia ja tyylejä koskevista eroista huolimatta samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet: ne ovat toisin sanoen keraamisia esineitä, joiden päätarkoitus on olla kosketuksissa ruokaan, niitä käytetään samoihin perustarkoituksiin ja niitä voidaan pitää saman tuotteen eri tyyppeinä.
(55)
Sen lisäksi, että näillä erityylisillä ja -tyyppisillä esineillä on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet, niiden välillä on suoraa kilpailua ja ne ovat hyvin suurelta osin keskenään vaihdettavissa. Tämä käy selkeästi ilmi siitä, että niiden välillä ei ole selkeitä jakolinjoja. Toisin sanoen eri tuotetyypit ovat osittain päällekkäisiä ja niiden välillä on kilpailua, eikä tavallinen ostaja useinkaan tee eroa esimerkiksi posliinisten ja muiden tavaroiden välillä.
(56)
Kuten johdanto-osan 28-33 kappaleessa on selitetty, katsotaan kuitenkin asianmukaiseksi kaventaa tuoterajausta, jonka perusteella tutkimus on aloitettu, jättämällä keraamiset veitset sen ulkopuolelle. Tarkasteltavana oleva tuote määritellään siten alustavasti Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviksi keraamisiksi pöytä- ja keittiöesineiksi keraamisia veitsiä lukuun ottamatta. Tuote on tällä hetkellä luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön koodeihin 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90.
(57)
Yhteenvetona päätellään unionin vakiintuneen käytännön mukaisesti, että tässä menettelyssä kaikkia edellä kuvatun tuotteen tyyppejä keraamisia veitsiä lukuun ottamatta olisi pidettävä yhtenä ja samana tuotteena.
2. Samankaltainen tuote
(58)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan unionissa tuottamilla ja myymillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä, Kiinan kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä sekä Kiinasta unioniin tuoduilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä ja vertailumaana toimivassa Brasiliassa tuotetuilla ja myydyillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset.
2.1 Väittämät
(59)
Tutkimuksen aikana tietyt asianomaiset osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan tuottamat ja unionin markkinoilla myydyt keraamiset pöytä- ja keittiöesineet eivät olleet samanlaisia kuin tarkasteltavana oleva tuote. Ne väittivät, että tästä on osoituksena tuotteiden väliset erot, jotka koskevat ominaisuuksia, laatua, kuluttajien näkemyksiä, myyntikanavia ja segmentointia. Lisäksi väitettiin, että unionin kuluttajat pitävät tarkasteltavana olevaa tuotetta yleensä halvempana tuotteena ja että kyseisten tuotteiden hinnassa ei ole merkkituotelisää.
(60)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tätä aihetta koskevat tuojien lausunnot olivat keskenään ristiriitaisia. Toiset tuojat väittivät, että tarkasteltavana oleva tuote on tavallisesti heikompilaatuinen ja on eri hintaluokassa kuin unionissa valmistetut tuotteet, kun taas toiset väittivät, että tuotemerkillä asianomaisessa maassa valmistetut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet tuodaan Kiinasta korkeammilla hinnoilla.
(61)
Toisaalta eräs otoksen ulkopuolinen tuoja esitti, että saksalaiset tuottajat korostavat erityisesti laatuprofiilia ”valmistettu Saksassa”. Osapuoli totesi, että tiettyjen saksalaisten tuotemerkkien toimittaman laakatavaran laatu on merkittävästi parempi valmistusmenetelmän takia, kun taas toiset tuojat totesivat käyttävänsä hankintalähteenä Kiinaa, koska siellä on hyvää laatua, valamisvalmiudet ja ammattitaitoisia työntekijöitä. Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionissa valmistetaan sekä heikko- että korkealaatuisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ja ne myydään käyttämällä samoja jakelukanavia kuin tarkasteltavana oleva tuote, toisin sanoen riippumattomien vähittäismyyjien, erikoistumattomien tavaratalojen ja valintamyymälöiden jne. kautta. Näin ollen ne kilpailevat samoilla markkinoilla.
(62)
Lisäksi keraamisissa pöytä- ja keittiöesineissä ei välttämättä ilmoiteta alkuperämaata. Kuluttajan on usein siten hyvin vaikea erottaa asianomaisessa maassa valmistettuja keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ja unionissa valmistettuja tuotteita.
2.2 Päätelmät
(63)
Edellä esitetyistä syistä päätellään, että joistakin pienistä eroista huolimatta asianomaisessa maassa tuotetuilla ja sieltä tuoduilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä, Brasilian markkinoilla tuotetuilla ja myydyillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä sekä unionissa tuotetuilla ja myydyillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä on samat fyysiset perusominaisuudet ja sama käyttötarkoitus, joten niitä voidaan siten pitää samankaltaisina tuotteina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
C. POLKUMYYNTI
1. Markkinatalouskohtelu
(64)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaan Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo on määritettävä kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset. Kyseiset vaatimukset ovat lyhyesti seuraavat:
-
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asiaan, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa,
-
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan,
-
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole,
-
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat toiminnan vakauden ja oikeusvarmuuden, ja
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.
(65)
Kuten johdanto-osan 12 kappaleessa on mainittu, 11 kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajien ryhmää on pyytänyt markkinatalouskohtelua ja on palauttanut markkinatalouskohtelun hakemiseen tarkoitetun lomakkeen asetetussa määräajassa. Yksi vientiä harjoittava tuottaja perui kuitenkin myöhemmin markkinatalouskohtelua koskevan hakemuksensa.
(66)
Unionin tuomioistuin määräsi asiassa C-249/10 P, Brosmann ja muut v. neuvosto, että perusasetuksen 17 artiklassa annettua otantatekniikkaa ei saa soveltaa kyseisen asetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesti tehdyn markkinatalouskohtelua koskevan yksittäisen hakemuksen ratkaisemiseen. Tuomioistuin totesi tuomiossaan, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaan otoksen ulkopuolisilla yhteistyössä toimineilla tuottajilla on oikeus saada markkinatalouskohtelua koskevat hakemuksensa tutkittaviksi riippumatta siitä, onko kyseisten otoksen ulkopuolisten yritysten osalta laskettava yksilöllinen polkumyyntimarginaali. (3) Tuomion perusteella päätettiin tutkia otokseen valittujen kolmen vientiä harjoittavan tuottajan tai tuottajaryhmän markkinatalouskohtelua koskevien hakemusten lisäksi myös seitsemän otoksen ulkopuolisen vientiä harjoittavan tuottajan tai tuottajaryhmän hakemukset. Komissio on hankkinut tarvittavat tiedot ja tarkastanut markkinatalouskohtelua koskevassa hakemuksessa esitetyt tiedot asianomaisten yritysten toimitiloissa.
(67)
Unionin vakiintuneena käytäntönä on johdonmukaisesti selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset. Tästä syystä tapauksissa, joissa kiinalaisen hakijan tytäryritys tai muu hakijaan etuyhteydessä oleva yritys osallistuu suoraan tai välillisesti tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon tai myyntiin, markkinatalouskohtelun myöntämistä koskeva tutkimus tehdään jokaiselle yritykselle erikseen, samoin kuin koko konsernille.
(68)
Näin ollen tarkastettiin kymmenen vientiä harjoittavan tuottajan, jotka muodostuivat 16 oikeushenkilöstä, markkinatalouskohtelua koskevat hakemukset.
(69)
Yhdenkään kymmenestä yhteistyötä tekevästä vientiä harjoittavasta tuottajasta tai tuottajaryhmästä Kiinassa ei todettu täyttävän perusteita, joilla markkinatalouskohtelu olisi voitu myöntää. Markkinatalouskohtelua koskevassa tutkimuksessa paljastui erityisesti, että yhdelläkään vientiä harjoittavista tuottajista, sen enempää erikseen kuin ryhmänä, ei ollut yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Tutkimuksessa todettiin myös, että seitsemän yritystä tai konsernia ei pystynyt osoittamaan komissiolle, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole. Lisäksi kolme yritystä kymmenestä ei pystynyt osoittamaan, että liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion puuttumista asiaan ja että kustannukset heijastavat markkina-arvoa.
(70)
Lisäksi tarkastuskäynti yhteen edellä mainituista yrityksistä osoitti, että yritys oli antanut markkinatalouskohtelua koskevassa hakemuksessaan harhaanjohtavia ja puutteellisia tietoja erityisesti siihen etuyhteydessä olevan yrityksen osalta. Yrityksen yhteistyö oli kokonaisuutena vakavasti puutteellista, minkä takia yritykselle ilmoitettiin, että perusasetuksen 18 artiklan 1 kohtaa voidaan soveltaa, ja yritystä pyydettiin esittämään huomautuksensa. Saatujen huomautusten perusteella vahvistui, ettei yritys toimi yhteistyössä, etenkään etuyhteydessä olevan yrityksen suhteen. Sen vuoksi päätettiin alustavasti, että yritystä ei enää voida pitää yhteistyössä toimivana vientiä harjoittavana tuottajana ja että mahdolliset väliaikaiset tai lopulliset ratkaisut tehtäisiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(71)
Komissio ilmoitti markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevista päätelmistä virallisesti asianomaisille kiinalaisille yrityksille, Kiinan viranomaisille ja valituksen tekijöille. Niille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi, jos niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä.
(72)
Useat yritykset väittivät, että komissio oli jättänyt vastaamatta markkinatalouskohtelua koskevaan hakemukseen kolmessa kuukaudessa, kuten perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa edellytetään. Tästä syystä menettelyvirhe tekee tutkimuksen tyhjäksi, ja komission olisi Brossman-tuomion (4) mukaisesti lopetettava tutkimus.
(73)
Komissio myöntää, että koska tässä asiassa oli tarpeen tutkia ja tarkastaa paikalla suuri määrä markkinatalouskohtelua koskevia hakemuksia, hakemuksia ei ollut mahdollista ratkaista säädetyssä määräajassa. Komissio kuitenkin palauttaa mieliin unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jonka mukaan se, että markkinatalouskohtelua koskevan hakemuksen ratkaiseminen vie pitempään kuin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt kolme kuukautta, ei sinällään ole riittävä peruste polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä annetun asetuksen kumoamiseen. (5) Siksi tämä väite hylätään.
(74)
Lisäksi kuusi yritystä on kiistänyt komission arvion, jonka mukaan niillä ei ole yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Komissio on huolellisesti tutkinut nämä väitteet ja todennut, että annetut selitykset eivät riittäneet todistamaan vääriksi paikalla tehtyihin tarkastuksiin perustuvia kokonaistuloksia. Erityisesti joissakin tapauksissa annetut uudet tiedot olivat ristiriidassa aiemmin annettujen tietojen kanssa, kun taas toisissa tapauksissa yritykset toimittivat väitteidensä tueksi uutta näyttöä, jota ei ollut esitetty tai annettu käyttöön paikalla tehtyjen tarkastusten aikana.
(75)
Viisi yritystä on kiistänyt myös komission toteamuksen, jonka mukaan ne eivät olleet pystyneet osoittamaan, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole. Saadut huomautukset eivät ole kuitenkaan olleet luonteeltaan sellaisia, että niillä olisi voitu muuttaa tarkastuskäynteihin perustuvia komission toteamuksia. Yritykset eivät varsinkaan toimittaneet mitään näyttöä, jolla olisi voitu mitätöidä komission alkuperäiset tulokset, joiden mukaan aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia vääristymiä on muun muassa varojen ja maankäyttöoikeuksien aloilla.
(76)
Lisäksi kaksi yritystä on kiistänyt toteamuksen, jonka mukaan ne eivät olleet pystyneet osoittamaan, että liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion puuttumista asiaan ja että kustannukset heijastavat markkina-arvoa. Toisen yrityksen esittämät huomautukset eivät todistaneet vääriksi komission toteamusta, jonka mukaan valtio puuttuu sen henkilöstöpolitiikkaan, kun taas toinen yritys toimitti uusia ristiriitaisia tietoja raaka-ainehankinnoistaan.
