KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) 2015/560
af 15. december 2014
om supplerende bestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 for så vidt angår tilladelsesordningen for plantning af vinstokke
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 69,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (2), særlig artikel 64, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Del II, afsnit I, kapitel III, i forordning (EU) nr. 1308/2013 indeholder bestemmelser om en tilladelsesordning for plantning af vinstokke, som ophæver og erstatter overgangsordningen for plantningsrettigheder, der er fastsat i del II, afsnit I, kapitel III, afdeling IVa, underafdeling II, i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (3), fra den 1. januar 2016. Kapitlet fastsætter bestemmelser om varigheden og forvaltningen af samt kontrollen med tilladelsesordningen for plantning af vinstokke og tillægger Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter vedrørende forvaltningen af ordningen. Overgangsordningen for plantningsrettigheder, der er fastsat i del II, afsnit I, kapitel III, afdeling IVa, underafdeling II, i Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007, finder fortsat anvendelse indtil den 31. december 2015 i overensstemmelse med artikel 230, stk. 1, litra b), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1308/2013.
(2)
Artikel 62 i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsætter et generelt krav om, at medlemsstaterne tildeler en tilladelse til plantning af vinstokke, når producenter, der ønsker at plante eller genplante vinstokke, har indgivet en ansøgning herom. Stk. 4 i denne artikel fastsætter dog, at visse arealer er undtaget fra tilladelsesordningen for plantning af vinstokke og dermed fra dette generelle krav. Der bør fastsættes bestemmelser om betingelserne for anvendelse af denne undtagelse. Arealer, der er bestemt til forsøg eller podningsgartneri, bør udelukkende bruges til disse specifikke formål for at undgå omgåelse af den nye ordning, og vinavlsprodukter fra sådanne arealer, bør ikke markedsføres, medmindre medlemsstaterne finder, at der ikke er risiko for markedsforstyrrelser. Igangværende vindyrkningsforsøg og eksisterende podningsgartnerier bør kunne fortsætte efter de nuværende regler for at sikre en problemfri overgang fra ordningen for plantningsrettigheder til den nye tilladelsesordning for plantning. Arealer, hvis vin eller vinavlsprodukter udelukkende er bestemt til vinproducentens privatforbrug, bør være omfattet af en sådan undtagelse, eftersom de, under opfyldelse af visse betingelser, ikke bidrager til markedsforstyrrelser. Af samme grund bør en sådan undtagelse også udvides til at omfatte organisationer uden reel kommerciel aktivitet, der overholder de samme betingelser. Arealer, der nyplantes af en producent, som har mistet et vist vindyrkningsareal som følge af obligatoriske indkøb i offentlighedens interesse efter national lovgivning, bør også være omfattet af undtagelsen, eftersom tabet af det beplantede vindyrkningsareal i sådanne tilfælde ikke er sket med producentens gode vilje. Der bør imidlertid fastsættes en betingelse vedrørende det nye areals maksimale størrelse, for at undgå at de generelle mål med tilladelsesordningen for plantning af vinstokke undermineres.
(3)
Artikel 64, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsætter bestemmelser om tildeling af tilladelser til nyplantning samt støtteberettigelseskriterier og prioritetskriterier, som medlemsstaterne kan anvende. Der bør fastlægges specifikke betingelser vedrørende visse af disse støtteberettigelses- og prioritetskriterier, med henblik på at sørge for at de anvendes på lige vilkår, og for at undgå at tilladelsesordningen omgås af producenter, der får tildelt tilladelser. Derudover bør der tilføjes tre nye kriterier: et nyt støtteberettigelseskriterium vedrørende uretmæssig anvendelse af beskyttede geografiske betegnelser; et nyt prioritetskriterium, der begunstiger de producenter, som overholder reglerne for ordningen og ikke har forladte vindyrkningsarealer på deres bedrift; et nyt prioritetskriterium, der begunstiger nonprofitorganisationer, som har et socialt formål, og som har modtaget jord, der er konfiskeret i forbindelse med terrorisme eller andre typer kriminalitet. Det nye støtteberettigelseskriterium imødekommer behovet for at beskytte specifikke geografiske betegnelser på samme måde som specifikke oprindelsesbetegnelser og dermed sikre, at disse ikke trues af nyplantning. Det første nye prioritetskriterium begunstiger visse ansøgere på grundlag af deres baggrund, som viser, at de respekterer tilladelsesordningens regler, og at de ikke ansøger om tilladelser til nyplanting, mens de har arealer beplantet med vinstokke, der er taget ud af produktion, hvilket kunne give anledning til en tilladelse til genplantning. Det andet nye prioritetskriterium sigter på at begunstige nonprofitorganisationer, som har et socialt formål, og som har modtaget jord, der er konfiskeret i forbindelse med terrorisme eller andre typer kriminalitet, med henblik på at fremme, at jord, der ellers ikke ville blive udnyttet til produktion, udnyttes til sociale formål.
