KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 289/2014
af 21. marts 2014
om ændring af bilag II, III og V til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 for så vidt angår maksimalgrænseværdierne for foramsulfuron, azimsulfuron, iodosulfuron, oxasulfuron, mesosulfuron, flazasulfuron, imazosulfuron, propamocarb, bifenazat, chlorpropham og thiobencarb i eller på visse produkter
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF (1), særlig artikel 14, stk. 1, litra a), artikel 18, stk. 1, litra b), og artikel 49, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der er i bilag II og i del B i bilag III til forordning (EF) nr. 396/2005 fastsat maksimalgrænseværdier for foramsulfuron, azimsulfuron, iodosulfuron, oxasulfuron, mesosulfuron, flazasulfuron og imazosulfuron. Der er i del A i bilag III til nævnte forordning fastsat maksimalgrænseværdier for propamocarb.
(2)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (i det følgende benævnt »autoriteten«) har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for foramsulfuron (2). For visse produkter anbefalede autoriteten at hæve eller bevare de eksisterende maksimalgrænseværdier eller at fastsætte maksimalgrænseværdierne på det niveau, autoriteten har peget på. Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdien for majskorn, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdien for dette produkt fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det eksisterende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. Denne maksimalgrænseværdi tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(3)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for azimsulfuron (3). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdien for ris.
(4)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for iodosulfuron (4). Den foreslog, at definitionen på restkoncentration ændres. Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for korn af byg, majs, rug og hvede. For hørfrø anbefalede autoriteten at bevare den eksisterende maksimalgrænseværdi. Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for hørfrø og majsfoder, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det eksisterende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(5)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for oxasulfuron (5). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for sojabønner.
(6)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for mesosulfuron (6). Den foreslog, at definitionen på restkoncentration ændres. For visse produkter anbefalede autoriteten at hæve eller bevare de eksisterende maksimalgrænseværdier eller at fastsætte maksimalgrænseværdierne på det niveau, autoriteten har peget på.
(7)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for flazasulfuron (7). Den anbefalede at sænke maksimalgrænseværdierne for citrusfrugter og spisedruer og druer til vinfremstilling. Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for spiseoliven og oliven til oliefremstilling, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det eksisterende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(8)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for imazosulfuron (8). Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for korn af byg, ris, rug og hvede, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det eksisterende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(9)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for propamocarb (9). Den foreslog, at definitionen på restkoncentration ændres. Efter at have afgivet udtalelsen omhandlet i første punktum har autoriteten afgivet en yderligere udtalelse om maksimalgrænseværdierne for salatsennep (rucola) og porrer (10). Den pågældende udtalelse bør tages i betragtning.
(10)
Autoriteten anførte, at den evaluerede anvendelse af propamocarb i porrer og den eksisterende maksimalgrænseværdi for salat kan give anledning til bekymring for forbrugerbeskyttelsen. Autoriteten anbefalede derfor at sænke de eksisterende maksimalgrænseværdier for salat. Maksimalgrænseværdien for porrer bør sættes til bestemmelsesgrænseværdien eller til standardmaksimalgrænseværdien som fastsat i artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005.
(11)
Autoriteten anbefalede at sænke de eksisterende maksimalgrænseværdier for kartofler, radiser, løg, tomater, peberfrugter, auberginer (ægplanter), agurker, drueagurker, courgetter, græskar, broccoli, rosenkål, hovedkål, kinakål, kålrabi og salat. For visse produkter anbefalede autoriteten at hæve eller bevare de eksisterende maksimalgrænseværdier eller at fastsætte maksimalgrænseværdierne på det niveau, autoriteten har peget på. Den konkluderede, at der manglede visse oplysninger vedrørende maksimalgrænseværdierne for blomkål, vårsalat, endivie, havekarse, langskulpet vinterkarse, salatsennep (rucola), rød sennep, Brassica spp (blade og skud), friske urter, svin (muskel, fedt, nyre), kvæg (muskel, fedt, nyre), får (muskel, fedt, nyre), geder (muskel, fedt, nyre), mælk (kvæg, får og geder), fjerkræ (muskel, fedt, lever) og fugleæg, og at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Eftersom der ikke er nogen risiko for forbrugerne, bør maksimalgrænseværdierne for de pågældende produkter fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005 enten på det eksisterende niveau eller på det niveau, autoriteten har peget på. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning. For andre produkter anbefalede autoriteten at forhøje eller bevare de eksisterende maksimalgrænseværdier.