(77)
Edellä sanotusta seuraa, että mikään esitetyistä väitteistä ei ollut sellainen, että se olisi muuttanut markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevia päätelmiä.
(78)
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että yksikään kymmenestä tutkimuksessa yhteistyössä toimineesta kiinalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta tai tuottajien ryhmästä, joka oli pyytänyt markkinatalouskohtelua, ei pystynyt osoittamaan täyttävänsä kaikkia perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia.
2. Yksilöllinen kohtelu
(79)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli, lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut edellytykset. Kyseiset perusteet ovat lyhyesti seuraavat:
-
kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja,
-
vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti.
-
osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa, ja hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä toimivien valtion viranhaltijoiden on joko oltava vähemmistönä tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta,
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan, ja
-
valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit.
(80)
Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka kuuluivat otokseen, ja seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka eivät sisältyneet otokseen ja jotka olivat pyytäneet markkinatalouskohtelua, hakivat myös yksilöllistä kohtelua, jos niille ei myönnettäisi markkinatalouskohtelua. Lisäksi kaksi muuta otokseen valittua vientiä harjoittajaa tuottajaa ja neljä muuta otoksen ulkopuolista yritystä pyysivät vain yksilöllistä kohtelua. Perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaan vain otokseen valittujen yritysten yksilöllistä kohtelua koskevat hakemukset käsitellään.
(81)
Kun otetaan huomioon, että kaikki markkinatalouskohtelua koskevat hakemukset on alustavasti hylätty, käytettävissä olevien tietojen perusteella vahvistetaan alustavasti, että kaikki otokseen valitut yritykset, jotka ovat pyytäneet yksilöllistä kohtelua, täyttävät yksilöllisen kohtelun perusteet.
3. Yksilöllinen tarkastelu
(82)
Seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajaryhmää, joita ei valittu otokseen, on hakenut yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(83)
Komissio ei tee menettelyn tässä vaiheessa päätöksiä yksilöllistä tarkastelua koskevista pyynnöistä, vaan niistä päätetään aikanaan.
4. Normaaliarvo
4.1 Vertailumaan valinta
(84)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, on määritettävä normaaliarvo vertailumaan kotimarkkinahintojen tai vastaavan laskennallisen normaaliarvon perusteella.
(85)
Komissio totesi menettelyn vireillepanoilmoituksessa aikovansa käyttää Venäjää vertailumaana normaaliarvoa määrittäessään ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta.
(86)
Komissio sai useita lausuntoja, joissa todettiin, että Venäjä ei ole asianmukainen vertailumaa. Saaduista tiedoista kävi erityisesti ilmi, että Venäjä on korkean hintaluokan posliinimarkkina, joka on erikoistunut kalliista raaka-aineista valmistettuun koristeelliseen posliiniin, kun taas tarkasteltavana olevan tuotteen kotimainen tuotanto on suhteellisen vähäistä verrattuna kotimaiseen kulutukseen. Lisäksi Venäjän markkinoita suojellaan tullien ulkopuolisilla kaupanesteillä, kuten vastaavuussertifikaattijärjestelmillä (GOST). Tämän vuoksi Venäjän ei katsottu olevan asianmukainen vertailumaa.
(87)
Tämän johdosta komissio tutki, mitkä muut maat voisivat tulla kysymykseen asianmukaisena vertailumaana, ja lähetti kirjeitä tunnetuille tuottajille useissa maissa, muun muassa Argentiinan tasavallassa, Bangladeshin kansantasavallassa, Brasiliassa, Egyptin arabitasavallassa, Indonesian tasavallassa, Intiassa, Korean tasavallassa, Kolumbian tasavallassa, Malesiassa, Thaimaassa, Turkissa ja Ukrainassa. Tämän jälkeen tuottajat Brasiliasta, Intiasta, Turkista ja Venäjältä ilmaisivat halukkuutensa tehdä yhteistyötä komission kanssa. Kuitenkin vain kolme tuottajaa, jotka olivat Brasiliasta, Thaimaasta ja Venäjältä, palauttivat kyselylomakkeen. Tutkimuksessa osoitettiin, että Brasiliassa on kilpailuun perustuva keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kotimarkkina, jolla toimii useita tuottajia, ja tullit ovat suhteellisen alhaisia. Lisäksi tutkimuksessa yhteistyössä toimineen brasilialaisen tuottajan antamat tiedot analysoitiin ja todettiin sellaisiksi luotettaviksi tiedoiksi, joiden pohjalta normaaliarvo voidaan määrittää.
(88)
Edellä sanotun perusteella ja ottaen huomioon kaikki tässä menettelyn vaiheessa käytettävissä olevat tiedot Brasilia on alustavasti valittu asianmukaiseksi ja hyväksyttäväksi vertailumaaksi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
4.2 Normaaliarvon määrittäminen
(89)
Koska kaikki markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt evättiin, normaaliarvo kaikille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(90)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin, oliko samankaltaisen tuotteen myynti Brasiliassa riippumattomille asiakkaille edustavaa. Yhteistyössä toimineen brasilialaisen samankaltaisen tuotteen tuottajan myynnin todettiin olevan määrältään edustavaa Brasilian kotimarkkinoilla verrattuna otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
(91)
Tämän jälkeen komissio tutki, voidaanko kyseisen myynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus. Myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla. Tätä varten määritettiin brasilialaisen tuottajan tuotantokustannukset tutkimusajanjakson aikana.
(92)
Niiden tuotetyyppien osalta, joiden myyntimäärästä kotimarkkinoilla yli 80 prosenttia ylitti kustannukset ja joiden keskimääräinen painotettu myyntihinta vastasi vähintään yksikkötuotantokustannuksia, normaaliarvo tuotetyypeittäin laskettiin kyseisen tyypin kokonaismyynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
(93)
Jos tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotetyypin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotetyypin kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskimääräinen myyntihinta tutkimusajanjaksolla.
(94)
Sellaisten tuotetyyppien osalta, joiden myynti ei ollut kannattavaa, normaaliarvo määritettiin laskennallisesti käyttämällä brasilialaisen tuottajan valmistuskustannuksia, joihin oli lisätty myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitto brasilialaisen tuottajan niiden tuotetyyppien osalta, joiden myynti oli kannattavaa.
5. Yksilöllisen kohtelun saaneiden vientiä harjoittavien tuottajien vientihinnat
(95)
Koska kaikki tutkimuksessa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joille myönnettiin yksilöllinen kohtelu, harjoittivat vientimyyntiä suoraan riippumattomille asiakkaille unionissa, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
6. Vertailu
(96)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertailemalla otokseen valittujen viejien yksittäisiä vientihintoja noudettuna lähettäjältä -tasolla vertailutuottajan kotimaan myyntihintoihin tai, tapauksen mukaan, laskennalliseen normaaliarvoon.
(97)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa tehtiin oikaisuja kaupan portaan, fyysisten ominaisuuksien erojen ja hintojen vertailuun vaikuttavien muiden seikkojen, erityisesti tuotemerkin käytön, osalta.
(98)
Ensin tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Tässä yhteydessä todettiin, että Kiinan vienti tapahtuu olennaisilta osin tukkuportaassa, kun taas vertailumaan myyntiä tehdään myös vähittäismyyntiportaassa. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että kummallakin markkina-alueella eri jakelukanavat vaikuttavat hintatasoon, millä on vaikutusta hintojen oikeudenmukaiseen vertailtavuuteen vientihinnan ja normaaliarvon välillä. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että suurin osan Kiinan vientimyynnistä tapahtuu suurissa erissä, kun vertailumaan kotimaan myynnistä suurin osa tehdään pienissä erissä, mikä johtaa hintaeroihin samassa kaupan portaassa kahdella asiaankuuluvalla markkina-alueella. Näin ollen, jotta vientihintaa ja normaaliarvoa voitaisiin verrata oikeudenmukaisesti, normaaliarvoa oikaistiin kaupan saman portaan hintaerojen perusteella vertailumaassa sekä tarvittaessa niiden hintaerojen perusteella, joita todettiin kussakin kaupan portaassa myytyjen määrien osalta.
(99)
Toiseksi tutkittiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu fyysisten ominaisuuksien erojen takia perusteltu. Tähän liittyen tutkimuksessa vahvistettiin, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat luokittelevat tuotteensa viiteen eri luokkaan, A-E, joiden hinnat eroavat merkittävästi. Suurin osa viennistä unioniin muodostuu kuitenkin A-, B- tai C-luokan tuotteista tai niiden yhdistelmästä. Tällainen luokittelu ei kuitenkaan ole yleismaailmallinen eikä se perustu yleisiin koko tuotannonalaa koskeviin standardeihin, vaan se on pikemminkin yrityskohtainen ja mahdollistaa hintaerottelun. Toisaalta vertailumaan tuottaja myy Brasilian kotimarkkinoilla vain A-luokkaa vastaavia tuotteita, mikä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Näin ollen vientihintaa mukautettiin ylöspäin kiinalaisen A-luokan tasolle, jotta hinta olisi vertailukelpoinen vastaavan tuottajan Brasilian markkinoilla myymän tuotteen hinnan kanssa.
(100)
Kolmanneksi tutkimuksessa todettiin, että brasilialainen tuottaja myy Brasilian markkinoilla vain merkkituotteita, kun taas kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myy merkkituotteita vaan pikemminkin niin sanottuja kauppiaan omien merkkien tuotteita tai tuotemerkittömiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä. Kuluttajien näkemyksen mukaan merkkituotteilla on yleensä tiettyä arvovaltaa, taattu laatu ja muotoilu, jotka edellyttävät korkeampia markkinahintoja, kun taas tuotemerkittömät (kauppiaan omien merkkien) tuotteet myydään tavallisesti huomattavasti alemmalla hintatasolla, vaikka niillä on samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet. Vaikka merkkituotteen lisäarvon määrää ei yleensä voida täsmällisesti määrittää, koska se riippuu monista eri tekijöistä, kuten kuluttajan näkemyksestä, tuotemerkin tunnettuudesta ja muista tekijöistä, joita ei voida määrällisesti arvioida, brasilialainen tuottaja on tässä asiassa vahvistanut, että sen keraamisia merkkituotteita voidaan myydä Brasilian markkinoilla merkittävästi korkeampaan hintaan kuin muita tuotemerkittömiä tuotteita. Tästä syystä normaaliarvoon tehtiin lisäoikaisu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti.
(101)
Lisäoikaisuja tehtiin tarpeen mukaan kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä pankkimaksujen ja palkkioiden perusteella, jos ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkansa pitäviksi ja jos niistä esitettiin näyttö.
7. Polkumyyntimarginaalit
(102)
Niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille on myönnetty yksilöllinen kohtelu, määritettiin polkumyyntimarginaalit perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla vertailumaalle määritettyä painotettua keskimääräistä normaaliarvoa, sellaisena kuin se on oikaistuna, ja kullekin yritykselle määritettyä painotettua keskimääräistä vientihintaa, sellaisena kuin se on oikaistuna, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
(103)
Niitä yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia varten, joita ei valittu otokseen, laskettiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalin painotettu keskiarvo. Näin laskettu otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana on 26,6 prosenttia.
(104)
Niihin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka eivät toimineet yhteistyössä tai olleet tiedossa, sovellettavan koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin laskemiseksi määritettiin ensin yhteistyössä toimimisen aste vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä vastaaviin Eurostatin tilastoihin.