(4)
I overensstemmelse med artikel 118 i forordning (EU) nr. 1306/2013 og med henblik på at tage højde for forskellene i naturlige og socioøkonomiske træk samt forskellige vækststrategier blandt de økonomiske aktører i de forskellige områder i en medlemsstat bør medlemsstaterne kunne anvende de i artikel 64, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013 omhandlede støtteberettigelses- og prioritetskriterier såvel som de nye støtteberettigelses- og prioritetskriterier, der tilføjes ved nærværende forordning, forskelligt på regionalt niveau for specifikke områder, der er berettigede til en beskyttet oprindelsesbetegnelse, specifikke områder, der er berettigede til en beskyttet geografisk betegnelse, eller for områder uden en geografisk betegnelse. Sådanne forskelle i anvendelsen af kriterierne i de forskellige områder i en medlemsstat bør altid ske på grundlag af forskellene mellem disse områder.
(5)
Med henblik på at kunne imødegå tilfælde af omgåelse, der ikke er omfattet af denne retsakt, bør medlemsstaterne vedtage foranstaltninger for at undgå, at ansøgere, der søger om tilladelser, omgår støtteberettigelses- eller prioritetskriterier for så vidt angår tilfælde, hvor ansøgerens handlinger ikke allerede er omfattet af de specifikke bestemmelser om modvirkning af omgåelse af specifikke støtteberettigelses- eller prioritetskriterier, der fastsættes i denne forordning.
(6)
Artikel 66, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013 giver mulighed for sameksistens af vinstokke, som producenten har påtaget sig at rydde, med nyplantede vinstokke. For at forhindre uregelmæssigheder bør medlemsstaterne have mulighed for ved hjælp af passende midler at sikre, at rydningsforpligtelsen opfyldes, herunder kravet om sikkerhedsstillelse, der er knyttet til tildelingen af en tilladelse til planlagte genplantninger. Desuden bør det præciseres, at de vinstokke, der er plantet på det pågældende areal, betragtes som ikketilladte plantninger, hvis rydningsforpligtelsen ikke opfyldes inden fristen på fire år som fastsat i bestemmelsen.
(7)
Artikel 66, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1308/2013 giver medlemsstaterne lov til at begrænse genplantning på arealer, der er berettiget til støtte til produktion af vine med beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser, på grundlag af en anbefaling fra anerkendte og repræsentative erhvervsorganisationer. Begrundelserne for eller årsagerne til sådanne beslutninger om begrænsning bør defineres, med henblik på at præcisere deres anvendelsesområde, samtidig med at det sikres, at ordningen er sammenhængende, og der undgås omgåelse. Navnlig bør det sikres, at den automatiske tilladelse til genplantning, der gives i henhold til artikel 66, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013, ikke hindrer medlemsstaternes mulighed for at begrænse udstedelsen af tilladelser for specifikke områder, jf. artikel 63, stk. 2, litra b), og artikel 63, stk. 3. Ikke desto mindre bør det præciseres, at bestemte specifikke tilfælde ikke kan betragtes som en omgåelse af ordningen.
(8)
Artikel 64 i forordning (EU) nr. 1306/2013 fastsætter bestemmelser om administrative sanktioner i tilfælde af manglende opfyldelse af kriterierne for støtteberettigelse, forpligtelser eller andre forpligtelser, der følger af anvendelsen af sektorlovgivningen for landbrug. For at sikre en afskrækkende virkning bør medlemsstaterne kunne graduere disse sanktioner i henhold til handelsværdien af de vine, der produceres på det pågældende vindyrkningsareal. I henhold til artikel 71, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1308/2013 bør der fastsættes sanktioner i forbindelse med ikketilladte plantningsarealer med henblik på at sikre en afskrækkende virkning. Mindsteværdien af disse sanktioner bør svare til den gennemsnitlige årlige indkomst pr. hektar vindyrkningsareal på EU-niveau målt som bruttomargin pr. hektar vindyrkningsareal. Der bør fastsættes en gradvis graduering ud fra denne mindsteværdi afhængig af varigheden af den manglende opfyldelse. Medlemsstaterne bør også have mulighed for at pålægge producenter i et bestemt område højere minimumssanktioner, hvor mindsteværdien som fastsat på EU-niveau er lavere end den skønnede gennemsnitlige årlige indkomst pr. hektar for det pågældende område. En sådan forhøjelse af mindsteværdien af sanktioner bør stå i rimeligt forhold til den skønnede gennemsnitlige årlige indkomst pr. hektar i det område, hvor det ikketilladte vindyrkningsareal er beliggende -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Arealer, der er undtaget fra tilladelsesordningen for plantning af vinstokke
1. Den tilladelsesordning for plantning af vinstokke, der er fastsat i del II, afsnit I, kapitel III, i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder ikke anvendelse på plantning eller genplantning af de arealer, der er omhandlet i artikel 62, stk. 4, i nævnte forordning, og som opfylder de i stk. 2, 3 og 4 i denne artikel relevante betingelser.
