KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/460
af 19. marts 2015
om gennemførelsesmæssige tekniske standarder for så vidt angår proceduren for godkendelse af en intern model i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/138/EF af 25. november 2009 om adgang til og udøvelse af forsikrings- og genforsikringsvirksomhed (Solvens II) (1), særlig artikel 114, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forsikrings- og genforsikringsselskaber skal opfylde kravene i direktiv 2009/138/EF til interne modeller. De kan ændre deres interne model i overensstemmelse med den godkendte politik, der skal følges ved ændring af modellen, jf. artikel 115 i direktiv 2009/138/EF.
(2)
Større ændringer af den interne model, en kombination af mindre ændringer, der betragtes som en større ændring, og ændringer af den politik, der skal følges ved ændring af modellen, kræver forhåndsgodkendelse fra tilsynsmyndighedernes side. Reglerne vedrørende proceduren for godkendelse af interne modeller bør finde tilsvarende anvendelse på godkendelse af større ændringer af den interne model og eventuelle ændringer af den politik, der skal følges ved ændring af modellen.
(3)
Inddragelse af nye elementer i den interne model, f.eks. inddragelse af yderligere risici, som ikke er omfattet af den interne models anvendelsesområde, eller forretningsenheder, kræver godkendelse fra tilsynsmyndighedernes side, jf. artikel 112 i direktiv 2009/138/EF.
(4)
På grund af den indbyrdes sammenhæng mellem forskellige ansøgninger om godkendelse, som er omfattet af direktiv 2009/138/EF, bør forsikrings- eller genforsikringsselskabet, når det ansøger om godkendelse af en intern model, underrette tilsynsmyndigheden om andre ansøgninger, som selskabet har indgivet eller forventer at indgive i løbet af de næste seks måneder, om godkendelse af de elementer, som er omhandlet i artikel 308a, stk. 1, i direktiv 2009/138/EF. Et sådant krav er nødvendigt for at sikre, at tilsynsmyndighedernes vurderinger er baseret på gennemsigtige og upartiske oplysninger.
(5)
Proceduren for godkendelse af en intern model og større ændringer af den interne model bør indebære løbende kommunikation mellem tilsynsmyndighederne og forsikrings- eller genforsikringsselskabet. Det er hensigtsmæssigt at kommunikere, allerede inden den formelle ansøgning indgives til tilsynsmyndighederne. Nævnte kommunikation bør fortsætte, efter at den interne model eller større ændring er godkendt ved tilsynsprocessen.
(6)
Tilsynsmyndighederne bør under godkendelsesprocessen kunne anmode om tilpasninger af den interne model og om en overgangsplan, jf. artikel 113 i direktiv 2009/138/EF.
(7)
Denne forordnings bestemmelser om procedurerne for godkendelse, godkendelse af ændringer af den interne model og godkendelse af den politik, der skal følges ved ændring af modellen for interne modeller, der anvendes på individuelt niveau, bør finde tilsvarende anvendelse på procedurerne for interne modeller til beregning af koncernens konsoliderede solvenskapitalkrav og for koncerninterne modeller.
(8)
Denne forordning er baseret på det udkast til gennemførelsesmæssige tekniske standarder, som Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger har forelagt Europa-Kommissionen.
(9)
Den Europæiske Tilsynsmyndighed for Forsikrings- og Arbejdsmarkedspensionsordninger har afholdt åbne offentlige høringer om det udkast til reguleringsmæssige tekniske standarder, som ligger til grund for denne forordning, analyseret de potentielle omkostninger og fordele samt indhentet en udtalelse fra interessentgruppen, der er nedsat i henhold artikel 37 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1094/2010 (2).
(10)
For at øge retssikkerheden om tilsynsordningen i den i artikel 308a i direktiv 2009/138/EF omhandlede indfasningsperiode, som påbegyndes den 1. april 2015, er det vigtigt at sikre, at denne forordning træder i kraft hurtigst muligt, det vil sige dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
I denne forordning præciseres:
a)
den procedure, der er omhandlet i artikel 112 i direktiv 2009/138/EF, for godkendelse af ansøgninger fra forsikrings- og genforsikringsselskaber om tilladelse til at benytte komplette og partielle interne modeller til beregning af solvenskapitalkravet
b)
proceduren for godkendelse af ansøgninger fra forsikrings- og genforsikringsselskaber om en større ændring af den interne model og ændringer af den politik, der skal følges ved ændring af den interne model, jf. artikel 115 i direktiv 2009/138/EF.
Artikel 2
Ansøgning om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af solvenskapitalkravet
1. Forsikrings- og genforsikringsselskaber indgiver en skriftlig ansøgning til tilsynsmyndigheden om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af solvenskapitalkravet.
2. Ansøgningen indgives på et af de officielle sprog i den medlemsstat, hvor forsikrings- eller genforsikringsselskabet har sit hovedsæde, eller på et sprog, som er aftalt med tilsynsmyndighederne.
3. Forsikrings- og genforsikringsselskaber skal, når de ansøger om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af solvenskapitalkravet, indgive dokumentation, som viser, hvordan den interne model opfylder kravene i artikel 101 og 120-125 i direktiv 2009/138/EF, og i forbindelse med en partiel intern model også i artikel 113 i direktiv 2009/138/EF. Tilsynsmyndigheden kan i overensstemmelse med artikel 3 anmode om yderligere oplysninger.