(105)
Tässä tutkimuksessa Kiinan yhteistyötä pidettiin korkeana, kun kyse on pirstaleisesta tuotannonalasta, koska mukaan ilmoittautuneet vientiä harjoittavat tuottajat edustavat yli 60:tä prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä Kiinasta unioniin. Tästä syystä kaikkiin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava koko maata koskeva polkumyyntimarginaali määritettiin käyttämällä korkeinta polkumyyntimarginaalia, joka oli vahvistettu otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien edustavien tuotetyyppien ja määrien osalta. Edellä esitetyn perusteella koko maata koskevaksi väliaikaiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 58,8 prosenttia CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
(106)
Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistaan prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ja ne ovat seuraavat:
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd ja Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Otoksen ulkopuoliset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
26,6 %
Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali
58,8 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(107)
Unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuottajista saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä myöhemmin toimitettuja lausuntoja, jotka koskivat tuottajia, jotka eivät osallistuneet tähän tutkimukseen. Samankaltaisen tuotteen kokonaistuotanto unionissa arvioitiin ekstrapoloimalla EU:n ja kansallisten järjestöjen antamat tiedot, jotka tarkistettiin ristiin yksittäisten tuottajien antamien sekä tutkimus- ja tilastolähteistä saatujen tietojen kanssa.
(108)
Tutkimusajanjakson aikana yli 200 unionin tuottajaa tuottivat unionissa samankaltaista tuotetta. Edeltävässä kappaleessa esitetyn perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan tutkimusajanjakson aikana noin 240 200 tonnia. Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin tuotannonala muodostuu unionin kokonaistuotannosta vastaavista unionin tuottajista, joista käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’. Unionin tuotannonala jakautuu kahteen segmenttiin: pk-yrityksiin ja suuryrityksiin. Pk-yritysten osuus unionin kokonaistuotannosta tutkimusjaksolla oli noin 42 prosenttia. Unionin tuotannonala on erittäin hajautunut, vaikka se keskittyy Tšekin tasavaltaan, Saksaan, Espanjan kuningaskuntaan, Ranskan tasavaltaan (jäljempänä ’Ranska’), Italiaan, Puolan tasavaltaan, Portugalin tasavaltaan, Romaniaan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan (jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’).
2. Unionin kulutus
(109)
Unionin kulutus on vahvistettu tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta koskevien Eurostatin tuontilastojen ja unionin tuotannonalan myynnistä unionin markkinoilla annettujen tietojen perusteella.
(110)
Tämän perusteella unionin kulutus on kehittynyt seuraavasti:
Taulukko 1
Määrä (tonnia)
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus
826 896
687 609
750 830
726 614
Indeksi (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
Keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaiskulutus unionissa pieneni tarkastelujaksolla 12 prosentilla. Vähennys oli suurin eli 17 prosenttia vuosina 2008-2009.
(112)
Kulutuksen kokonaisvähennys tarkastelujaksolla on nähtävä yhteydessä vuoden 2009 talouskriisin jälkeiseen elpymistilanteeseen. Keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden markkinanäkymät ovat hyvät. (6)
3. Tuonti asianomaisesta maasta
3.1 Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä, hinta ja markkinaosuus
(113)
Eurostatin tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, markkinaosuus ja keskihinnat ovat kehittyneet seuraavasti:
Taulukko 2
Tuonti Kiinasta
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
535 593
449 346
516 618
485 814
Indeksi (2008 = 100)
100
84
96
91
Markkinaosuus
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
1 274
1 307
1 473
1 499
Indeksi (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Kiinasta tulleen tuonnin kokonaismäärä väheni yhdeksän prosenttia tarkastelujaksolla, ja sen määrä oli noin 485 814 tonnia tutkimusajanjaksolla. On kuitenkin huomattava, että tuonti Kiinasta väheni prosentuaalisesti vähemmän kuin EU:n kokonaiskulutus. Kun asiaa tarkastellaan koko tarkastelujakson ajalta, Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 64,8 prosentista vuonna 2008 66,9 prosenttiin tutkimusajanjaksolla.
(115)
Tuontihinta nousi tarkastelujaksolla 17,7 prosentilla 1 274 eurosta 1 499 euroon tonnilta. Tällä tarkoitetaan tarkasteltavana olevan tuotteen kaiken tuonnin tonnikohtaista keskituontihintaa, joten tuotevalikoiman muutokset voivat vaikuttaa kehitykseen.
3.2 Alihinnoittelu
(116)
Alihinnoittelun tutkimista varten verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotteiden painotettuja, noudettuna lähettäjältä -tasolle sovitettuja keskimääräisiä myyntihintoja eli hintoja, joista oli vähennetty rahtikustannukset unionissa sekä alennukset ja hyvitykset, vastaaviin tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, eli hintoihin, joista vähennettiin alennukset ja joita oikaistiin tarvittaessa CIF-hinta unionin rajalla -tasolle, jolloin tehtiin asianmukaiset nykyisiä tulleja, tulliselvityskustannuksia ja tuonnin jälkeisiä kustannuksia koskevat oikaisut. Alempiluokkaisten tuotteiden hinnat oikaistiin A-luokan hintojen tasolle, koska alempiluokkaisten tuotteiden todettiin kuluttajan näkökulmasta kilpailevan A-luokan tuotteiden kanssa, kuten johdanto-osan 60 kappaleessa on päätelty. Myös unionin tuotannonalan hintoja oikaistiin kaupan portaan erojen takia ja tarvittaessa tuotemerkkiin liittyvän hintatekijän tasaamiseksi.
(117)
Vertailusta kävi ilmi, että Kiinasta polkumyynnillä tuotuja tarkasteltavana olevia tuotteita myytiin tutkimusajanjakson aikana unionissa hinnoilla, jotka alittivat unionin tuotannonalan myyntihinnat 26,3-47,6 prosentilla (ilmaistuna prosentteina unionin tuotannonalan hinnoista).
4. Unionin tuotannonalan tilanne
4.1 Yleistä
(118)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
(119)
Makroekonomiset indikaattorit (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärät, markkinaosuus, työllisyys, tuottavuus ja polkumyyntimarginaalien suuruus) arvioitiin unionin koko tuotannonalan tasolla. Arvio perustui eurooppalaisten ja kansallisten järjestöjen toimittamiin tietoihin, jotka tarkastettiin ristiin unionin tuottajien toimittamien tietojen ja käytettävissä olevien virallisten tilastojen kanssa.
(120)
Mikrotaloudelliset indikaattorit (varastot, myyntihinnat, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, palkat ja tuotantokustannukset) analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla. Arvio perustui näiden tuottajien antamiin tietoihin, jotka tarkistettiin asianmukaisesti.
(121)
Otoksen tiettyyn erityissegmenttiin kuuluvien yritysten eräitä mikroekonomisia indikaattoreita (myyntihinta, kannattavuus, investointien tuotto ja tuotantokustannukset) koskevat tulokset on painotettu sen mukaan, mikä on kyseisen segmentin osuus unionin kokonaistuotannosta (käyttämällä kunkin segmentin tuotantomäärien mukaista erityispainotusta koko keraamisten pöytäesineiden alaan nähden - 42 prosenttia pk-yritykset ja 58 prosenttia muut yritykset). Näin varmistetaan, etteivät suuryritysten tulokset vääristä vahinkoanalyysiä ja että yhteenlaskettuna unionin tuotannon suuresta osasta yhdessä vastaavien pienehköjen yritysten tilanne näkyy analyysissä asianmukaisesti.
4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(122)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät seuraavasti.
Taulukko 3
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
281 300
230 300
235 700
240 200
Indeksi (2008 = 100)
100
82
84
85
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
371 540
361 253
326 573
324 072
Indeksi (2008 = 100)
100
97
88
87
Kapasiteetin käyttöaste
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Indeksi (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
Unionin tuotannonalan tuotanto väheni 15 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vähennys on yleisesti suurempi kuin unionin kulutuksen vähennys samalla ajanjaksolla. Tuotanto ei elpynyt vuonna 2010 samalla lailla kuin kulutus.
(124)
Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti väheni tarkastelujakson aikana 13 prosenttia. Tästä huolimatta tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste heikkeni tarkastelujaksolla edelleen yhteensä kahdella prosentilla 74,1 prosenttiin.
4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(125)
Unionin tuotannonalan myynti etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla väheni kahdeksan prosenttia enemmän kuin kulutus tarkastelujaksolla. Huomautetaan, että vuosina 2009-2010 myyntimäärä laski edelleen, vaikka unionin kulutus kasvoi kahdeksalla prosentilla.
Taulukko 4
Määrä (tonnia)
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Myynti unionissa
190 332
156 798
152 609
152 095
Indeksi (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus laski tarkastelujaksolla yhdeksän prosenttia eli 2,1 prosenttiyksikköä.
Taulukko 5
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Markkinaosuus unionissa
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Indeksi (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3 Työllisyys ja tuottavuus
(127)
Työllisyys heikkeni koko tarkastelujakson ajan ja väheni 21 prosentilla. Suuntaus noudattaa myyntimäärien laskua unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille.
Taulukko 6
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
31 559
26 146
24 993
25 093
Indeksi (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus (ilmaistuna tuotantomääränä työntekijää kohti vuodessa) kasvoi tarkastelujaksolla kahdeksan prosenttia. Tämä johtuu osittain unionin tuotannonalan pyrkimyksistä vastata Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaan paineeseen.
Taulukko 7
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
8,9
8,8
9,4
9,6
Indeksi (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4 Polkumyyntimarginaalin suuruus
(129)
Polkumyyntimarginaalit on ilmoitettu edellä polkumyyntiä käsittelevässä jaksossa. Kaikki vahvistetut marginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei myöskään voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat.
4.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.3.1 Varastot
(130)
Unionin tuotannonalan loppuvarastojen taso väheni absoluuttisina määrinä 14 prosentilla tarkastelujakson aikana. Tutkimuksessa osoitettiin, että tämä ei ole ratkaiseva indikaattori tällaisella tuotannonalalla, joka toimii pääasiallisesti tilausten perusteella.
Taulukko 8
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
7 754
6 647
7 611
6 647
Indeksi (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2 Myyntihinnat
(131)
Unionin tuotannonalan myyntihinnat laskivat unionin markkinoilla 12 prosentilla tarkastelujakson aikana.
Taulukko 9
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Keskimyyntihinta EU:ssa etuyhteydettömille asiakkaille (euroa/tonni)
4 103
3 818
3 811
3 615
Indeksi (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti ja palkat
(132)
Unionin tuotannonalan kannattavuus, kassavirta, investointien tuotto, pääoman saanti, investoinnit ja palkat kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 10
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin nettovoitto (% nettomyynnistä)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Kassavirta (euroa)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Indeksi (2008 = 100)
100
59
88
114
Nettoinvestoinnit (euroa)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Indeksi (2008 = 100)
100
69
79
71
Investointien tuotto (nettovoitto % investointien nettokirjanpitoarvosta)
19,2 %
14,8 %
-5,3 %
5,5 %
Indeksi (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
20 436
20 526
21 619
20 832
Indeksi (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
Unionin tuotannonalan kannattavuus laski tarkastelujaksolla 0,7 prosenttiyksikköä. Kannattavuus oli heikoin vuonna 2010, jolloin kannattavuus laski suuruusluokassa 4,1 prosenttiyksikköä vuodesta 2008 vuoteen 2010.
(134)
Lienee syytä korostaa, että unionin tuotannonala oli jo tarkastelujakson alussa heikossa kunnossa Kiinasta unionin markkinoille tulevan suurimittaisen halpatuonnin takia. Tuonti kasvoi voimakkaasti vuosina 2002-2004 ja oli saavuttanut erittäin merkittävän markkinaosuuden sen jälkeen, kun tällaisen tuonnin tuontikiintiö oli poistettu vuodesta 2005 alkaen. Tämä aiheutti alalla huomattavia rakenneuudistuksia, jotka olivat loppuvaiheissaan tarkastelujakson alussa.