2. Plantning eller genplantning af arealer, der er bestemt til forsøg eller podningsgartneri, forhåndsmeddeles til de kompetente myndigheder. Meddelelsen skal indeholde alle relevante oplysninger vedrørende de pågældende arealer samt forsøgsperioden eller podningsgartneriets produktionsperiode. Udvidelsen af sådanne perioder meddeles også de kompetente myndigheder.
Hvis det findes, at der ikke er risiko for markedsforstyrrelser, kan medlemsstaterne beslutte, at de druer, der produceres på disse arealer, og de vinavlsprodukter, der fremstilles af disse druer, kan markedsføres i de i første afsnit omhandlede perioder. Ved udgangen af sådanne perioder skal producenten enten:
a)
indhente tilladelse i overensstemmelse med artikel 64 eller 68 i forordning (EU) nr. 1308/2013 vedrørende det pågældende areal, således at de druer, der produceres på disse arealer, og de vinavlsprodukter, der fremstilles af disse druer, kan markedsføres, eller
b)
rydde et sådant areal på egen bekostning i overensstemmelse med artikel 71, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013.
Arealer, som er bestemt til forsøg eller podningsgartneri, der er beplantet inden den 1. januar 2016 i henhold til en tildeling af nyplantningsrettigheder, skal efter denne dato fortsat opfylde alle betingelser for anvendelsen af nævnte rettigheder frem til udgangen af den forsøgsperiode eller det pågældende podningsgartneris produktionsperiode, som de er tildelt for. Efter udløbet af sådanne perioder finder bestemmelserne i første og andet afsnit anvendelse.
3. Plantning eller genplantning af arealer, hvis vin eller vinavlsprodukter udelukkende er bestemt til vinproducentens privatforbrug, skal opfylde følgende betingelser:
a)
arealet må ikke overstige 0,1 hektar
b)
den pågældende vinproducent må ikke beskæftige sig med kommerciel produktion af vin eller kommerciel produktion af andre vinavlsprodukter.
Med henblik på dette stykke kan medlemsstaterne betragte visse organisationer uden reel kommerciel aktivitet som ligestillet med en vinproducents privatforbrug.
Medlemsstaterne kan beslutte, at de i første afsnit omhandlede plantninger skal forhåndsmeddeles.
4. En producent, som har mistet et vist vindyrkningsareal som følge af obligatoriske indkøb i offentlighedens interesse efter national lovgivning, har ret til at beplante et nyt areal, forudsat at et sådant nyplantet areal ikke overstiger 105 % i renkultur af det mistede areal. Det nyplantede areal registreres i vindyrkningsarealfortegnelsen.
5. Rydningen af arealer, der er omfattet af den i stk. 2 og 3 omhandlede undtagelse, danner ikke grundlag for en tilladelse til genplantning i overensstemmelse med artikel 66 i forordning (EU) nr. 1308/2013. En sådan tilladelse gives imidlertid i forbindelse med rydning af nyplantede arealer, der er omfattet af den i stk. 4 omhandlede undtagelse.
Artikel 2
Kriterier for tildeling af tilladelser
1. Såfremt en medlemsstat anvender støtteberettigelseskriteriet i artikel 64, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1308/2013, finder bestemmelserne i bilag I, del A, til nærværende forordning anvendelse.
Medlemsstaterne kan også anvende det yderligere objektive og ikkediskriminerende kriterium, at ansøgningen ikke må udgøre en betydelig risiko for uretmæssig brug af specifikke beskyttede geografiske betegnelser, hvilket formodes at være tilfældet medmindre en sådan risiko påvises af de offentlige myndigheder. Bestemmelserne om anvendelsen af dette yderligere kriterium er fastsat i bilag I, del B.