(12)
For så vidt angår vegetabilske og animalske produkter, for hvilke der hverken er indberettet relevante godkendelser eller importtolerancer på EU-plan, og hvor der ikke er nogen Codex-maksimalgrænseværdier, konkluderede autoriteten, at der var behov for yderligere overvejelser blandt de ansvarlige for risikostyringen. Under hensyntagen til den nuværende videnskabelige og tekniske viden bør maksimalgrænseværdierne for disse produkter sættes til den specifikke bestemmelsesgrænseværdi eller til standardmaksimalgrænseværdien i overensstemmelse med artikel 18, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 396/2005.
(13)
Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 1, i forordning (EF) nr. 396/2005 afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for thiobencarb (11). Autoriteten har i overensstemmelse med artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005, sammenholdt med artikel 12, stk. 1, i samme forordning, afgivet en begrundet udtalelse om de eksisterende maksimalgrænseværdier for bifenazat og chlorpropham (12) (13). Den foreslog, at definitionerne på restkoncentration ændres. EU-referencelaboratorierne har påpeget, at referencestandarderne for de definitioner på restkoncentration, som autoriteten har foreslået, ikke foreligger kommercielt. Definitionerne på restkoncentration for bifenazat og chlorpropham bør fastsættes i bilag II til forordning (EF) nr. 396/2005, og definitionen på restkoncentration for thiobencarb bør fastsættes i bilag V til forordning (EF) nr. 396/2005. De pågældende maksimalgrænseværdier tages op til revision under hensyntagen til de oplysninger, der foreligger senest to år efter offentliggørelsen af nærværende forordning.
(14)
På baggrund af autoritetens begrundede udtalelser og under hensyntagen til alle relevante faktorer opfylder de ændringer af maksimalgrænseværdierne, som der er ansøgt om, kravene i artikel 14, stk. 2, i forordning (EF) nr. 396/2005.
(15)
Unionens handelspartnere er gennem Verdenshandelsorganisationen blevet hørt om de nye maksimalgrænseværdier, og deres bemærkninger er taget i betragtning.
(16)
Forordning (EF) nr. 396/2005 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
Før de ændrede maksimalgrænseværdier træder i kraft, bør medlemsstaterne, tredjelande og fødevarevirksomhedsledere have en rimelig frist til at forberede sig, så de kan opfylde de nye krav, som ændringen af maksimalgrænseværdierne medfører.
(18)
For at gøre det muligt at produkter kan markedsføres, forarbejdes og forbruges normalt, bør der i forordningen fastsættes overgangsforanstaltninger for de produkter, der er produceret lovligt inden ændringen af maksimalgrænseværdierne, og for hvilke der foreligger data om, at der er opretholdt et højt forbrugerbeskyttelsesniveau.
(19)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag II, III og V til forordning (EF) nr. 396/2005 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Forordning (EF) nr. 396/2005 finder stadig anvendelse i den ordlyd, den havde, før den blev ændret ved nærværende forordning, på produkter, der er produceret lovligt inden den 11. april 2014:
1)
for så vidt angår de aktive stoffer foramsulfuron, azimsulfuron, iodosulfuron, oxasulfuron, mesosulfuron, flazasulfuron, imazosulfuron, bifenazat, chlorpropham og thiobencarb i og på alle produkter
2)
for så vidt angår det aktive stof propamocarb i og på alle produkter undtagen salat.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder dog anvendelse fra den 11. oktober 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. marts 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 289/2014,
annettu 21 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II, III ja V muuttamisesta siltä osin kuin on kyse foramsulfuronin, atsimsulfuronin, jodosulfuronin, oksasulfuronin, mesosulfuronin, flatsasulfuronin, imatsosulfuronin, propamokarbin, bifenatsaatin, klooriprofaamin ja tiobenkarbin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan, 18 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 49 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Foramsulfuronin, atsimsulfuronin, jodosulfuronin, oksasulfuronin, mesosulfuronin, flatsasulfuronin ja imatsosulfuronin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II ja liitteessä III olevassa B osassa. Propamokarbin osalta jäämien enimmäismäärät vahvistettiin kyseisen asetuksen liitteessä III olevassa A osassa.