(135)
Kun tarkastelujaksoa edeltävä kehitys otetaan huomioon, tarkastelujakson alussa saatua voittoa ei voida pitää tavanomaisena voittona. Koska asiasta ei ole annettu lausuntoja, katsotaan, että toinen laajasti käytetty ja tärkeä kulutustavara, josta on jo tehty polkumyyntitutkimus, eli nahkajalkineet, voi sen sijaan alustavasti tarjota pätevän viitearvon normaalin voittotason määrittämiseen. Kyseisen tuotannonalan voittotaso on kuusi prosenttia. (7) Näin ollen on selvää, että unionin tuotannonala kokonaisuudessaan ei tarkastelujaksolla pystynyt missään vaiheessa saavuttamaan voittotasoa, jota voitaisiin pitää tuotteelle hyväksyttävänä.
(136)
Unionin tuotannonalan kassavirta kasvoi tarkastelujakson aikana kokonaisuudessaan merkittävästi. Näin tapahtui kuitenkin joissakin suurissa ja vakiintuneissa yrityksissä - pk-yrityksiä se ei koske. Nettoinvestoinnit laskivat 33 prosentilla. On kuitenkin huomattava, että tarkastelujakson lopulla pk-yritysten investointitaso läheni nollaa. Ainoastaan kahdella yrityksellä, jotka eivät olleet pk-yrityksiä, oli varaa tehdä merkittäviä investointeja tarkastelujaksolla. Investointien tuoton heikkeneminen oli suurempi kuin kannattavuuden lasku koko tarkastelujakson ajan.
(137)
Vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työntekijöiden keskipalkka nousi kaksi prosenttia. Työvoimakustannusten lisäys on merkittävästi alle unionin työvoimakustannusten kokonaiskehityksen tarkastelujaksolla, mistä voidaan päätellä, että unionin tuotannonala on pyrkinyt pitämään työntekijöiden palkat mahdollisimman alhaisella tasolla.
4.3.4 Tuotantokustannukset
(138)
Tuotantokustannukset laskivat tarkastelujaksolla kymmenen prosenttia.
Taulukko 11
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotanto-kustannukset (euroa tonnilta)
3 578
3 583
3 514
3 230
Indeksi (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(139)
Tutkimuksen mukaan tuotantomäärän, kapasiteetin, etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin ja työllisyyden kaltaiset vahinkoindikaattorit heikkenivät tarkastelujaksolla.
(140)
Lisäksi unionin tuottajien taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten kannattavuus, investoinnit ja investointien tuotto, kehittyivät tarkastelujaksolla kielteisesti.
(141)
Kannattavuus ei alalla kokonaisuudessaan milloinkaan saavuttanut tyydyttävää voittotasoa, vaan päinvastoin heikkeni tarkastelujaksolla. Unionin tuotannonalan myyntihintojen jatkuva lasku johti siihen, että tietyssä vaiheessa tuotannonala ei pystynyt tekemään voittoa lähes lainkaan.
(142)
Vaikka unionin tuotannonalan tuottavuus kasvoi tarkastelujaksolla, se johtuu etupäässä merkittävistä ponnistuksista kilpailla Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvaa vahvaa tuontia vastaan.
(143)
Edellä esitetyn perusteella todetaan alustavasti, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(144)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti on tutkittu, onko polkumyynnillä Kiinasta tapahtunut tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tarkasteltiin myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaksi.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(145)
Tutkimuksessa ilmeni, että unionin kulutus väheni 12 prosenttia tarkastelujakson aikana. Samaan aikaan Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä laski noin yhdeksän prosenttia, mutta sen markkinaosuus kasvoi. Lisäksi unionin tuotannonalan myyntimäärä laski 20 prosenttia ja markkinaosuus putosi 23 prosentista vuonna 2008 20,9 prosenttiin tutkimusajanjaksolla.
(146)
Ajanjaksolla vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun unionin kulutus kasvoi, kun taas unionin tuotannonalan markkinaosuus laski. Sen sijaan samana ajanjaksona Kiinasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti lisääntyi ja sen markkinaosuus kasvoi selvästi.
(147)
Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat nousivat tarkastelujakson aikana. Vaikka keskituontihinta Kiinasta nousi tarkastelujaksolla 18 prosentilla, hinnat ovat edelleen merkittävästi alempia kuin unionin tuotannonalan myyntihinnat erityisesti tutkimusajanjakson aikana, joten hintapaine unionin markkinoilla on jatkunut. Näin ollen voidaan katsoa, että unionin tuotannonalan myyntihintojen aleneminen unionin markkinoilla ja sen kannattavuuden lasku johtuvat Kiinasta polkumyynnillä unionin markkinoille tapahtuvan tuonnin aiheuttamasta hintojen alenemisesta. Unionin tuotannonalan tuotantokustannusten ja työllisyystason lasku osoittavat tuotannonalan yrittäneen vastata tällaiseen tuontiin.
(148)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että voimakkaalla Kiinasta tulleella tuonnilla ja Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuuden kasvulla, kun Kiinasta tulevan tuonnin hinnat ovat jatkuvasti alittaneet unionin tuotannonalan hinnat, on ollut ratkaiseva osa unionin tuotannonalan kärsimässä merkittävässä vahingossa. Tästä on osoituksena erityisesti tuotannonalan heikko taloudellinen tilanne ja useimpien vahinkoindikaattoreiden kehitys huonompaan suuntaan.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
(149)
Muita syy-yhteyteen liittyviä tekijöitä, joita tarkasteltiin, olivat seuraavat: kysynnän kehittyminen unionin markkinoilla ja sen segmentoituminen, unionin tuotannonalan vientitulos, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuonti muista maista, kilpailun vastaiset toimintatavat unionin markkinoilla, erot tuotantomenetelmissä ja käytettyjen tuotteiden markkinat. Myös muita tekijöitä analysoitiin.
3.1 Muista unionin ulkopuolisista maista kuin asianomaisesta maasta peräisin oleva tuonti
(150)
Seuraavassa taulukossa esitetään tuontimäärät muista kolmansista maista tarkastelujaksolla. Määriä ja hintoja koskevat suuntaukset perustuvat Eurostatin tietoihin.
Taulukko 12
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (tonnia)
100 971
81 464
81 602
88 706
Indeksi (2008 = 100)
100
81
81
88
Markkinaosuus
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 378
2 354
2 591
2 522
Indeksi (2008 = 100)
100
99
109
106
Turkista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
36 952
33 275
32 887
40 553
Indeksi (2008 = 100)
100
90
89
110
Markkinaosuus
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 027
2 014
2 171
2 058
Indeksi (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Tuonti kolmansista maista väheni tarkastelujaksolla 12 prosenttia, kun taas kyseisen tuonnin markkinaosuus säilyi suhteellisen vakaana.
(152)
On syytä mainita, että muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin keskihinnat nousivat tarkastelujaksolla kuusi prosenttia ja pysyivät jatkuvasti korkeampina kuin myyntihinnat Kiinan vientimyynnissä (68 prosenttia korkeampina tutkimusajanjaksolla).
(153)
CCCLA huomautti, että Turkista tuleva tuonti olisi kasvanut vuosina 2010-2011 kahdeksalla prosentilla, kun Turkista tulevan tuonnin hintojen väitetään olevan vain noin 20 prosenttia korkeampia kuin tuontihinnat Kiinasta.
(154)
Tästä väitteestä todetaan, että kun verrataan tilannetta tarkastelujakson alussa ja sen lopulla, tuontimäärät Turkista kasvoivat kymmenen prosenttia eli 1,1 prosenttiyksikköä, mutta myös niiden keskihinnat säilyivät jatkuvasti paljon korkeampina kuin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat (37-60 prosenttia). Turkista tulevan tuonnin markkinaosuus ei myöskään ole ollut koskaan yli 5,6 prosenttia. Näin ollen on vaikeaa päätellä, että unionin tuotannonalan kärsimä merkittävä vahinko johtuisi Turkista tulevasta tuonnista.
(155)
Edellä esitettyjen syiden perusteella päätellään, että tuonti muista kolmansista maista ei ole vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalan tilanteeseen.
3.2 Markkinasegmentit
(156)
Saksalainen tuojajärjestö ja eräät sen jäsenet ovat antaneet lausunnon, jonka mukaan loppukäyttäjähintojen, tuotteiden laadun ja myyntikanavien perusteella tutkimuksen kohteena olevien keramiikkatuotteiden markkinat voidaan jakaa ainakin seuraaviin kolmeen segmenttiin: korkea hintaluokka (korkea laatu, korkeat hinnat), keskitaso/alhainen (keskitason tai heikko laatu, keskitason tai alhaiset hinnat) ja erikoistuotteet (kuten koriste-esineet, matkamuistot, keraamiset ruukut ja hotelliposliini). Lausunnon mukaan suurin osa unionin tuotannosta myytäisiin korkean hintaluokan ja/tai erikoistuotteiden markkinoilla, kun taas Kiinasta tuleva tuonti palvelee etupäässä halvan hintaluokan markkinasegmenttiä. Unionin tuotannonala kohdentaa myyntinsä etupäässä pieniin erikoisliikkeisiin eikä paikkoihin, joissa keskivertokuluttaja tekee ostoksensa. Näin ollen Kiinasta tuleva tuonti ei kilpailisi suoraan unionin tuotannonalan kanssa.
(157)
Näitä väitteitä ei kuitenkaan vahvistettu tutkimuksessa. Ensinnäkin on todettava, että samankaltainen tuote ei kata tiettyjä esineitä, joihin kyseiset osapuolet viittaavat, kuten puhtaasti koriste-esineitä (katso johdanto-osan 50 ja 51 kappale). Toiseksi tutkimuksessa kävi ilmi, että nykyisin unionin tuotanto palvelee kaikkia markkinoita, samoin kuin Kiinasta tuleva tuonti. Itse asiassa merkittävä osa Kiinasta tulevasta tuonnista kuuluu niin sanottujen korkean hintaluokan tai erikoistuotteiden segmenttiin. Yhdistyneestä kuningaskunnasta oleva tuoja väitti tuovansa korkean hintaluokan tuotteita Kiinasta, kun taas ryhmä EU:n yrityksiä, joilla on tuotantoetuja Kiinassa, viittasi myös erittäin korkeisiin hintoihin, joita se veloitti unionin markkinoilla Kiinasta peräisin olevista kivitavaratuotteistaan.
(158)
Lopuksi viitataan B.1.2 osioon, jossa on todettu, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki tyypit ja samankaltainen tuote katsottiin yhdeksi ja samaksi tuotteeksi. Näin ollen analyysi olisi tehtävä tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tasolla. Siksi tiettyjä segmenttejä koskevia väitteitä ei voida ottaa huomioon.
3.3 Kulutus ja kysyntä
(159)
Eurooppalainen tuojien ja vähittäismyyjien järjestö ja CCCLA kiinnittivät huomiota kysynnän kutistumiseen unionissa. Eräs otoksen ulkopuolinen tuoja totesi, että posliinin kysyntä erityisesti sivu- ja oheismallistoissa ja yksityisellä sektorilla on pudonnut jyrkästi ja että jäljellä oleva kysyntä on äärimmäisen vaihtelevaa. Samoin useat osapuolet väittivät, että muuttuvien muotien takia kuluttajat etsivät nyt kohtuuhintaisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä. Tukkumyyjän kannalta laadukkaiden korkean hintaluokan tuotteiden markkinat pienenevät, ja sama kehitys jatkuu lähivuosina.
(160)
Edellä mainitun eurooppalaisen tuojien ja vähittäismyyjien järjestön mukaan kysynnän kutistuminen selittäisi unionin tuottajien myynnin ja tuotannon laskun tarkastelujakson aikana.
(161)
CCCLA totesi valituksesta käyvän ilmi, että kulutustaso unionissa oli vaihdellut merkittävästi koko tarkastelujakson ajan yleisten makrotaloudellisten olosuhteiden mukaisesti. CCCLA:n mukaan vahinkotekijät ovat tarkastelujaksolla kehittyneet rinnan unionin ja muiden markkinoiden kysynnän vaihtelujen kanssa, ja sekä unionin tuottajien myynti että Kiinasta tuleva tuonti ovat seurailleet kysynnän muutoksia.