2. Såfremt en medlemsstat beslutter at anvende et eller flere af støtteberettigelseskriterierne i artikel 64, stk. 1, litra a) til c), i forordning (EU) nr. 1308/2013 og det i stk. 1 i denne artikel omhandlede yderligere kriterium ved tildeling af tilladelser til nyplantning, kan den anvende disse kriterier på nationalt plan eller på et lavere territorialt plan.
3. Såfremt en medlemsstat anvender et eller flere af prioritetskriterierne i artikel 64, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013, finder bestemmelserne i bilag II, del A til H, til nærværende forordning anvendelse.
Medlemsstaterne kan også anvende det yderligere objektive og ikkediskriminerende kriterie om den tidligere adfærd hos producenten eller nonprofitorganisationen, som har et socialt formål, der har modtaget jord, der er konfiskeret i forbindelse med terrorisme eller andre typer kriminalitet. Bestemmelserne om anvendelsen af disse yderligere kriterier er fastsat i bilag II, del I.
4. Såfremt en medlemsstat beslutter at anvende et eller flere af prioritetskriterierne i artikel 64, stk. 2, litra a) til h), i forordning (EU) nr. 1308/2013 og de i stk. 3 i denne artikel omhandlede yderligere kriterier ved tildeling af tilladelser til nyplantning, kan den anvende disse kriterier ensartet på nationalt plan eller med varierende betydning i forskellige områder i medlemsstaten.
5. Anvendelsen af et eller flere af kriterierne i artikel 64, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013 som støtteberettigelseskriterie på et af de geografiske niveauer, der er omhandlet i artikel 63, stk. 2, betragtes som behørigt begrundet med henblik på artikel 64, stk. 1, litra d), hvis formålet er at løse et specifikt problem, der påvirker vinsektoren på det pågældende specifikke geografiske niveau, og som kun kan løses ved anvendelse af en sådan begrænsning.
6. Uden at det berører de i bilag I og II fastsatte bestemmelser om specifikke støtteberettigelses- og prioritetskriterier, vedtager medlemsstaterne, hvis det er nødvendigt, yderligere foranstaltninger, for at undgå at ansøgere, der søger om tilladelser, omgår støtteberettigelses- eller prioritetskriterierne i disse bilag.
Artikel 3
Tilladelser til planlagte genplantninger
Medlemsstaterne kan kræve, at der skal stilles sikkerhed i forbindelse med tilladelser til producenter, der påtager sig at rydde et areal, der er beplantet med vinstokke, jf. artikel 66, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013.
Under alle omstændigheder gælder det, at hvis producenten ikke har udført rydningen senest ved udgangen af det fjerde år fra datoen for plantningen af de nye vinstokke, finder artikel 71 i forordning (EU) nr. 1308/2013 anvendelse på det pågældende areal, der ikke er blevet ryddet.
Artikel 4
Begrænsning af genplantning
Medlemsstaterne kan begrænse genplantning på grundlag af artikel 66, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1308/2013, hvor det specifikke areal, der skal genplantes, er beliggende i et område for hvilket det gælder, at udstedelsen af tilladelser til nyplantning er begrænset i overensstemmelse med artikel 63, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1308/2013, og forudsat at beslutningen er begrundet i behovet for at undgå en veldokumenteret risiko for betydelig værdiforringelse af en specifik beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse.
Risikoen for betydelig værdiforringelse som omhandlet i første afsnit er ikke tilstede, hvis:
a)
det specifikke areal, der skal genplantes, er beliggende i det samme område, der gælder for en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller beskyttet geografisk betegnelse, som det ryddede areal, og genplantningen af vinstokke overholder den samme beskyttede oprindelsesbetegnelse eller beskyttede geografiske betegnelse, som det ryddede areal
b)
genplantningen er bestemt til produktion af vine uden en geografisk betegnelse, forudsat at ansøgningen påtager sig de samme forpligtelser, som dem der er fastsat i bilag I, del A, nr. 2, og del B, nr. 2, til denne forordning for så vidt angår nyplantning.
Artikel 5
Sanktioner og inddrivelse af omkostninger
Medlemsstaterne pålægger producenter, der ikke opfylder forpligtelsen i artikel 71, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013, finansielle sanktioner.