4. Den dokumentation, der er omhandlet i stk. 3, omfatter mindst følgende:
a)
en følgeskrivelse med:
i)
en ansøgning om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af solvenskapitalkravet fra en bestemt dato og en generel forklaring vedrørende den interne model, herunder en kort beskrivelse af modellens opbygning og anvendelsesområde
ii)
en bekræftelse af, at den interne model i perioden forud for ansøgningen er blevet benyttet i risikostyringssystemet og beslutningsprocesserne i overensstemmelse med kravene i artikel 120 i direktiv 2009/138/EF
iii)
en bekræftelse af, at ansøgningen er fuldstændig og indeholder en præcis beskrivelse af den interne model, og at relevante fakta ikke er udeladt
iv)
en bekræftelse af, at forsikrings- eller genforsikringsselskabet er en del af en koncern, som benytter en intern model til beregning af koncernens konsoliderede solvenskapitalkrav, eller at der er indgivet en ansøgning om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af koncernens konsoliderede solvenskapitalkrav, uden at der er modtaget underretning om afgørelsen
v)
en liste over andre ansøgninger, som forsikrings- eller genforsikringsselskabet har indgivet eller forventer at indgive i løbet af de næste seks måneder, om godkendelse af elementer, som er omhandlet i artikel 308a, stk. 1, i direktiv 2009/138/EF, samt de respektive ansøgningsdatoer
vi)
kontaktoplysninger om det relevante personale i forsikrings- eller genforsikringsselskabet, som er involveret i de aktiviteter, der er tilknyttet den interne model, samt om det relevante personale i dette selskab, som anmodningerne om supplerende oplysninger kan indgives til
b)
en forklaring, som viser, hvordan den interne model dækker alle forsikrings- eller genforsikringsselskabets materielle og kvantificerbare risici. Når ansøgningen om godkendelse vedrører en partiel intern model, begrænses forklaringen til de materielle og kvantificerbare risici inden for den partielle interne models anvendelsesområde, og forsikrings- eller genforsikringsselskabet fremlægger endvidere en forklaring, som viser, hvordan de yderligere betingelser, der er omhandlet i artikel 113 i direktiv 2009/138/EF, er opfyldt
c)
en forklaring, som viser, at det er hensigtsmæssigt at integrere den interne model i risikostyringssystemet, og at det kan gøres på en effektiv måde, samt hvilken rolle den interne model spiller i ledelsessystemet, herunder hvordan den gør det muligt for forsikrings- eller genforsikringsselskabet at identificere, måle, overvåge, styre og rapportere om risici løbende; af den grund skal ansøgningen omfatte de relevante uddrag af politikken vedrørende risikostyring, jf. artikel 41, stk. 3, i direktiv 2009/138/EF
d)
forsikrings- eller genforsikringsselskabets vurdering af og begrundelse for den interne models materielle styrke, svagheder og begrænsninger, herunder en selvvurdering af, hvorvidt kravene i stk. 2 er opfyldt; forsikrings- eller genforsikringsselskabet skitserer også sin plan for fremtidige forbedringer af den interne model med det formål at tackle identificerede svagheder eller begrænsninger eller at videreudvikle eller udvide den interne model
e)
når forsikrings- eller genforsikringsselskabet er en del af en koncern, som benytter en intern model til beregning af solvenskapitalkravet, eller når der en indgivet en ansøgning om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af koncernens konsoliderede solvenskapitalkrav, uden at der er modtaget underretning om afgørelsen, en begrundelse, som viser, hvorfor den koncerninterne model ikke passer til selskabets risikoprofil, og forskellene mellem den interne model, der skal anvendes på individuelt niveau, og den koncerninterne model
f)
de tekniske specifikationer for den interne model, herunder en detaljeret beskrivelse af den interne models opbygning, sammen med en liste over og en begrundelse for de antagelser, som ligger til grund for den interne model, hvis en justering af disse antagelser vil få en væsentlig indvirkning på solvenskapitalkravet
g)
en forklaring, som under hensyntagen til modellens opbygning og anvendelsesområde viser, at forsikrings- eller genforsikringsselskabets interne kontrolsystem er hensigtsmæssigt
h)
en forklaring, som viser, at det personale, som har ansvaret for at videreudvikle og validere den interne model, er kendetegnet ved tilstrækkelige ressourcer og færdigheder og tilstrækkelig objektivitet
i)
den politik, der skal følges ved ændring af den interne model, jf. artikel 115 i direktiv 2009/138/EF
j)
en beskrivelse af den proces, som sikrer overensstemmelse mellem de metoder, der benyttes ved beregning af den forventede sandsynlighedsfordeling, og de metoder, der benyttes ved beregning af forsikringsmæssige hensættelser, jf. artikel 121, stk. 2, i direktiv 2009/138/EF
k)
en fortegnelse med oplysninger, som benyttes i den interne model, med en nærmere angivelse af kilde, karakteristika og anvendelse og en beskrivelse af den proces, som sikrer, at oplysningerne er præcise, komplette og hensigtsmæssige
l)
resultaterne af den seneste fordeling af overskud og tab og præciseringen af fordelingen af overskud og tab i overensstemmelse med artikel 123 i direktiv 2009/138/EF, herunder overskud og tab, selskabets væsentligste forretningsenheder og fordelingen af det samlede overskud eller tab på risikokategorier og væsentlige forretningsenheder
m)