(162)
Saksalainen tuojajärjestö ja eräät sen jäsenet esittivät, että Kiinasta tulevan tuonnin luvut sen jälkeen, kun unioni laajeni vuonna 2004 ja tuotteen tuontikiintiöt poistettiin 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen, osoittavat, että unionin markkinoilla on ollut valtava edullisten pöytäesineiden kysyntä vuosina 2002-2005, mitä seurasi kysynnän aleneminen 2005-2010. Heidän mukaansa unionin tuottajat eivät ole halunneet ja/tai pystyneet vastaamaan tällaiseen kysyntään.
(163)
Väitteiden osalta viitataan ensinnäkin B.1.2 osioon, jossa on todettu, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki tyypit ja samankaltainen tuote katsotaan yhdeksi ja samaksi tuotteeksi. Tiettyjä valikoimia koskevilla väitteillä ei siten ole merkitystä, vaan analyysi olisi tehtävä tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tasolla.
(164)
Toiseksi väite, jonka mukaan vahinkotekijät ovat kehittyneet rinnan muiden vientimarkkinoiden kysynnän vaihtelujen kanssa, on ristiriidassa sen tosiseikan kanssa, että otokseen valittujen unionin tuottajien vientitulos on tarkastelujaksolla kehittynyt myönteisesti.
(165)
Kolmanneksi kulutus on pienentynyt tarkastelujaksolla, kuten D.2 osiossa on todettu. Siitä ei ole mitään näyttöä, että unionin tuottajat eivät olisi halunneet ja/tai kyenneet täyttämään edullisten pöytäesineiden valtavaa kysyntää unionissa. Päinvastoin, tutkimuksessa todettiin, että koko tarkastelujakson ajan unionin tuottajat ovat vastanneet erityyppiseen kysyntään, myös edullisten pöytäesineiden kysyntään. Vaikka kulutustaso unionissa on vaihdellut tarkastelujakson aikana, mikä on saattanut myötävaikuttaa unionin tuotannonalan heikkoon tulokseen jossakin vaiheessa, ei sillä kokonaisuutena voida katsoa olevan sellaista vaikutusta, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja tuotannonalan vahingollisen tilanteen välinen syy-yhteys tutkimusajanjaksolla katkeaisi.
(166)
Sen vuoksi väitteet hylätään.
3.4 Unionin tuotannonalan vienti
(167)
Eurostatilta (viennin määrä) ja otokseen kuuluneilta unionin tuottajilta (keskivientihinta) saatujen tietojen mukaan unionin tuotannonalan vienti kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 13
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Vienti (tonnia)
90 968
73 502
83 091
88 105
Indeksi (2008 = 100)
100
81
91
97
Keskivientihinta (euroa/tonni)
3 136
2 983
3 462
3 125
Indeksi (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
CCCLA huomautti, että valituksen mukaan unionin tuottajien vienti kasvoi merkittävästi vuosina 2009-2011. Osapuoli esitti, että vahinkotekijät kehittyivät kielteisesti, kun unionin tuottajien vientitulos heikkeni. Tästä syystä vahinko olisi aiheutunut EU:n tuotannonalan vientimyynnin epäsuotuisasta kehityksestä.
(169)
Tässä yhteydessä olisi ensiksi huomattava, että vahingon tarkastelussa keskitytään unionin tuotannonalan tilanteeseen unionin markkinoilla. Sen vuoksi mahdollisella vientituloksen muutoksella ei ole vaikutusta suurimpaan osaan edellä tarkastelluista indikaattoreista, joita ovat esimerkiksi myyntimäärä, markkinaosuudet ja hinnat. Toiseksi unionin tuotannonalan vienti voidaan tulkita tavaksi korvata alenevaa myyntiä unionin markkinoilla, joilla vahinkoa kärsitään. Kolmanneksi unionin kokonaisvienti väheni kolmella prosentilla, kuten edellä oleva taulukko osoittaa. Viimeiseksi on todettava, että yhteistyössä toimineiden otokseen valittujen tuottajien myyntien vientihinnat pysyivät tarkastelujakson ajan vakaina.
(170)
Sen vuoksi väite hylätään ja päätellään, että unionin tuotannonalan vientitoiminta ei ole aiheuttanut merkittävää vahinkoa.
3.5 Tuontikiintiöiden poistaminen
(171)
Tammikuun 1 päivään 2005 saakka niissä jäsenvaltioissa, jotka olivat tuolloin unionin jäseniä, sovellettiin määrällisiä kiintiöitä tuotteisiin, jotka olivat peräisin Kiinasta ja jotka kuuluivat johdanto-osan 55 kappaleessa mainittuihin yhteisen nimikkeistön koodeihin. Kiintiöt olivat vuonna 2000 yhteensä 84 473 tonnia, ja niitä nostettiin asteittain 147 744 tonniin vuonna 2004. Käytettävissä olevat tilastotiedot osoittavat, että vuonna 2004 tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti niissä 27 maassa, jotka ovat nyt jäsenvaltioita, oli 173 809 tonnia. Vuotta myöhemmin, sen jälkeen kun kiintiöt oli poistettu, mainittu tuonti nousi 530 294 tonniin. Tämän jälkeen Kiinasta tuleva tuonti ei ole milloinkaan ollut alle 449 000 tonnia vuodessa.
(172)
Kun ajatellaan tuontikiintiöiden merkitystä havaitun vahingon kannalta tarkastelujakson aikana, on ensinnäkin pantava merkille, että koska kiintiöitä nostettiin asteittain ja ne poistettiin kolme vuotta ennen tarkastelujakson alkua ja kuusi vuotta ennen tutkimusajanjakson alkua, unionin markkinoilla oli jo vuodesta 2002 alkanut tapahtua merkittäviä rakenneuudistuksia muuttuneiden markkinaolosuhteiden takia. Tätä vahvistavat myös valituksen tekijöiden antamat tiedot, jotka koskevat EU:n keraamisten pöytäesineiden tuottajien sulkemisia ja maksukyvyttömyyttä. Tämän takia unionin tuotannonala oli tarkastelujakson alkuun mennessä supistunut ja siitä oli tullut voittoa tuottava ala.
(173)
Näin ollen voisi väittää, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontikiintiöiden poistaminen vuonna 2005 olisi vaikuttanut kielteisesti unionin tuotannonalan terveydentilaan ennen tarkastelujakson alkua. Mutta vaikka näin olisikin, polkumyynnillä tapahtunut tuonti on silti aiheuttanut tutkimusajanjaksolla vahinkoa. Tästä syystä tuontikiintiöiden poistaminen vuodesta 2005 ei poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja tuotannonalan vahingollisen tilanteen välillä tarkastelu- ja tutkimusajanjaksolla.
3.6 Kilpailun vastaiset toimet unionin markkinoilla
(174)
Useat osapuolet ovat väittäneet, että vahinko aiheutuu kilpailun vastaisista toimista unionin markkinoilla. Lisäksi on todettu, että tämä polkumyynnin vastainen menettely on käynnistetty, jotta saataisiin korvattua tappiot, joita laittomista kartelleista annetut sakot ovat aiheuttaneet. CCCLA totesi, että vilpillisten toimintatapojen käyttö unionin markkinoilla saattaa aiheuttaa sen, että valituksessa annetut ja tutkimuksen aikana kerätyt vahinkoa koskevat tiedot (eli myyntihinnat, myyntimäärät, markkinaosuus ja voitot) ovat epäluotettavia, koska ne eivät edusta tilannetta, joka kuvastaa markkinoiden normaalia toimintaa.
(175)
Toisaalta on todettu, että vuonna 2010 komissio sakotti 17:ää kylpyhuonekalusteyritystä hintakartellista vuosina 1992-2004. Kartellilla oli vaikutusta kuudessa jäsenvaltiossa: Belgian kuningaskunnassa (jäljempänä ’Belgia’), Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaiden kuningaskunnassa ja Itävallassa. (8) Kyseiset toimintatavat olivat käytössä ennen tarkastelujaksoa ja ne koskivat muita tuotteita. Lisäksi ainoa yritys, jota asia koski ja joka toimi myös keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden alalla tarkastelujakson aikana, on nostanut sakon kumoamiseksi kanteen Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa. Asian käsittely on kesken. Toisaalta Saksan viranomaiset ovat käynnistäneet joitakin saksalaisia pöytäesineiden tuottajia koskevan kartellitutkimuksen helmikuussa 2011. Saksan viranomaiset eivät ole vielä julkistaneet tutkimuksen tuloksia, joten asiasta ei tässä vaiheessa voida tehdä päätelmiä. Lisäksi tutkimus koskee vain yhtä jäsenvaltiota, kun taas unionin tuotannonala on hyvin laajalle levinnyt. Sen vuoksi väitteet hylätään.
(176)
Eräät osapuolet ovat viitanneet siihen, että jotkin valmistajat unionissa ovat muuttaneet liiketoimintaansa ja alkaneet käydä kauppaa myös Kiinasta peräisin olevilla tuotteilla. Kyseessä on liiketoimintavaihtoehto, jota ei voida leimata kilpailun vastaiseksi.
3.7 Valmistusmenetelmät
(177)
Tiettyjen osapuolten mukaan unionin tuottajien tuotantomenetelmiä koskevat valinnat ovat selkeästi lisänneet unionin tuotannonalan kärsimää vahinkoa. Nämä osapuolet korostavat, että unionin tuotantomenetelmät ovat paljon tehottomampia kuin kiinalaiset - unionin tuotantomenetelmät ovat täysin automatisoituja, mihin liittyvät korkeat säätökustannukset, kun valmistussarjat ovat lyhyitä, kallis muotinvalmistus, kalliimmat raaka-aineet ja kahden polton prosessin takia korkeammat energiakustannukset. Lisäksi toisin kuin unionin tuottajat, Kiinan valmistajat toimivat väitteen mukaan tilausperusteisesti, jolloin heillä on vähemmän varastointikustannuksia. He myyvät koko tuotantonsa erissä lajittelematta, mihin on liitetty hinta-alennukset. Myös lasituksen alisessa siirtokuvakoristelussa kustannusten väitetään olevan unionissa lähes kaksinkertaiset. Toisaalta tietyt osapuolet viittasivat unionin tuotantomenetelmien tehokkuuteen esimerkiksi pitkien valmistussarjojen osalta.
(178)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että asiaankuuluva tekniikka on siirtynyt ympäri maailman. Siinä ei voitu vahvistaa yhteyttä tietyn tuotantomenetelmän ja liiketoiminnan onnistumisen välille. Siinä ei myöskään voitu todeta, että tietyn tuotantomenetelmän valinnalla olisi niin merkittävä vaikutus, että se olisi poistanut syy-yhteyden asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
3.8 Käytettyjen tuotteiden markkinat
(179)
Otoksen ulkopuolisen tuojan mukaan kotitaloudet ovat viime vuosikymmeninä pienentyneet ja hävittävät tarpeettomat esineensä kirpputoreilla, nettihuutokaupoissa tai muunmuotoisilla käytettyjen esineiden markkinoilla. Tämän osapuolen mukaan käytetyt pöytä- ja keittiöesineet täyttävät merkittävän osan nykyisestä kysynnästä ja kilpailevat suoraan uusien pöytä- ja keittiöesineiden kanssa. Otoksen ulkopuolinen tuoja toimitti väitteensä tueksi asiakirjoja, jotka koskivat hyvin tunnettujen saksalaisten posliinin valmistajien useiden tuotelinjojen nettihuutokauppa-arvoja.