Mindsteværdien af den finansielle sanktion er:
a)
6 000 EUR pr. hektar, hvis producenten rydder hele det ikketilladte plantningsareal senest fire måneder efter datoen for underrettelse om uregelmæssigheden, jf. artikel 71, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013
b)
12 000 EUR pr. hektar, hvis producenten rydder hele det ikketilladte plantningsareal senest et år efter udløbet af perioden på fire måneder
c)
20 000 EUR pr. hektar, hvis producenten rydder hele det ikketilladte plantningsareal senere end et år efter udløbet af perioden på fire måneder.
Hvis den årlige indkomst i det område, hvor det pågældende vindyrkningsareal er beliggende, skønnes at overstige 6 000 EUR pr. hektar, kan medlemsstaterne forhøje den i andet afsnit fastsatte mindsteværdi i forhold til den skønnede gennemsnitlige årlige indkomst pr. hektar for det pågældende område.
Hvis medlemsstaten sørger for rydningen af ikketilladte plantningsarealer for egne midler, beregnes de relevante omkostninger, der skal inddrives hos producenten i henhold til artikel 71, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1308/2013, på en objektiv måde, idet der tages højde for arbejdsomkostninger, brugen af maskiner, transport og andre påløbne omkostninger. Sådanne omkostninger lægges til den pålagte sanktion.
Artikel 6
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. december 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) 2015/560,
annettu 15 päivänä joulukuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 täydentämisestä viini-istutusten lupajärjestelmän osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) ja erityisesti sen 69 artiklan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (2) ja erityisesti sen 64 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 II osan I osaston III luvussa vahvistetaan säännöt viini-istutusten lupajärjestelmästä, jolla kumotaan ja korvataan neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (3) II osan I osaston III luvun IV a jakson II alajaksossa perustettu istutusoikeuksien siirtymäjärjestely 1 päivästä tammikuuta 2016. Mainitussa luvussa vahvistetaan viini-istutusten lupajärjestelmän kestoa, hallinnointia ja valvontaa koskevat säännöt ja annetaan komissiolle valta hyväksyä järjestelmän hallinnointia koskevia delegoituja säädöksiä. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 II osan I osaston III luvun IV a jakson II alajaksossa perustettua istutusoikeuksien siirtymäjärjestelyä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2015 asti asetuksen (EU) N:o 1308/2013 230 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdan mukaisesti.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 62 artiklassa asetetaan jäsenvaltioille yleinen vaatimus myöntää viini-istutusta koskeva lupa, kun tuottaja, joka aikoo istuttaa tai uudelleenistuttaa viiniköynnöksiä, on jättänyt lupaa koskevan hakemuksen. Mainitun artiklan 4 kohdassa kuitenkin säädetään, että tiettyihin alueisiin ei sovelleta lupajärjestelmää eikä näin ollen myöskään edellä mainittua yleistä vaatimusta. On tarpeen vahvistaa kyseisen vapautuksen soveltamisedellytyksiä koskevat säännöt. Jotta estetään uuden järjestelmän kiertäminen, alueita, jotka on tarkoitettu kokeellisiin tarkoituksiin tai emoviiniköynnösten varttamisoksien viljelyyn, olisi käytettävä yksinomaan määriteltyyn tarkoitukseen, ja tällaisilta alueilta saatuja rypäletuotteita saisi pitää kaupan vain, jos jäsenvaltiot katsovat, ettei markkinahäiriön riskiä ole. Jotta varmistetaan joustava siirtyminen istutusoikeuksien järjestelystä uuteen viini-istutusten lupajärjestelmään, olisi säädettävä, että käynnissä olevaa kokeellista tai emoviiniköynnösten varttamisoksien tuotantoon tarkoitettua viljelyä voidaan jatkaa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti. Alueet, joilta saatavat viini tai viinituotteet on tarkoitettu yksinomaan viinintuottajan talouden omaan kulutukseen, olisi vapautettava lupajärjestelmästä, koska ne eivät tiettyjen edellytysten täyttyessä aiheuta markkinahäiriöitä. Samasta syystä vapautus olisi ulotettava koskemaan myös yhteisöjä, joilla ei ole kaupallista toimintaa ja jotka täyttävät samat edellytykset. Vapautus olisi myönnettävä myös silloin, kun tuottaja on menettänyt osan viininviljelyalastaan kansallisen lainsäädännön nojalla yleisen edun vuoksi toteutettujen pakkolunastusten johdosta, jos kyseinen viininviljelyalan menetys on tapahtunut tuottajan tahdosta riippumattomista syistä. Olisi kuitenkin vahvistettava uuden alueen enimmäispinta-alaa koskeva edellytys, jotta viini-istutusten lupajärjestelmän yleiset tavoitteet eivät vaarantuisi.