en beskrivelse af den uafhængige valideringsproces for den interne model og en rapport om resultaterne af den seneste validering i overensstemmelse med artikel 124 i direktiv 2009/138/EF, herunder de henstillinger, der blev fremsat, og hvordan der er taget højde herfor
n)
fortegnelsen over de dokumenter, der udgør en del af dokumentationen for den interne model, jf. artikel 125 i direktiv 2009/138/EF
o)
hvis et forsikrings- eller genforsikringsselskab benytter en model eller data hentet hos en tredjepart som omhandlet i artikel 126 i direktiv 2009/138/EF, et bevis for, at benyttelse af en sådan ekstern model eller sådanne eksterne data ikke forhindrer forsikrings- eller genforsikringsselskabet i at opfylde kravene i artikel 101 og 120-125 i nævnte direktiv, og i forbindelse med en partiel intern model i artikel 113 i nævnte direktiv, at nævnte model eller data er egnede til benyttelse inden for den interne model, og en forklaring, som viser, hvorfor eksterne modeller eller data foretrækkes frem for interne modeller eller data
p)
et estimat over solvenskapitalkravet beregnet med den interne model på det største granuleringsniveau i overensstemmelse med forsikrings- eller genforsikringsselskabets risikokategorisering og et estimat over solvenskapitalkravet beregnet med standardformlen på standardformlens største granuleringsniveau på det seneste tidspunkt før datoen for ansøgningens indgivelse, hvor solvenskapitalkravet blev beregnet med standardformlen. Hvis der ikke er beregnet solvenskapitalkrav før ansøgningens indgivelse, beregnes estimatet over solvenskapitalkravet i overensstemmelse med standardformlen med standardformlens parametre og ikke parametre, som er specifikke for forsikrings- eller genforsikringsselskabet
q)
identifikation af de dele af forsikrings- og genforsikringsselskabets virksomhed, der er klassificeret som en væsentlig forretningsenhed, og en begrundelse for denne klassifikation
r)
i forbindelse med partielle interne modeller, en forklaring, som viser, hvordan den foreslåede integrationsteknik opfylder de krav, der er omhandlet i artikel 113, stk. 1, i direktiv 2009/138/EF, og i forbindelse med en teknik, som adskiller sig fra den standardteknik, der er omhandlet i artikel 239, stk. 1, i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2015/35 (3), en begrundelse for den foreslåede integrationsteknik.
5. Forsikrings- og genforsikringsselskaber indgiver dokumentation for administrations-, ledelses- eller tilsynsorganernes godkendelse af ansøgningen som omhandlet i artikel 116 i direktiv 2009/138/EF.
6. Forsikrings- og genforsikringsselskaber tilvejebringer en fortegnelse over alle de dokumenter og dokumentationssæt, som ansøgningen omfatter. Hvis indholdet i et dokument er relevant for andre dokumenter, skal forsikrings- eller genforsikringsselskabet fremhæve, hvorfor det er relevant, og angive krydsreferencer.
Artikel 3
Vurdering af ansøgningen
1. Tilsynsmyndigheden bekræfter, at den har modtaget forsikrings- eller genforsikringsselskabets ansøgning.
2. Tilsynsmyndighederne afgør, hvorvidt ansøgningen er fuldstændig, senest 30 dage efter datoen for modtagelse af ansøgningen. En ansøgning om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af solvenskapitalkravet anses for at være fuldstændig, hvis den omfatter hele den dokumentation, der er omhandlet i artikel 2, stk. 2.
3. Hvis tilsynsmyndighederne vurderer, at ansøgningen ikke er fuldstændig, meddeler de omgående det forsikrings- eller genforsikringsselskab, som har indgivet ansøgningen, at godkendelsesperioden på seks måneder endnu ikke er begyndt, og angiver grundene til, at ansøgningen ikke er fuldstændig.
4. Hvis tilsynsmyndighederne vurderer, at ansøgningen er fuldstændig, meddeler de det forsikrings- eller genforsikringsselskab, som har indgivet ansøgningen, at ansøgningen er fuldstændig, og startdatoen for perioden på seks måneder. Nævnte dato er datoen for modtagelse af den fuldstændige ansøgning.
5. Selv om tilsynsmyndighederne anser en ansøgning for at være fuldstændig, kan tilsynsmyndigheden anmode om yderligere oplysninger, som er nødvendige for at kunne foretage vurderingen. Anmodningen skal indeholde en nærmere beskrivelse af de yderligere oplysninger, som kræves, og en begrundelse for anmodningen.
6. Forsikrings- eller genforsikringsselskabet sikrer, at alle de dokumenter, der er omhandlet i artikel 125 i direktiv 2009/138/EF, stilles til rådighed for tilsynsmyndighederne, om muligt også i elektronisk form, under hele vurderingen af ansøgningen.
7. Vurderingen af ansøgningen indebærer løbende kommunikation med forsikrings- eller genforsikringsselskabet og kan omfatte anmodning om tilpasninger af den interne model og i forbindelse med en partiel intern model om en overgangsplan, jf. artikel 113 i direktiv 2009/138/EF.
8. Hvis tilsynsmyndighederne vurderer, at den interne model eventuelt kan godkendes med forbehold af tilpasninger, kan de underrette forsikrings- eller genforsikringsselskabet herom.
9. Hvis tilsynsmyndighederne anmoder om yderligere oplysninger eller tilpasninger af den interne model, kan forsikrings- eller genforsikringsselskabet anmode om suspension af den godkendelsesperiode på seks måneder, som er omhandlet i artikel 112, stk. 4, i direktiv 2009/138/EF. Nævnte suspension ophører, når forsikrings- eller genforsikringsselskabet har foretaget de nødvendige tilpasninger og tilsynsmyndighederne har modtaget en ændret ansøgning med dokumentation for tilpasningerne. Tilsynsmyndighederne underretter derefter forsikrings- eller genforsikringsselskabet om godkendelsesperiodens nye udløbsdato.