(2)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, antoi perustellun lausunnon (2) foramsulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli tiettyjen tuotteiden osalta jäämien nykyisten enimmäismäärien nostamista tai pitämistä ennallaan taikka jäämien enimmäismäärien vahvistamista elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Elintarviketurvallisuusviranomainen katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla maissinjyviä koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajiin kohdistuvaa riskiä ei ole, jäämien enimmäismäärä olisi kyseisen tuotteen osalta vahvistettava nykyiselle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseistä jäämien enimmäismäärää tarkastellaan uudelleen; tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(3)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (3) atsimsulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se suositteli jäämien enimmäismäärän alentamista riisin osalta.
(4)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (4) jodosulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se ehdotti jäämän määritelmän muuttamista. Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista ohranjyvien, maissinjyvien, rukiinjyvien ja vehnänjyvien osalta. Pellavansiementen osalta se suositteli jäämien voimassa olevan enimmäismäärän pitämistä ennallaan. Se katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla pellavansiemeniä ja maissirehua koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajiin kohdistuvaa riskiä ei ole, jäämien enimmäismäärät olisi kyseisten tuotteiden osalta vahvistettava nykyiselle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen; tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(5)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (5) oksasulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista soijapapujen osalta.
(6)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (6) mesosulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se ehdotti jäämän määritelmän muuttamista. Se suositteli tiettyjen tuotteiden osalta jäämien nykyisten enimmäismäärien nostamista tai pitämistä ennallaan taikka jäämien enimmäismäärien vahvistamista elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle.
(7)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (7) flatsasulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se suositteli jäämien enimmäismäärien alentamista sitrushedelmien sekä syötäviksi tarkoitettujen ja viinin valmistukseen tarkoitettujen viinirypäleiden osalta. Se katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla syötäväksi tarkoitettuja oliiveja ja öljyoliiveja koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajiin kohdistuvaa riskiä ei ole, jäämien enimmäismäärät olisi kyseisten tuotteiden osalta vahvistettava nykyiselle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen; tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(8)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (8) imatsosulfuronin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla ohranjyviä, riisinjyviä, rukiinjyviä ja vehnänjyviä koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajiin kohdistuvaa riskiä ei ole, jäämien enimmäismäärät olisi kyseisten tuotteiden osalta vahvistettava nykyiselle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen; tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(9)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (9) propamokarbin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se ehdotti jäämän määritelmän muuttamista. Sinappikaalin (rocket, rucola) ja purjon osalta elintarviketurvallisuusviranomainen antoi ensimmäisessä lauseessa tarkoitetun lausunnon jälkeen jäämien enimmäismääriä koskevan lisälausunnon (10). Tämä lausunto olisi otettava huomioon.
(10)
Elintarviketurvallisuusviranomainen ilmoitti, että propamokarbin arvioitu käyttö purjossa sekä lehtisalaattia koskeva voimassa oleva jäämien enimmäismäärä saattavat aiheuttaa huolta kuluttajansuojan kannalta. Sen vuoksi elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli jäämien voimassa olevien enimmäismäärien alentamista lehtisalaatin osalta. Purjoa koskeva jäämien enimmäismäärä olisi vahvistettava määritysrajan tasolle tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetun jäämien enimmäismäärän oletusarvon tasolle.
(11)
Elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli jäämien voimassa olevien enimmäismäärien alentamista perunoiden, retiisien, kepasipulien, tomaattien, paprikoiden, munakoisojen, kurkkujen, avomaankurkkujen, kesäkurpitsoiden, kurpitsoiden, parsakaalien, ruusukaalin, keräkaalin, kiinankaalin, kyssäkaalin ja lehtisalaatin osalta. Se suositteli tiettyjen tuotteiden osalta jäämien nykyisten enimmäismäärien nostamista tai pitämistä ennallaan taikka jäämien enimmäismäärien vahvistamista elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle. Se katsoi, että tiettyjä tietoja ei ollut saatavilla kukkakaalia, vuonankaalia, siloendiiviä, vihanneskrassia, krassikanankaalia, sinappikaalia (rocket, rucola), mustasinappia, Brassica spp:n lehtiä ja ituja, tuoreita yrttejä, sikoja (lihasta, rasvaa, munuaisia), nautoja (lihasta, rasvaa, munuaisia), lampaita (lihasta, rasvaa, munuaisia), vuohia (lihasta, rasvaa, munuaisia), maitoa (nautaeläinten, lampaiden, vuohien), siipikarjaa (lihasta, rasvaa, maksaa) ja linnunmunia koskevista jäämien enimmäismääristä ja että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Koska kuluttajiin kohdistuvaa riskiä ei ole, jäämien enimmäismäärät olisi kyseisten tuotteiden osalta vahvistettava nykyiselle tasolle tai elintarviketurvallisuusviranomaisen määrittämälle tasolle asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II. Kyseisiä jäämien enimmäismääriä tarkastellaan uudelleen; tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot. Muiden tuotteiden osalta elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli jäämien voimassa olevien enimmäismäärien nostamista tai pitämistä ennallaan.