(3)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 1 ja 2 kohdassa vahvistetaan uusia istutuksia koskevien lupien myöntämistä koskevat säännöt sekä kelpoisuuskriteerit ja ensisijaisuusperusteet, joita jäsenvaltiot voivat lupien myöntämisessä soveltaa. Joihinkin kelpoisuuskriteereihin ja ensisijaisuusperusteisiin olisi liitettävä erityisedellytyksiä, jotta varmistetaan yhtenäiset lähtökohdat kyseisten kriteerien ja perusteiden täytäntöönpanossa ja estetään se, että tuottajat, joille lupia myönnetään, kiertävät lupajärjestelmää. Lisäksi olisi otettava käyttöön kolme uutta kriteeriä: uusi kelpoisuuskriteeri, jolla pyritään välttämään suojatun maantieteellisen merkinnän maineen väärinkäytön riski; uusi ensisijaisuusperuste, jolla suositaan sellaisia tuottajia, jotka noudattavat järjestelmän sääntöjä eivätkä ole luopuneet tilansa viinitarhoista, sekä uusi ensisijaisuusperuste, jolla suositaan sosiaalisessa tarkoituksessa toimivia voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, jotka ovat saaneet käyttöönsä terrorismin tai muun rikollisen toiminnan vuoksi menetetyksi tuomittuja maa-alueita. Uudella kelpoisuuskriteerillä vastataan tarpeeseen suojata erityisten alkuperänimitysten lisäksi myös erityisten maantieteellisten merkintöjen mainetta ja varmistaa, ettei uusilla istutuksilla vaaranneta tällaisten tuotteiden mainetta. Ensin mainitulla uudella ensisijaisuusperusteella suositaan tiettyjä hakijoita, joiden tausta osoittaa, että ne noudattavat lupajärjestelmän sääntöjä eivätkä hae uusia istutuksia koskevaa lupaa sellaisten viininviljelyalojen perusteella, joilla viljellään tuotannosta poistettuja viiniköynnöksiä ja joiden kautta voitaisiin saada lupia uudelleenistutukseen. Toisen uuden ensisijaisuusperusteen tarkoituksena on suosia sosiaalisissa tarkoituksissa toimivia voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä, jotka ovat saaneet käyttöönsä terrorismin tai muun rikollisen toiminnan vuoksi menetetyksi tuomittuja maa-alueita, jotta edistettäisiin tällaisten maa-alueiden, joihin muutoin liittyy tuotannosta poistamisen riski, käyttöä sosiaalisiin tarkoituksiin.
(4)
Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 118 artiklan perusteella ja jotta voitaisiin ottaa huomioon tietyn seudun eri alueiden väliset luontoon ja sosioekonomisiin seikkoihin liittyvät erot ja tällaisten alueiden talouden toimijoiden erilaiset kasvustrategiat, jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus soveltaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja kelpoisuuskriteereitä ja ensisijaisuusperusteita sekä tällä asetuksella käyttöön otettavia uusia kelpoisuuskriteereitä ja ensisijaisuusperusteita eri tavoin eri alueilla, siltä osin kuin kyseessä ovat alueet, jotka soveltuvat suojatulla alkuperänimityksellä varustettujen viinien viljelyyn, alueet, jotka soveltuvat suojatulla maantieteellisellä merkinnällä varustettujen viinien viljelyyn, tai maantieteellistä merkintää vailla olevat alueet. Näiden kriteerien ja perusteiden eriytetyn soveltamisen tulisi aina perustua kyseessä olevien alueiden välisiin eroihin.
(5)
Jotta voitaisiin varautua siihen, että järjestelmää kierretään muulla kuin tässä asetuksessa ennakoidulla tavalla, jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on varmistaa, etteivät luvanhakijat kierrä kelpoisuuskriteereitä tai ensisijaisuusperusteita niissä tapauksissa, joissa niiden toimiin ei sovelleta tässä asetuksessa säädettyjä kiertämisen ehkäisemistä koskevia erityisiä säännöksiä.
(6)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 66 artiklan 2 kohdassa säädetään mahdollisuudesta sallia raivattavien viiniköynnösten samanaikainen esiintyminen vastaistutettujen viiniköynnösten kanssa. Väärinkäytösten estämiseksi jäsenvaltioilla tulisi olla mahdollisuus varmistaa tarpeenmukaisin keinoin, että raivaamista koskevaa sitoumusta noudatetaan, ja edellyttää vakuuden asettamista ennalta myönnettyä uudelleenistutusta koskevan luvan myöntämisen yhteydessä. Lisäksi on tarpeen täsmentää, että tilanteessa, jossa raivausta ei ole toteutettu mainitussa säännöksessä asetetun neljän vuoden määräajan kuluessa, sitoumuksenalaiselle alalle istutettuja viiniköynnöksiä olisi pidettävä luvattomasti istutettuina.