Artikel 4
Selskabets ret til at trække ansøgningen tilbage
Det forsikrings- eller genforsikringsselskab, som har indgivet ansøgningen om tilladelse til at benytte den interne model til beregning af solvenskapitalkravet, kan ved skriftlig underretning af tilsynsmyndigheden, på ethvert tidspunkt før afgørelsen om ansøgningen træffes, trække nævnte ansøgning tilbage.
Artikel 5
Afgørelse om ansøgningen
1. Tilsynsmyndigheden godkender kun ansøgningen om tilladelse til at benytte en intern model, hvis den finder det godtgjort, at forsikrings- eller genforsikringsselskabets systemer til identificering, måling, overvågning, styring og rapportering af risici er tilfredsstillende, og navnlig at den interne model opfylder kravene i artikel 101, 112 og 120-125 i direktiv 2009/138/EF og i forbindelse med en partiel intern model også i artikel 113 i nævnte direktiv.
2. Endvidere godkender tilsynsmyndigheden kun ansøgningen om tilladelse til at benytte en intern model, hvis den finder det godtgjort, at den politik, der skal følges ved ændring af modellen, opfylder kravene i artikel 115 i direktiv 2009/138/EF. Når tilsynsmyndigheden har truffet afgørelse om ansøgningen, underretter den omgående skriftligt forsikrings- eller genforsikringsselskabet herom. Afgørelsen skal:
a)
hvis tilsynsmyndigheden godkender ansøgningen, omfatte den dato, hvorfra modellen benyttes til beregning af solvenskapitalkravet
b)
hvis tilsynsmyndigheden godkender ansøgningen, omfatte eventuelle vilkår og betingelser knyttet til afgørelsen om godkendelse samt begrundelsen for nævnte vilkår og betingelser
c)
hvis tilsynsmyndigheden afviser ansøgningen, omfatte begrundelsen for afgørelsen
d)
hvis tilsynsmyndigheden har anmodet om en overgangsplan i overensstemmelse med artikel 113 i direktiv 2009/138/EF, omfatte en afgørelse om godkendelse af den overgangsplan, der er omhandlet i artikel 6.
3. Tilsynsmyndighederne videregiver hverken, at et forsikrings- eller genforsikringsselskab har ansøgt om tilladelse til at benytte en intern model til beregning af solvenskapitalkravet, eller at en ansøgning er blevet afvist eller trukket tilbage.
Artikel 6
Overgangsplan med henblik på udvidelse af modellens anvendelsesområde
1. I det i artikel 113, stk. 2, i direktiv 2009/138/EF omhandlede tilfælde begrunder tilsynsmyndigheden kravet om en overgangsplan og fastsætter det anvendelsesområde, som den interne model mindst skal dække efter overgangsplanens gennemførelse.
2. Overgangsplanen godkendes af forsikrings- eller genforsikringsselskabets administrations-, ledelses- eller tilsynsorgan og skal indeholde en klar beskrivelse af planens gennemførelsesperiode, udvidelsen af anvendelsesområdet og de foranstaltninger og ressourcer, som er nødvendige for at udvide den interne models anvendelsesområde. Tilsynsmyndighederne evaluerer den plan, som selskabet har fremlagt. Tilsynsmyndigheden kan, hvis det er nødvendigt, anmode om, at der indgives en ændret overgangsplan godkendt af administrations-, ledelses- eller tilsynsorganet til godkendelse.
3. Hvis selskabet undlader at gennemføre overgangsplanen med henblik på udvidelse af modellens anvendelsesområde, kan tilsynsmyndigheden, uden at dette berører eventuelle andre forhåndenværende tilsynsforanstaltninger, træffe en af følgende foranstaltninger:
a)
forlænge planens gennemførelsesperiode
b)
forlænge planens gennemførelsesperiode, forudsat at planen ændres
c)
kræve, at forsikrings- eller genforsikringsselskabet beregner solvenskapitalkravet på grundlag af standardformlerne i artikel 103-111 i direktiv 2009/138/EF
d)
give mulighed for at benytte en partiel intern model med et anvendelsesområde, som er mindre end det anvendelsesområde, som den interne model mindst skal dække, jf. stk. 1.
Artikel 7
Ændringer af den interne model
1. Forsikrings- eller genforsikringsselskabet medtager i ansøgningen om godkendelse af en større ændring af den interne model dokumentation for, at den interne model efter de større ændringer opfylder kravene i artikel 101, 112 og 120-126 i direktiv 2009/138/EF og i forbindelse med en partiel intern model også i nævnte direktivs artikel 113.
2. Forsikrings- eller genforsikringsselskabet vedlægger ansøgningen de dokumenter, der er omhandlet i artikel 2, hvis deres indhold påvirkes af den større ændring af den interne model, sammen med en angivelse af ændringerne heraf og en detaljeret beskrivelse af de kvalitative og kvantitative konsekvenser af den større ændring af den godkendte interne model og dens resultater.
Artikel 8
Ændringer af den politik, der skal følges ved ændring af den interne model
1. Forsikrings- eller genforsikringsselskabet medtager i ansøgningen om godkendelse af en ændring af den politik, der skal følges ved ændring af den interne model, begrundelsen for at ændre den politik, der skal følges ved ændring af den interne model, og dokumentation for, at politikken efter ændringerne opfylder kravene for at godkende denne politik.