(180)
Ei ole kuitenkaan mitään perusteluja ekstrapoloida saksalaisen kielialueen kolmen saksalaisen yrityksen erittäin erikoistuneita kokoelmia koskevia määriä ja hintoja muihin unionin maihin tai muihin tuotevalikoimiin. Tästä syystä tämän markkinan määrällinen määrittäminen on mahdotonta, eikä tutkimuksessa voitu vahvistaa, että käytettyjen tavaroiden myynnillä olisi niin merkittävä vaikutus, että se olisi poistanut syy-yhteyden asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
3.9 Talouskriisi
(181)
CCCLA:n mukaan väitetty vahinko johtuu vaikutuksista, joita finanssikriisillä, talouden taantumalla ja valtioiden velkakriiseillä on kuluttajien käytettävissä oleviin rahavaroihin. CCCLA väittää valituksen tekijöiden olevan toimintatasolla kannattavia ja katsoo, että ilmoitetut tappiot johtuvat finanssikeinottelusta (kuten osakkeisiin ja valtion joukkovelkakirjalainoihin liittyvistä tappioista) ja finanssikriisiin liittyvistä muista kuin toimintakuluista.
(182)
Talouskriisi voi selittää kulutuksen kutistumista osissa tarkastelujaksoa. On kuitenkin huomattava, että tilanteessa, jossa kulutus väheni tarkastelujaksolla, ja tilanteessa, jossa kulutus kasvoi vuodesta 2009 tutkimusajanjakson alkuun, halvan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin tulos on päinvastainen kuin unionin tuotannonalan.
(183)
Tutkimus osoittaa selvästi, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti Kiinasta on voimistanut talouden taantuman vaikutusta. Vaikka talous yleisesti alkoi elpyä, unionin tuotannonala ei pystynyt elpymään ja saamaan takaisin menettämiään myyntimääriä. Se menetti koko tarkastelujakson ajan merkittävästi markkinaosuutta, kun taas polkumyynnillä Kiinasta tapahtunut tuonti lisäsi markkinaosuuttaan.
(184)
Vaikka talouskriisi onkin osaltaan saattanut heikentää unionin tuotannonalan tulosta, sen vaikutus ei kokonaisuutena ole sellainen, että se poistaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon välisen syy-yhteyden.
3.10 Muut tekijät
(185)
Eräs järjestö viittasi muihin tekijöihin, jotka sen mielestä poistavat syy-yhteyden. Osapuoli viittasi unionin sisäiseen kilpailuun (sillä perusteella, että hinnat vaihtelevat unionissa huomattavasti) ja unionin yhä tiukkeneviin turvallisuus- ja terveysvaatimuksiin, jotka lisäävät tuotantokustannuksia. Muita mainittuja tekijöitä ovat joidenkin kiinalaisten valmistajien tekemät väärennökset ja tullien ulkopuoliset kaupan esteet useilla EU:n ulkopuolisilla markkinoilla, jotka haittaavat unionin valmistajien vientiä.
(186)
Unionin sisäiseen kilpailuun liittyvän väitteen osalta tutkimuksessa ei käynyt ilmi yhteyttä vahingon, unionin tuottajien sijaintipaikan ja kyseisen jäsenvaltion hintojen välillä. Union turvallisuus- ja terveysvaatimuksista on huomattava, että niitä sovelletaan sekä unionissa valmistettuihin että unioniin tuotuihin tuotteisiin, joten ne vaikuttavat kaikkien toimijoiden hintoihin. Väärennösväitteen tueksi ei esitetty mitään tietoja, joten väitteen vaikutuksia ei voitu analysoida. Tullien ulkopuolisia kaupan esteitä useilla EU:n ulkopuolisilla markkinoilla koskevaa väitettä ei voida ottaa huomioon: tällaiset esteet voisivat estää unionin tuottajia hyödyntämästä vientipotentiaaliaan, mutta niillä ei olisi mitään vaikutusta myynnin alenemiseen unionin markkinoilla, joilla vahinkoa kärsitään.
(187)
CCCLA viittasi muihin tekijöihin eli ammattitaitoisen työvoiman puutteeseen unionin markkinoilla ja itse aiheutettuun vahinkoon sillä perusteella, että eräät unionin valmistajat tuovat tarkasteltavana olevaa tuotetta. Saatavilla olevien tietojen perusteella päätellään kuitenkin, että koko unionin tuotannonala on yleisesti huonossa tilanteessa, eikä se seikka, että käyttöön on otettu useita liiketoimintamalleja, ole aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa. Se olisi pikemminkin tulkittava tapana korvata myynnin alenemista unionin markkinoilla. Yksikään unionissa sijaitsevista asianomaisista osapuolista ei ole ilmoittanut ammattitaitoisen työvoiman puutteen unionin keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden alalla koskevan sitä.
(188)
Eräs tuoja kehotti toimielimiä tutkimaan muuntyyppisten pöytä- ja keittiöesineiden vaikutusta, kuten muovista, alumiinista, melamiinista ja lasista valmistettujen. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään tietoja. Tutkimuksessa ei ollut mahdollista tehdä asiasta päätelmiä.
(189)
Eräät osapuolet yhdistävät unionin tuotannonalan kärsimän vahingon unionin tuotannonalan tilanteeseen ennen tarkastelujakson alkua. Useat tuojat väittivät tähän liittyen, että unionin tuotannonalan heikkeneminen on alkanut jo ajanjaksolla 1975-2002. Komission analyysissä ei kuitenkaan ole mahdollista palata niin kauas taaksepäin muun muassa siitä syystä, että kyseiseltä ajanjaksolta ei ole saatavissa luotettavia tietoja. Sama koskee toista tapahtumaa, joka tapahtui kauan ennen tarkastelujakson alkua, eli valtiontuen antamista Saksan posliinituotannonalalle, mikä erään otoksen ulkopuolisen tuojan mukaan todistaa, että unionin tuotannonala ei ole tehostanut toimintaansa (9).
(190)
Kun tarkasteltiin muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(191)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, päätellään alustavasti, että Kiinasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
F. UNIONIN ETU
1. Alustavat huomautukset
(192)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko vahingollista polkumyyntiä koskevista alustavista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että polkumyynnin vastaisten väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien ja käyttäjien edut.
2. Unionin tuotannonalan etu
(193)
Unionin tuotannonala muodostuu yli 200 tuottajasta, joilla on tehtaita unionin eri jäsenvaltioissa ja jotka ovat tutkimusajanjakson aikana työllistäneet suoraan yli 25 000 ihmistä samankaltaisen tuotteen valmistuksen ja myynnin alalla.
(194)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin takia tutkimusajanjakson aikana. Erityisesti unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten tuotanto, kannattavuus ja investointien tuotto, osoittivat tarkastelujaksolla laskevaa suuntausta. Eniten kärsivät pk-yritykset: tarkastelujaksolla ne olivat tappiollisia vuodesta 2010 eteenpäin. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, unionin tuotannonalalla jo tehty työ ei riitä mahdollistamaan alan taloudellisen tilanteen kohenemista, ja tilanne voi heiketä entisestään.
(195)
Tämän tutkimuksen tuloksia ei riitä kyseenalaistamaan se, että tietyt unionin tuottajat menestyvät paremmin kuin toiset, eikä siihen vaikuta liioin unionin tuotannonalan tilanne ennen tarkastelujakson alkua.
(196)
Toimenpiteiden käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tehokkaat ja tasapuoliset kaupankäyntiedellytykset. Tällä olisi vuorostaan myönteinen lisävaikutus unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen ja kannattavuuteen.
(197)
Eräät tuojat väittivät, että jos toimenpiteistä säädetään, tarkasteltavana oleva tuote korvataan myyntyyppisillä tuotteilla (kuin unionissa valmistetuilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä) kuten tekstiileillä (mm. lahjoiksi) tai muovisilla pöytäesineillä, mikä hyödyttää muita aloja kuin keramiikka-alaa. Tutkimuksessa ei kuitenkaan voitu vahvistaa, että tällainen korvaaminen olisi merkittävää.
(198)
Sen vuoksi päätellään, että väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto Kiinasta peräisin olevassa keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa olisi unionin tuotannonalan etujen mukaista.
3. Etuyhteydettömien tuojien etu
(199)
Kuten johdanto-osan 4 kappaleessa on mainittu, tutkimuksessa käytettiin otantaa, koska etuyhteydettömien tuojien lukumäärä on ilmeisen korkea.
(200)
Kokonaisuudessaan otokseen valitut tuojat käyttivät tutkimusajanjakson aikana hankintalähteenään pääasiassa asianomaista maata. Ne työllistivät noin 350 henkilöä keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja jälleenmyynnissä. Niiden toiminta käsitti erilaisia tuotteita posliinisista lahjaesineistä fajanssimerkkituotteisiin ja kotitalouksille tarkoitettuihin yksinkertaisiin pöytäesineisiin. Niiden yhteistyön taso vaihteli. Kaksi otokseen valittua suurinta tuojaa, joilla on myös merkittävää vähittäismyyntitoimintaa, eivät esimerkiksi antaneet kaikkia tietoja kannattavuudestaan eivätkä ilmoittaneet marginaalia hankintahintojen ja etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuvan jälleenmyynnin hintojen välillä. Toinen niistä kielsi jopa kirjanpitoonsa tutustumisen. Nämä osapuolet antoivat tiedot vain siirtohankintahinnoista ja/tai siirtomyyntihinnoista. Tästä syystä lukuisista pyynnöistä huolimatta merkityksellisiä tietoja ei saatu, jotta olisi voitu arvioida koko otoksen osalta tarkasteltavaa tuotetta koskeva edustava tuojan brutto- ja nettomarginaali.
(201)
Samaten, koska kahden otokseen valitun tuojan/vähittäismyyjän antamat tiedot olivat monilta osin puutteellisia, niiden perusteella ei pystytty arvioimaan tarkasteltavana olevan tuotteen vähittäismyyjien brutto- ja nettovoittomarginaalia. Näin ollen otokseen valittujen tuojien yhteistyö ei mahdollistanut sen määrittämistä, mikä on EU:n toimitusketjun kyky kantaa ehdotetun polkumyyntitullin kustannukset, eikä siten myöskään tullin vaikutusta vähittäismyyntihintaan ja sitä kautta kuluttajiin.
(202)
Ensinnäkin on tuojien osalta kuitenkin todettava, että suurien osa tuojien otantakysymyksiin vastanneista tuojista ilmoitti hankinta- ja jälleenmyyntihinnan bruttomarginaaliksi 50-200 prosenttia. Puhtaasti tuontiin keskittyneitä tuojia koskevat tarkistetut luvut otoksessa vahvistavat, että tällainen bruttomarginaali on edustava. Toiseksi julkisesti saatavilla olevista asiakirjoista voidaan päätellä, että unionin tuotantoketju (eli tuojat ja niitä seuraavat kanavat ketjussa) pystyvät täysin selviytymään ehdotetun kokoisesta polkumyyntitullista kyseisten talouden toimijoiden elinkelpoisuuden vaarantumatta. Äskettäisen julkaisun (10) mukaan kiinalainen keraaminen muki, jonka EU:n jakelija ostaa 0,70:llä Yhdysvaltain dollarilla, maksaa vähittäismyynnissä 3,50 Yhdysvaltain dollaria - jolloin jakelijan/vähittäismyyjän voittomarginaali on yli 150 prosenttia. Tässä skenaariossa ehdotettu polkumyyntitulli johtaisi siihen, että pääosasta tuontia veloitettaisiin tämän mainitun tuotteen osalta 0,16 euron lisämaksu (0,36 euroa yhteistyöstä kieltäytyneille tuottajille) EU:n toimitusketjussa, jolla olisi siten kokonaisuutena 2,08 euron bruttomarginaali. Lisäksi johdanto-osan 111 kappaleessa mainitussa CBI:n vuoden 2009 markkinatutkimuksessa The tableware, kitchenware and other household articles market in the EU ilmoitetaan, että EU:n rajalla maksettavan CIF-hinnan suhde kuluttajahintaan vaihtelee 2,6-5,3 (11). Lopuksi on todettava, että otokseen valitut tuojat/vähittäismyyjät eivät ole missään vaiheessa ilmoittaneet, että ne jättäisivät keraamiset pöytä- ja keittiöesineet tuontinsa tai myyntinsä ulkopuolelle, jos polkumyyntitulli säädetään.