(7)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 66 artiklan 3 kohdassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat rajoittaa uudelleenistutuksia alueilla, jotka soveltuvat suojatuilla alkuperänimityksillä tai suojatuilla maantieteellisillä merkinnöillä varustettujen viinien viljelyyn, tunnustettujen ja edustavien ammattialajärjestöjen suosituksen perusteella. Tällaiset rajoittamista koskevat päätökset olisi niiden soveltamisalan rajaamiseksi perusteltava, ja samalla olisi varmistettava järjestelmän johdonmukaisuus ja estettävä sen kiertäminen. Erityisesti olisi varmistettava, ettei asetuksen (EU) N:o 1308/2013 66 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uudelleenistutuksia koskevien lupien automaattinen myöntäminen estä jäsenvaltioiden mahdollisuutta rajoittaa lupien myöntämistä tietyille alueille 63 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 63 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Olisi kuitenkin täsmennettävä, että tiettyjä erityistapauksia ei pidetä järjestelmän kiertämisenä.
(8)
Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 64 artiklassa säädetään hallinnollisista seuraamuksista sellaisia tapauksia varten, joissa kelpoisuuskriteerejä, sitoumuksia ja muita alakohtaisen maatalouslainsäädännön soveltamisesta johtuvia velvoitteita ei noudateta. Pelotevaikutuksen varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava mukauttaa porrastetusti kyseisiä seuraamuksia asianomaisilla viinitiloilla tuotettujen viinien kaupallisen arvon mukaan. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 71 artiklan 4 kohdan mukaisesti olisi pelotevaikutuksen varmistamiseksi säädettävä luvattomien istutusten yhteydessä sovellettavista hallinnollisista seuraamuksista. Tällaisten seuraamusten vähimmäismäärän olisi vastattava unionin keskimääräistä vuosituloa viininviljelyhehtaaria kohden, viininviljelyalojen hehtaarikohtaisen bruttomarginaalin perusteella määriteltynä. Olisi säädettävä seuraamusten porrastamisesta vähimmäismäärästä alkaen sen mukaan, kuinka kauan velvoitteen noudattamatta jättäminen on kestänyt. Jäsenvaltioille olisi myös annettava mahdollisuus soveltaa ankarampia vähimmäisseuraamuksia tietyn alueen tuottajiin, jos unionin tasolla vahvistettu vähimmäismäärä on kyseisen alueen arvioitua keskimääräistä hehtaarikohtaista vuosituloa pienempi. Seuraamusten vähimmäismäärän korottaminen olisi suhteutettava sen alueen, jolla luvaton viiniviljelmä sijaitsee, arvioituun keskimääräiseen hehtaarikohtaiseen vuosituloon,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Viini-istutusten lupajärjestelmästä vapautetut alueet
1. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 II osan I osaston III luvussa säädettyä viini-istutusten lupajärjestelmää ei sovelleta istutuksiin tai uudelleenistutuksiin mainitun asetuksen 62 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuilla alueilla, jotka täyttävät tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa vahvistetut edellytykset.
2. Istutuksista tai uudelleenistutuksista alueilla, jotka on tarkoitettu kokeellisiin tarkoituksiin tai emoviiniköynnösten varttamisoksien viljelyyn, on ilmoitettava ennalta toimivaltaisille viranomaisille. Ilmoituksessa on annettava kaikki asiaankuuluvat tiedot kyseisistä alueista ja ajanjaksoista, joina kokeilu tai emoviiniköynnösten varttamisoksien viljely tapahtuu. Tällaisten ajanjaksojen pidentämisestä on niin ikään ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille.