2. Tilsynsmyndighederne godkender kun ansøgningen om godkendelse af en ændring af den politik, der skal følges ved ændring af den interne model, hvis de har sikkerhed for, at politikken finder generel anvendelse, og at de procedurer, der er beskrevet i den politik, der skal følges ved ændring af den interne model, sikrer, at den interne model løbende opfylder kravene i artikel 101, 112 og 120-125 i direktiv 2009/138/EF og i forbindelse med en partiel intern model også i nævnte direktivs artikel 113.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/460,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2015,
sisäisen mallin hyväksyntämenettelyä koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY mukaisista teknisistä täytäntöönpanostandardeista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (1) ja erityisesti sen 114 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten on noudatettava sisäisiä malleja koskevia direktiivin 2009/138/EY vaatimuksia. Ne voivat muuttaa sisäistä malliaan kyseisen mallin hyväksytyn muutosmenettelyn mukaisesti direktiivin 2009/138/EY 115 artiklan nojalla.
(2)
Sisäisen mallin suuriin muutoksiin ja sellaiseen pienten muutosten yhdistelmään, jota pidetään suurena muutoksena, sekä mallin muutosmenettelyn muutoksiin vaaditaan valvontaviranomaisen ennakkohyväksyntä. Sisäisten mallien hyväksyntämenettelyä koskevia sääntöjä olisi johdonmukaisesti sovellettava sisäisen mallin suurten muutosten sekä kaikkien mallin muutosmenettelyn muutosten hyväksymiseen.
(3)
Uusien osatekijöiden sisällyttäminen sisäiseen malliin, kuten sellaisten lisäriskien sisällyttäminen, jotka eivät kuulu sisäisen mallin tai liiketoimintayksiköiden soveltamisalaan, edellyttää direktiivin 2009/138/EY 112 artiklan mukaista valvontaviranomaisen hyväksyntää.
(4)
Direktiivin 2009/138/EY mukaisten erilaisten hyväksyntähakemusten keskinäisten riippuvuuksien vuoksi vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen olisi hakiessaan sisäisen mallin hyväksyntää ilmoitettava valvontaviranomaiselle muista direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklan 1 kohdassa lueteltuja seikkoja koskevista hakemuksista, jotka ovat jo vireillä tai jotka aiotaan tehdä kuuden seuraavan kuukauden aikana. Tämä vaatimus on tarpeen sen varmistamiseksi, että valvontaan liittyvät arvioinnit perustuvat avoimiin ja puolueettomiin tietoihin.
(5)
Sisäisen mallin ja sen suurten muutosten hyväksyntämenettelyssä olisi pyrittävä jatkuvaan yhteydenpitoon valvontaviranomaisten ja vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen välillä. Yhteydenpito on asianmukaista käynnistää ennen kuin virallinen hakemus toimitetaan valvontaviranomaisille. Sen olisi jatkuttava sisäisen mallin tai suuren muutoksen hyväksymisen jälkeen valvojan tarkastusprosessin yhteydessä.
(6)
Hyväksyntämenettelyn aikana valvontaviranomaisilla olisi oltava mahdollisuus vaatia mukautuksia sisäiseen malliin tai vaatia siirtymäsuunnitelmaa direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan mukaisesti.
(7)
Tämän asetuksen säännöksiä, jotka koskevat yksittäisen yrityksen tasolla käytettävien sisäisten mallien, niiden muutosten ja muutosmenettelyjen hyväksyntämenettelyjä, olisi sovellettava yhdenmukaisesti sellaisia sisäisiä malleja koskevien menettelyjen kanssa, joita käytetään laskettaessa ryhmän konsolidoitua vakavaraisuuspääomavaatimusta, sekä ryhmän sisäisiä malleja koskevien menettelyjen kanssa.
(8)
Tämä asetus perustuu teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksiin, jotka Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on toimittanut komissiolle.
(9)
Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset tämän asetuksen perustana olevista teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (2) 37 artiklan mukaisesti perustetulta vakuutus- ja jälleenvakuutusalan osallisryhmältä.
(10)
Jotta parannettaisiin valvontajärjestelmään liittyvää oikeusvarmuutta direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklassa säädetyn vaiheistusjakson aikana, joka alkaa 1 päivänä huhtikuuta 2015, on tärkeää varmistaa, että tämä asetus tulee voimaan mahdollisimman pian eli seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan
a)
direktiivin 2009/138/EY 112 artiklassa tarkoitettu menettely, jolla hyväksytään vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten toimittamia hakemuksia, jotka koskevat kokonaisten tai osittaisten sisäisten mallien käyttöä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen;
b)
menettely, jolla hyväksytään vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten toimittamia hakemuksia, jotka koskevat direktiivin 2009/138/EY 115 artiklan mukaisia sisäisen mallin suuria muutoksia ja sisäisen mallin muutosmenettelyn muutoksia.
2 artikla
Hakemus vakavaraisuuspääomanvaatimuksen laskemisesta sisäisen mallin avulla
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava valvontaviranomaisen hyväksyttäväksi kirjallinen hakemus vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemisesta sisäisen mallin avulla.
2. Hakemus on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jossa vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksellä on kotipaikka, tai kielellä, josta on sovittu valvontaviranomaisten kanssa.