(12)
Sellaisten kasvi- ja eläinperäisten tuotteiden osalta, joille ei ole annettu lupia, joiden tuontia varten ei ole vahvistettu enimmäismääriä unionin tasolla ja joille ei ole vahvistettu enimmäismääriä Codex Alimentariuksessa, elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että riskinhallinnasta vastaavien tahojen on jatkettava asian tarkastelua. Nykyisen tieteellisen ja teknisen tietämyksen perusteella kyseisiä tuotteita koskevat jäämien enimmäismäärät olisi vahvistettava määritysrajan tasolle tai asetuksen (EY) N:o 396/2005 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistetun jäämien enimmäismäärän oletusarvon tasolle.
(13)
Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (11) tiobenkarbin jäämien voimassa olevista enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Elintarviketurvallisuusviranomainen antoi perustellun lausunnon (12) (13) bifenatsaatin ja klooriprofaamin voimassa olevista jäämien enimmäismääristä asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan 2 kohdan sekä kyseisen asetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Se ehdotti jäämän määritelmien muuttamista. Euroopan unionin vertailulaboratoriot totesivat, ettei vertailustandardeja elintarviketurvallisuusviranomaisten ehdottamille jäämien määritelmille ole kaupallisesti saatavilla. Jäämien määritelmät bifenatsaatille ja klooriprofaamille olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II, ja jäämien määritelmä tiobenkarbille olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä V. Kyseisiä jäämien määritelmiä tarkastellaan uudelleen; tarkastelussa otetaan huomioon kahden vuoden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta käytettävissä olevat tiedot.
(14)
Kun otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen perustellut lausunnot ja tarkasteltavana olevan asian kannalta merkitykselliset tekijät, asianmukaiset muutokset jäämien enimmäismääriin täyttävät asetuksen (EY) N:o 396/2005 14 artiklan 2 kohdan vaatimukset.
(15)
Unionin kauppakumppaneita on kuultu Maailman kauppajärjestön kautta uusista jäämien enimmäismääristä, ja niiden kannanotot on otettu huomioon.
(16)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 396/2005 olisi muutettava.
(17)
Olisi sallittava kohtuullinen siirtymäaika ennen muutettujen enimmäismäärien soveltamista, jotta jäsenvaltiot, kolmannet maat ja elintarvikealan toimijat voivat valmistautua jäämien enimmäismäärien muuttamisesta johtuviin uusiin vaatimuksiin.
(18)
Tuotteiden tavanomaisen kaupan pitämisen, jalostuksen ja kulutuksen mahdollistamiseksi tässä asetuksessa olisi säädettävä sellaisia tuotteita koskevasta siirtymäjärjestelystä, jotka on tuotettu laillisesti ennen jäämien enimmäismäärien muuttamista ja joiden osalta tiedot osoittavat kuluttajansuojan säilyvän korkeatasoisena.
(19)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteet II, III ja V tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Asetusta (EY) N:o 396/2005, sellaisena kuin se oli ennen muuttamista tällä asetuksella, sovelletaan edelleen tuotteisiin, jotka on tuotettu säännösten mukaisesti ennen 11 päivää huhtikuuta 2014:
1)
tehoaineiden foramsulfuroni, atsimsulfuroni, jodosulfuroni, oksasulfuroni, mesosulfuroni, flatsasulfuroni, imatsosulfuroni, bifenatsaatti, klooriprofaami ja tiobenkarbi osalta kaikissa tuotteissa ja niiden pinnalla,
2)
tehoaineen propamokarbi osalta kaikissa tuotteissa ja niiden pinnalla lukuun ottamatta lehtisalaattia.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä kuitenkin sovelletaan 11 päivästä lokakuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä maaliskuuta 2014.