(203)
Edellä sanottu huomioon ottaen ja kun tutkimuksessa ei toistaiseksi ole saatu muuta luotettavaa tietoa, katsotaan alustavasti, että jakeluketju yleisesti, tuojat mukaan luettuina, pystyy selviytymään CIF-hintojen korottamisesta ehdotetuille tasoille ilman merkittäviä ongelmia ja että kuluttajiin ei todennäköisesti kohdistu hinnankorotuksia. Asianomaisia osapuolia pyydetään kuitenkin jälleen erikseen toimittamaan asiaa koskevia kattavia ja tarkistettavissa olevia lisätietoja, joiden perusteella toimenpiteiden vaikutusta toimitusketjuun ja viime kädessä kuluttajiin on mahdollista analysoida tarkemmin menettelyn seuraavassa vaiheessa.
(204)
Unionin etua koskevia lausuntoja saatiin yli 20:ltä otoksen ulkopuoliselta tuojalta, etupäässä pieniltä yrityksiltä, eurooppalaisen ja kansainvälisen kaupan järjestöltä, ruotsalaiselta tuojien ja vähittäismyyjien järjestöltä, alankomaalaiselta Kaukoidän tuojien järjestöltä sekä saksalaiselta tuojien järjestöltä ja verkostolta. Tuojien yhteinen huolenaihe oli, että toimenpiteet johtaisivat tuontihintojen nousuun ja tuojien liiketoiminnan (osittaiseen) pienenemiseen ja vaikuttaisivat siten niihin kielteisesti muun muassa marginaalien ja kannattavuuden osalta yleisesti. Näitä väitteitä ei voitu hyväksyä seuraavassa johdanto-osan kappaleessa ja johdanto-osan 201 kappaleessa tehtyjen päätelmien perusteella.
(205)
Useat tuojat esittivät, että jos toimenpiteitä säädetään, tuojilta häviäisi enemmän työpaikkoja kuin niitä säästetään unionin tuottajilla. Tämä on kuitenkin ristiriidassa tuojien muiden lausuntojen kanssa. Niissä ne ilmoittivat, että ne voisivat korvata keraamiset esineet muunlaisilla esineillä (kuten lahjatekstiileillä) tai että ne olisivat halukkaita hankkimaan aiempaa enemmän unionin sisältä.
(206)
Ruotsalainen järjestö katsoi, että toimenpiteillä olisi tuojiin kielteinen taloudellinen vaikutus, koska tuojille aiheutuisi merkittäviä kustannuksia uuden valmistajan etsimisestä ja hallinnosta, jos niiden olisi etsittävä vaihtoehtoja tuonnille Kiinasta. Eurooppalaisen ja kansainvälisen kaupan järjestö korosti, että toimittajien vaihtaminen on hankalaa, koska tuojat ovat investoineet paljon toimittajiin. Tämä ei kuitenkaan näytä olevan tärkeää toisille tuojille, jotka pitävät parempana mahdollisuutta voida vaihtaa hankintalähteitä. Lisäksi se seikka, että tarjotut tuotteet ja unionin kulutus muuttuvat muodin mukaan, viittaa siihen, että (uusilta toimittajilta saatavien) uusien tuotteiden kehittämiskustannukset kuuluvat tähän alaan luontaisesti.
(207)
Useat otoksen ulkopuoliset tuojat väittivät, että unionin tehtaat eivät ole kiinnostuneita valmistamaan tuotteita muiden tavaramerkeillä. Otokseen valittuja unionin tuottaja koskeva tutkimustulos on kuitenkin ristiriidassa tämän väitteen kanssa. Se osoitti, että ne tuottavat merkkituotteita kolmansille osapuolille. Myös toisen tuojan lausunto oli ristiriidassa väitteen kanssa, samoin kuin se, että useat tuojat, jotka jakelevat tuotteita omalla tuotemerkillään, hankkivat osan valikoimastaan unionista.
(208)
Eräs otoksen ulkopuolinen tuoja ilmoitti olevansa haluton jakamaan tuotantoideoita, tuotemalleja ja sisäistä tuotekehitystyötään tiettyjen kilpailevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden unionin tuottajien kanssa. Tutkimuksesta ei kuitenkaan ilmennyt, että tämä olisi tuojien keskuudessa yleinen huoli. On huomattava, että kyseisellä tuojalla on riita-asioita joidenkin saksalaisten valmistajien kanssa ja että osa sen kokoelmasta kilpailee suoraan unionin valmistajien kokoelman kanssa.
(209)
Tietyt tuojat väittivät, että ne eivät voi tehdä hankintoja unionin valmistajilta, koska unionin tuottajien kustannukset ovat suuremmat, ne eivät pysty toimittamaan käsityöesineitä eivätkä pysty tarjoamaan pieniä tuotantoeriä, ne ovat joustamattomia, niillä ei ole tarvittavaa organisaatiota palvella asianmukaisesti suuria vähittäismyyjiä, jotka tarjoavat monia tuotteita ja/tai niiltä puuttuvat tietyt tuotantoprosessit, laadut, koristelutyypit tai muodot. Nämä osapuolet väittivät, että ongelmat koskevat erityisesti käsityötä ja mainosesineitä (esim. tiilisavesta), tiettyjä lisenssillä myytäviä merkkituotteita, tiettyjen rekisteröityjen hyödyllisyysmallien ja erikoisoheistuotteiden tai pitopalveluesineiden valmistusta (kuten suuria määriä posliiniesineitä). Toiset väittivät, ettei heillä ollut muuta mahdollisuutta kuin tuoda Kiinasta. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että suurin osa menettelyyn osallistuneista tuojista hankkii keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä useista lähteistä, myös useita eri valikoimia ja laatuja unionin tuottajilta. Lisäksi unionin tuottajat tarjoavat suuren valikoiman tuotteita, ja niillä on tuotantokapasiteettia myydä nykyistä enemmän unionin markkinoilla.
(210)
Yhteenvetona voidaan päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotolla voi olla kielteinen vaikutus tiettyjen tuojien taloudelliseen tilanteeseen. Kielteisellä vaikutuksella ei kuitenkaan keskimäärin odoteta olevan huomattavia rahoitusvaikutuksia tuojien kokonaistilanteeseen. Yleisesti niiden odotetaan pystyvän (osittain) kestämään hinnannousu ja/tai (osittain) siirtämään tullin asiakkaidensa (eli tukkumyyjien, jakelijoiden, vähittäismyyjien) maksettavaksi, varsinkin kun tulli vaikuttaa tärkeään hankintalähteeseen markkinoilla. Tutkimuksessa osoitettiin, että tarkasteltavana oleva tuote muodostaa vain hyvin pienen osan niiden tuojien kokonaisliiketoiminnasta, jotka osallistuivat menettelyyn ja jotka ovat samalla vähittäismyyjiä. Näiden osapuolten antamien tietojen perusteella ei ollut mahdollista asianmukaisesti määrittää sitä, missä määrin ne pystyvät kantamaan ehdotetun tullitason aiheuttaman hankintahinnan lisäyksen, mutta kuten johdanto-osan 201 ja 202 kappaleessa on selitetty, tähän asti kerättyjen tietojen perusteella ne pystynevät tekemään sen.
(211)
Tästä syystä päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ehdotetulla tasolla ei ole merkittävää haitallista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien tilanteeseen.
4. Muiden talouden alojen etu
(212)
Useat tuojat väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaa luultavasti kielteisesti tuojien liikekumppaneihin viimeistely- ja koristeluyrityksistä tukkukauppiaisiin, jakelijoihin tai vähittäismyyjiin. Tähän liittyen ne väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto saattaa aiheuttaa enemmän työpaikan menetyksiä niiden satelliittiyrityksissä, kuten suunnittelu- tai logistiikkayrityksissä, kuin työpaikkoja säilyy tai syntyy unionin tuotannonalalla. Eräät tuojat väittivät myös, että lahjaesineala, mainonta-ala, hotelli- ja pitopalvelutoimialat, ryhmäpitopalvelu ja yrityskuluttajat yleensä joutuisivat suoraan kärsimään tuotteiden puutteesta. Tämä johtaisi hintakilpailun lisääntymiseen lyhyellä ajanjaksolla suuria alennuksia tarjoavien myyntipisteiden tasolla. Laitokset, jotka tavallisesti joutuvat kamppailemaan määrärahojen riittävyyden kanssa, kuten hoitolaitokset, kärsisivät myös. Lisäksi eräät osapuolet väittivät, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet aiheuttaisivat raaka-ainepulaa taiteellista ja luovaa työtä tekeville, kuten posliinimaalareille tai käsityöpajoille.
(213)
Kaikki nämä väitteet on todettu perusteettomiksi. Toisaalta näiden tuojien lausumat näyttävät olevan ristiriidassa heidän omien esitystensä kanssa siltä osin, että he vihjaavat siihen, että he voisivat korvata keraamiset tuotteet muunlaisilla tuotteilla (kuten lahjatekstiileillä), jolloin he joka tapauksessa käyttäisivät edellä tarkoitettuja tavanomaisia liikekumppaneitaan. Lisäksi voidaan odottaa, että unionin tuotannonalan satelliittiyritykset hyötyvät toimenpiteiden käyttöönotosta. Toisaalta tutkimuksessa ei voitu vahvistaa, että tuotteista syntyisi pulaa, jos Kiinasta tuleva tuonti kilpailisi hinnoilla, jotka eivät ole polkumyyntiä. Toimenpiteillä on suunniteltu ja niillä odotetaan luotavan tasapuoliset toimintaolosuhteet kaikille keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden toimittajille - niillä ei ole tarkoitus perusteettomasti rajoittaa tuontia asianomaisesta maasta. Lisääntyvän hintakilpailun osalta on todettava, että se voidaan nähdä myös myönteisenä vaikutuksena niiden laitosten osalta, joiden budjetti on rajoitettu, kuten hoitolaitosten.
(214)
Ruotsalainen järjestö katsoi, että toimenpiteillä olisi kielteinen taloudellinen vaikutus tukku- ja vähittäismyyntialoihin Ruotsissa. Se arvioi (varsinkin nuorten) työllisyyden laskevan kahdesta kolmeen prosenttia ja tuonnin vähenevän 20 prosenttia. Esitetty vaikutus tuntuu kuitenkin liioitellulta. Tähän liittyen on syytä huomata, että yksikään tuojista, jotka toimivat myös vähittäismyyjinä ja jotka ovat antaneet lausunnon tutkimuksen yhteydessä, ei ole ilmoittanut, että koko tuote poistettaisiin niiden tuotevalikoimasta, jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön. Eräs kyseisistä tuojista on esittänyt työllisyysnäkymät, jotka ovat periaatteessa samat sekä toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä että siinä tapauksessa, että toimenpiteitä ei toteuteta.
(215)
CCCLA viittasi tanskalaiseen tutkimukseen, jonka mukaan jokaisesta eurosta, jonka unionin tuottajat voittavat kaupan suojelusta, unionin käyttäjäyritykset joutuvat maksamaan yli 60 kertaa enemmän. Lausuma on kuitenkin hyvin yleinen eikä liity erityisesti tähän tutkimukseen. Tutkimuksessa ei saatu minkäänlaista näyttöä siitä, että vaikutus olisi todella tämä.
(216)
Tärkeille vähittäismyyjille ympäri maailmaa erikoistuneita myynninedistämiskampanjoita tarjoava yritys kertoi, että sen liiketoimintaan tarvitaan lyhyellä aikavälillä suuria määriä tuotteita vähittäismyyntikampanjoihin, jotka kestävät joitakin kuukausia. Tämä osapuoli hankkii kaksi kolmannesta tuotteistaan Aasiasta, pääasiassa Kiinasta, ja se väittää, että merkittävä tulli tuhoaisi sen kyvyn myydä myynninedistämishintaan tulevaisuudessa. On tunnustettava, että polkumyyntitulli saattaa vaikuttaa kielteisesti tämän tyyppiseen liiketoimintaan. Tullien tarkoitus ei kuitenkaan ole sulkea kiinalaisia kauppatavaroita pois markkinoilta. Lisäksi unionin tuottajat toimittivat kolmen viime vuoden aikana 33 prosenttia tästä osapuolen ”vaihtelevaksi” kutsumasta kysynnästä.