3. Hakiessaan lupaa käyttää sisäistä mallia vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten on toimitettava asiakirjatodisteet, jotka osoittavat, millä tavoin sisäinen malli täyttää direktiivin 2009/138/EY 101 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset. Valvontaviranomainen voi pyytää lisätietoja 3 artiklan mukaisesti.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin asiakirjatodisteisiin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)
saatekirje, joka sisältää seuraavat:
i)
hyväksynnän pyytäminen sille, että sisäistä mallia käytetään vakavaraisuuspääoman laskemiseen tietystä päivästä alkaen, sekä sisäisen mallin yleisluonteinen selitys, joka sisältää lyhyen kuvauksen mallin rakenteesta ja soveltamisalasta;
ii)
sen hakemusta edeltäneen ajanjakson vahvistaminen direktiivin 2009/138/EY 120 artiklan mukaisesti, jonka aikana sisäistä mallia on käytetty riskienhallintajärjestelmässä ja päätöksentekomenettelyissä;
iii)
sen seikan vahvistaminen, että hakemus on täydellinen ja sisältää tarkan kuvauksen sisäisestä mallista ja ettei mitään merkityksellisiä tosiseikkoja ole jätetty pois;
iv)
sen seikan vahvistaminen, kuuluuko vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ryhmään, joka käyttää sisäistä mallia ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, vai onko toimitettu hakemus jonkin sisäisen mallin käytöstä ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen mutta asiasta ei ole saatu päätöstä;
v)
luettelo muista hakemuksista, jotka vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on toimittanut tai aikoo toimittaa kuuden seuraavan kuukauden aikana jonkin direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklan 1 kohdassa mainitun seikan hyväksymiseksi, sekä vastaavat hakupäivät;
vi)
yhteystiedot vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen henkilöstön jäsenistä, jotka osallistuvat sisäiseen malliin liittyviin toimintoihin, sekä kyseisen yrityksen henkilöstön jäsenistä, joille voidaan toimittaa lisätietopyynnöt;
b)
selvitys siitä, miten sisäinen malli kattaa vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen kaikki olennaiset ja kvantifioitavissa olevat riskit. Jos hakemus koskee osittaisen sisäisen mallin hyväksyntää, selvitys on rajattava osittaisen sisäisen mallin soveltamisalaan kuuluviin olennaisiin ja kvantifioitavissa oleviin riskeihin, ja vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on myös annettava selvitys siitä, miten direktiivin 2009/138/EY 113 artiklassa tarkoitetut lisäedellytykset on täytetty;
c)
selvitys siitä, miten asianmukaisesti ja tehokkaasti sisäinen malli on integroitu riskienhallintajärjestelmään ja mikä on sen tehtävä hallintojärjestelmässä, mukaan luettuna selvitys siitä, miten vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys voi sisäisen mallin avulla jatkuvasti tunnistaa, mitata, seurata ja hallita riskejä ja raportoida niistä; tätä varten hakemukseen on liitettävä merkitykselliset otteet direktiivin 2009/138/EY 41 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista riskienhallintaperiaatteista;
d)
vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen tekemä arviointi sisäisen mallin vahvuuksista, puutteista ja rajoituksista perusteluineen, mukaan luettuna itsearviointi 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattamisesta; vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on myös esitettävä suunnitelmansa siitä, miten sisäistä mallia aiotaan parantaa tulevaisuudessa, jotta havaitut puutteet tai rajoitukset voidaan korjata tai jotta sisäistä mallia voidaan kehittää tai laajentaa;
e)
jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys kuuluu ryhmään, joka käyttää sisäistä mallia ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, tai jos on toimitettu hakemus jonkin sisäisen mallin käytöstä ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen mutta asiasta ei ole saatu päätöstä, perustelut sille, miksi ryhmän sisäinen malli ei sovi yrityksen riskiprofiiliin, sekä tiedot yrityksen tasolla käytettävän sisäisen mallin ja ryhmän sisäisen mallin välisistä eroista;
f)
sisäisen mallin tekniset eritelmät, joihin sisältyy yksityiskohtainen kuvaus sisäisen mallin rakenteesta, sekä luettelo sisäisen mallin perusoletuksista perusteluineen, jos kyseisten oletusten mukauttamisella olisi huomattava vaikutus vakavaraisuuspääomavaatimukseen;
g)
selvitys vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen sisäisen valvonnan järjestelmän riittävyydestä ottaen huomioon mallin rakenne ja kattavuus;
h)
selvitys sisäisen mallin kehittämisestä ja validoinnista vastaavan henkilöstön resurssien, taitojen ja objektiivisuuden riittävyydestä;
i)
direktiivin 2009/138/EY 115 artiklassa tarkoitettu sisäisen mallin muutosmenettely;
j)
kuvaus menettelystä, jolla varmistetaan ennustetun todennäköisyysjakauman laskentamenetelmien yhdenmukaisuus vakuutusteknisen vastuuvelan laskentamenetelmien kanssa direktiivin 2009/138/EY 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
k)
sisäisessä mallissa käytetty tietohakemisto, jossa eritellään tietojen lähde, ominaisuudet ja käyttö ja kuvataan menettely, jolla varmistetaan tietojen tarkkuus, täydellisyys ja asianmukaisuus;
l)
voittojen ja tappioiden tuoreimman tarkastelun tulokset ja kyseisen tarkastelun erittely direktiivin 2009/138/EY 123 artiklan mukaisesti, mukaan luettuina voitto ja tappio, yrityksen suurimmat liiketoimintayksiköt sekä kokonaisvoiton tai -tappion tarkastelu riskiluokkien ja suurimpien liiketoimintayksiköiden näkökulmasta;
m)
kuvaus sisäisen mallin riippumattomasta validointimenettelystä ja kertomus tuoreimman validoinnin tuloksista direktiivin 2009/138/EY 124 artiklan mukaisesti, mukaan luettuina tiedot siitä, mitä suosituksia on annettu ja miten niihin on reagoitu;
n)
luettelo kaikista sisäisen mallin dokumentoinnin muodostavista asiakirjoista direktiivin 2009/138/EY 125 artiklan mukaisesti;
o)
jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys käyttää direktiivin 2009/138/EY 126 artiklassa tarkoitettuja kolmannelta osapuolelta saatua mallia tai saatuja tietoja, sen osoittaminen, ettei ulkoisen mallin tai ulkoisten tietojen käyttö heikennä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen kykyä täyttää mainitun direktiivin 101 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja, jos on kyse mainitun direktiivin 113 artiklan mukaisesta osittaisesta sisäisestä mallista, kyseisen mallin tai kyseisten tietojen soveltuvuus käytettäviksi sisäisessä mallissa sekä selvitys siitä, minkä vuoksi sisäisen mallin ja sisäisten tietojen sijasta käytetään mieluummin ulkoisia malleja ja tietoja;
p)
vakavaraisuuspääomavaatimusta koskeva arvio, joka on laskettu sisäisen mallin avulla hienojakoisimmalla tasolla vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen riskiluokituksen mukaisesti, sekä vakavaraisuuspääomavaatimusta koskeva arvio, joka on laskettu standardikaavan avulla kyseisen kaavan hienojakoisimmalla tasolla viimeisenä mahdollisena ajankohtana ennen sen hakemuksen toimittamista, jossa vakavaraisuuspääomavaatimus on laskettu standardikaavan avulla. Jos vakavaraisuuspääomavaatimusta ei ole laskettu ennen hakemuksen toimittamista, standardikaavan mukainen vakavaraisuuspääomavaatimusta koskeva arvio on laskettava standardikaavan parametreilla eikä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen erityisillä parametreilla;
q)
vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen liiketoiminnan sellaisten osien yksilöinti, jotka on luokiteltu suureksi liiketoimintayksiköksi, sekä perustelut tälle luokitukselle;
r)
jos on kyse osittaisista sisäisistä malleista, selvitys siitä, miten ehdotettu yhdistelytekniikka täyttää direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan 1 kohdan vaatimukset, ja, jos on kyse tekniikasta, joka eroaa komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 (3) 239 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ensisijaisesta yhdistelytekniikasta, ehdotetun yhdistelytekniikan perustelut.
5. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava asiakirjatodisteet siitä, että hallinto-, johto- tai valvontaelimet ovat direktiivin 2009/138/EY 116 artiklan mukaisesti hyväksyneet kyseisen hakemuksen.
6. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava luettelo kaikista hakemukseen sisältyvistä asiakirjoista ja todisteista. Jos jonkin asiakirjan sisältö on merkityksellinen muiden asiakirjojen kannalta, vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on ilmoitettava, millä tavoin se on merkityksellinen, sekä esitettävä ristiviittaukset.
3 artikla
Hakemuksen arviointi
1. Valvontaviranomaisen on vahvistettava vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen hakemuksen vastaanottaminen.
2. Valvontaviranomaisten on vahvistettava 30 päivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, onko hakemus täydellinen. Hakemus, joka koskee sisäisen mallin käyttöä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, on katsottava täydelliseksi, jos se sisältää kaikki 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut asiakirjatodisteet.
3. Jos valvontaviranomaiset katsovat, ettei hakemus ole täydellinen, niiden on välittömästi ilmoitettava hakemuksen toimittaneelle vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle, ettei kuuden kuukauden pituinen hyväksyntäaika ole alkanut, ja täsmennettävä, minkä vuoksi hakemusta ei katsota täydelliseksi.
4. Jos valvontaviranomaiset katsovat, että hakemus on täydellinen, niiden on ilmoitettava hakemuksen toimittaneelle vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle, että hakemus on täydellinen, sekä päivä, josta kuuden kuukauden pituinen hyväksyntäaika alkaa. Kyseinen päivä on täydellisen hakemuksen vastaanottopäivä.
5. Jos valvontaviranomaiset ovat katsoneet, että hakemus on täydellinen, tämä ei estä valvontaviranomaista pyytämästä lisätietoja, jotka se tarvitsee arviointinsa suorittamiseen. Pyynnössä on täsmennettävä vaaditut lisätiedot sekä syyt pyynnön esittämiseen.
6. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on varmistettava, että kaikki direktiivin 2009/138/EY 125 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ovat hakemuksen koko arvioinnin ajan valvontaviranomaisten saatavilla, mahdollisuuksien mukaan myös sähköisessä muodossa.
7. Hakemuksen arviointiin on kuuluttava jatkuva yhteydenpito vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen kanssa, ja arvioinnin aikana voidaan pyytää mukautuksia sisäiseen malliin sekä direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan mukaista siirtymäsuunnitelmaa, jos on kyse osittaisesta sisäisestä mallista.
8. Jos valvontaviranomaiset katsovat, että sisäinen malli voitaisiin hyväksyä, jos siihen tehtäisiin mukautuksia, ne voivat ilmoittaa asiasta vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle.
9. Kun valvontaviranomainen pyytää lisätietoja tai sisäiseen malliin tehtäviä mukautuksia, vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys voi pyytää direktiivin 2009/138/EY 112 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hyväksyntäajan keskeyttämistä. Keskeytys päättyy, kun vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on tehnyt tarvittavat mukautukset ja valvontaviranomaiset ovat vastaanottaneet muutetun hakemuksen, joka sisältää mukautuksia koskevat asiakirjatodisteet. Sen jälkeen valvontaviranomaisten on annettava vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle tiedoksi hyväksyntäajan uusi päättymispäivä.