(217)
Tässä alustavassa vaiheessa päätellään siten, että hyödyt, jotka saataisiin estämällä vahinko tutkimuksen jäljellä olevana aikana soveltamalla väliaikaisia toimenpiteitä tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin, ovat painavampia kuin muihin talouden aloihin mahdollisesti kohdistuvat kielteiset vaikutukset.
5. Kuluttajien (kotitalouksien) etu
(218)
Yksikään sellainen osapuoli ei antanut lausuntoja, joka olisi suoraan edustanut lopullisten ostajien etua, kuten kuluttajajärjestöt.
(219)
Kuten johdanto-osan 201 kappaleessa on mainittu, julkisesti saatavilla olevien tietojen perusteella päätellään kuitenkin alustavasti, että ehdotetuilla tullien tasolla toimitusketju pystyy kantamaan toimenpiteet eivätkä ne siten johda kuluttajahintojen nousuun vähittäismyyntiportaassa.
(220)
CCCLA ja useat osapuolet, jotka edustavat tuojien ja vähittäismyyjien etua, väittivät, että jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön, eniten kärsivät EU:n kuluttajat. Unionissa matalan tulotason omaavat kuluttajat edustavat väitteen mukaan suurinta osaa kuluttajista. Heillä olisi siten vähemmän valinnanvaraa ja entistä korkeammat hinnat ilman mitään lisäarvoa ja vielä ajankohtana, jona EU:n talous on huonossa kunnossa. Väitteen mukaan tuotteella on henkinen kipuraja, jonka ylittävällä hinnalla kuluttaja ei halua ostaa tuotetta. Tietyntyyppiset tuotteet katoaisivat markkinoilta tai ne korvattaisiin muilla materiaaleilla, kuten muovilla, melamiinilla, metallilla tai puulla. Yleensä nämä vaihtoehdot ovat ympäristön kannalta epäsuotuisia tuotteita. Lisäksi väitettiin, että valikoima rajoittuu, koska tuonti, joka vastaa yli 60 prosenttiin kysynnästä, poistuu unionin markkinoilta, ja tarjonnan puute nostaa hintoja. Samaan aikaan eräät osapuolet väittivät, että asiakkaat tekevät ostoksensa lähiympäristössä mutta että unionin tuottajat eivät pysty eivätkä halua tarjota halpatuotteita paikallisille toimittajille. Se seikka, että saksalaiset tuottajat pystyvät tarjoamaan suurehkoja vakiomääriä halpaan hintaan, ei tyydytä unionin markkinoita, joilla vaaditaan vaihtelua muuttuvan muodin ja uusien suuntausten mukaan. Eräissä lausunnoissa korostetaan, että jos Kiinasta tuleva tuonti edelleen säilyy unionin markkinoilla, sitä on todennäköisesti merkittävästi vähemmässä määrin ja huomattavasti korkeampaan hintaan, koska palkat Kiinassa nousevat ja tulleista koituu lisäkustannuksia. Lisäksi väitettiin, että jos tuote ei ole kohtuuhintainen, uudet sukupolvet eivät totu käyttämään näitä tuotteita.
(221)
Väitteistä, jotka liittyvät entistä rajoitetumpaan valinnanvapauteen, huomautetaan, että tutkimuksen mukaan unionin tuotannonala tarjoaa hyvin laajan valikoiman tuotteita, jotka on tarkoitettu eri markkinasegmenteille ja jakelukanaville. Toimenpiteiden odotetaan auttavan unionin tuotannonalaa hyödyntämään koko potentiaalinsa ja rikastuttamaan markkinoita uusilla tuotteilla. Lisäksi yksikään tuojista, jotka toimivat samaan aikaan vähittäismyyjinä, ei ilmoittanut, että ne voisivat harkita poistavansa tuotteen kokonaan tuotevalikoimastaan, jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön.
(222)
Hintojen noususta todetaan, että tutkimuksessa pyritään luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset, ei sulkemaan kiinalaisia kauppatavaroita unionin markkinoiden ulkopuolelle. Sellaista hintarajaa ei voida objektiivisesti vahvistaa, jonka ylittyessä kuluttajat eivät ostaisi tuotetta. Lisäksi tuojia sitoo usein vähintään vuoden voimassa oleva hinnasto, joten kokonaisuudessaan ei odoteta, että ne pystyisivät lyhyellä aikavälillä siirtämään hintojen nousun asiakkailleen. Mikä vielä tärkeämpää, kun otetaan huomioon toimenpiteiden taso ja tuonti- ja jälleenmyyntihinnan välinen merkittävä ero, on epätodennäköistä, että käyttäjät ja kuluttajat maksavat huomattavasti aiempaa korkeampia hintoja - tulli lasketaan CIF-tuontihinnan perusteella, ja vähittäismyyntihinta on tuontihintaan verrattuna moninkertainen. Tullin aiheuttamat lisäkustannukset kantaa siten todennäköisimmin toimitusketju tuojalta kuluttajalle. Mahdolliset hinnan korotukset lienevät pieniä, eikä niillä ole vaikutusta kuluttajan valintaan. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden ei odoteta johtavan uusiin sukupolviin, jotka eivät osta keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että unionin tuotannonala pystyy tarjoamaan kilpailukykyisiä hintoja.
(223)
Sellaista päätelmää ei voida tehdä, että toimenpiteillä olisi merkittävä vaikutus keittiö- ja pöytäesineissä käytettäviin materiaaleihin. Materiaalityyppi ei ole aina tärkein tekijä, kun valitaan esimerkiksi keraamista lahjaesinettä. On kuitenkin selvää, että materiaalit eivät aina ole keskenään vaihdettavissa: esimerkiksi elintarvikkeiden kanssa kosketuksissa olevia materiaaleja koskevassa unionin lainsäädännössä asetetaan kyseisille materiaaleille tiettyjä vaatimuksia. Lisäksi on merkillepantavaa, että myös vähittäismyyjänä toimivan hyvin vakiintuneen tuojan näkemyksen mukaan ihmiset syövät jatkossakin mieluummin keraamisilta lautasilta kuin muista materiaaleista tehdyiltä lautasilta - ja yrityksen laajentumissuunnitelmat on laadittu sen mukaisesti.
(224)
Toimitusongelmia koskevia väitteitä ei voida hyväksyä, koska toisaalta se, että luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset ja oikeudenmukaiset hinnat, ei johda Kiinasta tulevan tuonnin täydelliseen poistamiseen. Päinvastoin, kaikkien maailman toimijoiden odotetaan hyötyvän entistä oikeudenmukaisemmasta kauppatilanteesta. Toisaalta todettiin, että se seikka, että unionin tuotannonala toimittaa parhaillaan kolmanneksen unionin kokonaiskysynnästä, ei vähennä sen tärkeyttä, että Kiinasta tulevan tuonnin olisi tultava unionin markkinoille hintaan, joka ei ole polkumyyntiä. Sekä unionin tuotannonalan vientitulos että se seikka, että se ei ole tarkastelujaksolla käyttänyt koko kapasiteettiaan, viittaa siihen, että unionin valmistajat voisivat myydä enemmän unionin markkinoilla, jos polkumyynnillä tapahtuva tuonti poistettaisiin. Lopuksi on vielä korostettava, että Kiina ei ole unionin ainoa tuontilähde.
(225)
Sekä CCCLA:n mainitseman tanskalaisen tutkimuksen että ruotsalaisen järjestön esiin tuoman ruotsalaisen tutkimuksen mukaan polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä on yleensä paljon kustannusvaikutuksia kuluttajille. Lausumat ovat kuitenkin hyvin yleisiä, eivätkä ne liity erityisesti tähän tutkimukseen. Tutkimuksessa ei saatu minkäänlaista näyttöä siitä, että vaikutus olisi todella tämä.
(226)
Edellä sanotun perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei yleisesti ottaen ole huomattavia vaikutuksia kuluttajiin, kuten kotitalouksiin.
6. Unionin etua koskevat päätelmät
(227)
Kun otetaan huomioon edellä sanottu ja unionin edusta saatavilla olevat tiedot, päätellään alustavasti, että ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa.
(228)
Tätä päätelmää eivät tee tyhjäksi useiden osapuolten esittämät näkökohdat, kuten se, että polkumyyntitullit ovat yleisesti vaihtoehto heidän pyrkimyksilleen siirtää eräitä unionin arvoja unionin ulkopuolisiin maihin, kuten toimittajien sosiaalisten normien parantaminen, lapsityövoiman käytön estäminen tai ympäristö- ja yleiset kehitysohjelmat. Nämä kysymykset eivät ole syy vähätellä tavoitetta saavuttaa avoin ja tasapuolinen kauppa ja puolustaa unionin tuotantoa kansainvälisiä kaupan vääristymiä kuten polkumyyntiä vastaan soveltamalla kaupan suojavälineitä EU:n oikeuden ja WTO:n sääntöjen mukaisesti.
(229)
Edellä sanotusta riippumatta tätä alustavaa arviointia on kuitenkin tarkasteltava vielä huolellisesti asianomaisten osapuolien esittämien huomautusten jälkeen.
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(230)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
(231)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä.
(232)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voi kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada tällaisella tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Näin ollen katsotaan alustavasti, että kuuden prosentin osuutta liikevaihdosta edustavaa voittomarginaalia voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuotannonalan olisi voitu odottaa saavuttavan ilman vahingollista polkumyyntiä, kuten johdanto-osan 133 kappaleessa on selitetty.
(233)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin vähentämällä tosiasiallinen voitto noudettuna lähettäjältä -hinnasta ja lisäämällä edellä mainittu kuuden prosentin tavoitevoittomarginaali näin laskettuun unionin tuotannonalan kannattavuusrajaa vastaavaan hintaan.
(234)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamatonta hintaa ja kiinalaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa, joka oli laskettu alihinnoittelun vahvistamista varten. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin keskimääräisestä CIF-kokonaisarvosta.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(235)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina, alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(236)
Edellä esitetyn perusteella polkumyyntitullit on tässä tapauksessa vahvistettu polkumyyntimarginaalin tasolla.
(237)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja, näitä tulleja olisi siten sovellettava yksinomaan Kiinasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei sovelleta näitä tulleja, vaan niihin olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(238)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) olisi toimitettava viipymättä komissiolle (12), ja mukaan olisi liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(239)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät ole harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
(240)
Eräs osapuoli pyysi, että jos toimenpiteitä säädetään, ne otettaisiin käyttöön vähimmäishinnan muodossa. Osapuoli totesi, että arvotullit haittaisivat erityisesti asiakkaita, jotka ostavat laadukkaita ja/tai painavia tuotuja tuotteita. Tutkimuksessa osoitettiin kuitenkin, että mikään muu toimenpide ei olisi asianmukaisempi, kun otetaan huomioon tuoterajaukseen kuuluvien esineiden valikoima.
(241)
Edellä esitetyn perusteella vahvistettu polkumyynti- ja vahinkomarginaali sekä väliaikainen tulli ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Väliaikainen tulli
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd ja Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd ja CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd ja Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Kaikki muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Kaikki muut yritykset
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. LOPPUMÄÄRÄYKSET
(242)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia, ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisten lopullisten toimenpiteiden määrittämistä varten,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 (Taric-koodit 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 ja 6912009010) kuuluvien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa, keraamisia veitsiä lukuun ottamatta.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tulli
Taric-lisäkoodi
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Liitteessä I luetellut yritykset
26,6 %
B354
Kaikki muut yritykset
58,8 %
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn väliaikaisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II esitetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, asianomaiseen yritykseen sovelletaan kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa tullia.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 14 päivänä marraskuuta 2012.