4 artikla
Yrityksen oikeus hakemuksen peruuttaminen
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys, joka on toimittanut hakemuksen sisäisen mallin käytöstä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, voi peruuttaa hakemuksensa kirjallisesti ilmoittamalla asiasta valvontaviranomaiselle milloin tahansa ennen hakemusta koskevan päätöksen tekoa.
5 artikla
Hakemusta koskeva päätös
1. Valvontaviranomainen saa hyväksyä sisäisen mallin käyttöä koskevan hakemuksen vain, jos se on vakuuttunut siitä, että vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen riskientunnistus-, riskienmittaus-, riskienvalvonta-, riskienhallinta- ja riskienraportointijärjestelmät ovat riittävät, ja erityisesti siitä, että sisäinen malli täyttää direktiivin 2009/138/EY 101, 112 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset.
2. Lisäksi valvontaviranomainen saa hyväksyä sisäisen mallin käyttöä koskevan hakemuksen vain, jos se on vakuuttunut siitä, että mallin muutosmenettely täyttää direktiivin 2009/138/EY 115 artiklan vaatimukset. Kun valvontaviranomainen on tehnyt hakemusta koskevan päätöksen, sen on viipymättä annettava päätöksensä vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle kirjallisesti tiedoksi. Päätökseen on sisällyttävä seuraavat tiedot:
a)
jos valvontaviranomainen hyväksyy hakemuksen, päivä, josta alkaen mallia on käytettävä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen;
b)
jos valvontaviranomainen hyväksyy hakemuksen, kaikki hyväksyntäpäätökseen liittyvät ehdot ja edellytykset sekä niiden perustelut;
c)
jos valvontaviranomainen hylkää hakemuksen, päätöksen perusteet;
d)
jos valvontaviranomainen on pyytänyt direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan mukaisesti siirtymäsuunnitelmaa, päätös 6 artiklassa tarkoitetun siirtymäsuunnitelman hyväksymisestä.
3. Valvontaviranomaiset eivät saa julkistaa sitä, että vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on hakenut hyväksyntää sisäisen mallin käytölle vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, ja että hakemus on hylätty tai peruutettu.
6 artikla
Siirtymäsuunnitelma mallin soveltamisalan laajentamiseksi
1. Direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa valvontaviranomaisen on selvitettävä syyt, joiden vuoksi siirtymäsuunnitelmaa pyydetään, ja vahvistettava suppein soveltamisala, jonka sisäisen mallin on katettava siirtymäsuunnitelman täytäntöönpanon jälkeen.
2. Siirtymäsuunnitelmaan on saatava vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen hallinto-, johto- tai valvontaelimen hyväksyntä, ja suunnitelmassa on ilmoitettava selkeästi sen täytäntöönpanoaika, soveltamisalan laajentaminen sekä toimenpiteet ja voimavarat, jotka tarvitaan sisäisen mallin soveltamisalan laajentamiseksi. Valvontaviranomaisten on arvioitava yrityksen esittämä suunnitelma. Valvontaviranomainen voi tarvittaessa vaatia, että sen hyväksyttäväksi toimitetaan hallinto-, johto- tai valvontaelimen hyväksymä muutettu siirtymäsuunnitelma.
3. Jos yritys ei pane siirtymäsuunnitelmaa täytäntöön laajentaakseen mallin soveltamisalaa, valvontaviranomainen voi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita käytettävissä olevia valvontatoimenpiteitä, toteuttaa jonkin seuraavista toimenpiteistä:
a)
pidentää suunnitelman täytäntöönpanoaikaa;
b)
pidentää suunnitelman täytäntöönpanoaikaa edellyttäen, että suunnitelmaan tehdään muutoksia;
c)
vaatia vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä laskemaan vakavaraisuuspääomavaatimuksen direktiivin 2009/138/EY 103-111 artiklassa säädetyn standardikaavan mukaisesti;
d)
sallia, että osittaista sisäistä mallia käytetään rajoitetummalla soveltamisalalla kuin 1 kohdassa tarkoitetulla suppeimmalla soveltamisalalla.
7 artikla
Sisäisen mallin muutokset
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen, joka koskee sisäiseen malliin tehtävän suuren muutoksen hyväksyntää, asiakirjatodisteet siitä, että direktiivin 2009/138/EY 101, 112 ja 120-126 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset täytetään sen jälkeen, kun sisäiseen malliin on sovellettu suuria muutoksia.
2. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen 2 artiklassa mainitut asiakirjat, jos sisäiseen malliin tehtävä suuri muutos vaikuttaisi niiden sisältöön, ja tiedot niihin tehdyistä muutoksista sekä yksityiskohtainen kuvaus hyväksyttyyn sisäiseen malliin tehtävän suuren muutoksen määrällisistä ja laadullisista vaikutuksista ja sen tuloksista.
8 artikla
Muutokset sisäisen mallin muutosmenettelyyn
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen, joka koskee sisäisen mallin muutosmenettelyn muutosta, kyseisen muutoksen perusteet sekä todisteet siitä, että muutosmenettelyn hyväksyntää koskevia vaatimuksia noudatetaan kyseisten muutosten soveltamisen jälkeen.
2. Valvontaviranomaiset saavat hyväksyä sisäisen mallin muutosmenettelyn muuttamista koskevan hakemuksen ainoastaan, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että muutosmenettelyn soveltamisala on kattava ja että siinä kuvatuilla menettelyillä varmistetaan, että sisäinen malli täyttää jatkuvasti direktiivin 2009/138/EY 101, 112 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2015.