Jos markkinahäiriöiden riskiä ei katsota olevan, jäsenvaltiot voivat päättää, että kyseisillä alueilla tuotettuja viinirypäleitä ja niistä saatuja rypäletuotteita voi pitää kaupan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuina ajanjaksoina. Tällaisen ajanjakson päättyessä tuottajan on joko
a)
saatava kyseiselle alueelle lupa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan tai 68 artiklan mukaisesti, jotta alueella tuotettuja viinirypäleitä ja niistä saatuja rypäletuotteita voidaan pitää kaupan; tai
b)
raivattava ala omalla kustannuksellaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 71 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Alueiden, jotka on tarkoitettu kokeellisiin tarkoituksiin tai emoviiniköynnösten varttamisoksien viljelyyn ja jotka on istutettu ennen 1 päivää tammikuuta 2016 uusien istutusoikeuksien perusteella, on mainitun päivämäärän jälkeen edelleen täytettävä kaikki tällaisten oikeuksien käytölle asetetut edellytykset aina siihen asti, kun kokeellisiin tarkoituksiin tai emoviiniköynnösten varttamisoksien tuottamiseen tarkoitettu viljely, jolle oikeudet on myönnetty, päättyy. Kyseisten ajanjaksojen päättymisen jälkeen sovelletaan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa vahvistettuja sääntöjä.
3. Istutettaviin tai uudelleenistutettaviin aloihin, joilta saatavat viini tai viinituotteet on tarkoitettu yksinomaan viinintuottajan oman talouden käyttöön, sovelletaan seuraavia edellytyksiä:
a)
ala saa olla kooltaan enintään 0,1 hehtaaria;
b)
kyseinen viininviljelijä ei harjoita kaupallista viinintuotantoa tai muiden rypäletuotteiden kaupallista tuotantoa.
Tämän kohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat rinnastaa viiniviljelijän omaan talouteen tietyt järjestöt, jotka eivät harjoita kaupallista toimintaa.
Jäsenvaltiot voivat päättää, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut istutukset kuuluvat ilmoitusvelvollisuuden piiriin.
4. Tuottajalla, joka on menettänyt tietyn osan viininviljelyalastaan ja kansallisen lainsäädännön nojalla yleisen edun vuoksi toteutettujen pakkolunastusten johdosta, on oikeus istuttaa uusi ala, jos tällainen vastaistutettu ala on todelliselta satotasoltaan enintään 105 prosenttia menetettyyn alaan nähden. Vastaistutettu ala on merkittävä viinitilarekisteriin.
5. Sellaisten alueiden raivaus, joihin sovelletaan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua vapautusta, ei oikeuta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 66 artiklan mukaiseen uudelleenistutuksia koskevaan lupaan. Tällainen lupa on kuitenkin myönnettävä, jos kyseessä on 4 kohdassa tarkoitetun vapautuksen nojalla vastaistutettujen alojen raivaus.
2 artikla
Luvan myöntämisperusteet
1. Kun jäsenvaltiot soveltavat asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistettua kelpoisuuskriteeriä, sovelletaan tämän asetuksen liitteessä I olevassa A osassa vahvistettuja sääntöjä.
Jäsenvaltiot voivat soveltaa myös puolueetonta ja syrjimätöntä lisäkriteeriä sen varmistamiseksi, ettei hakemus aiheuta erityisten suojattujen alkuperänimitysten maineen väärinkäytön merkittävää riskiä, mikä on oletuksena elleivät viranomaiset osoita tällaisen riskin olemassaoloa. Tällaisen lisäkriteerin soveltamista koskevat säännöt vahvistetaan liitteessä I olevassa B osassa.
2. Jos jäsenvaltiot päättävät uusia istutuksia koskevia lupia myöntäessään soveltaa yhtä tai useampaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 1 kohdan a-c alakohdassa tarkoitettua kelpoisuuskriteeriä ja tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua lisäkriteeriä, ne voivat soveltaa kyseisiä kriteereitä kansallisella tai sitä alemmalla tasolla.
3. Kun jäsenvaltiot soveltavat yhtä tai useampaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 2 kohdassa lueteltua ensisijaisuusperustetta, sovelletaan tämän asetuksen liitteessä II olevassa A-H osassa vahvistettuja sääntöjä.
Jäsenvaltiot voivat soveltaa myös sellaisen tuottajan tai sosiaalisissa tarkoituksissa toimivan voittoa tavoittelemattoman yhteisön, joka on saanut käyttöönsä terrorismin tai muun rikollisen toiminnan vuoksi menetetyksi tuomittuja maa-alueita, aiempaa toimintaa koskevia puolueettomia ja syrjimättömiä lisäperusteita. Tällaisten lisäperusteiden soveltamista koskevat säännöt vahvistetaan liitteessä II olevassa I osassa.
4. Jos jäsenvaltiot päättävät uusia istutuksia koskevia lupia myöntäessään soveltaa yhtä tai useampaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 2 kohdan a-h alakohdassa tarkoitettua ensisijaisuusperustetta sekä tämän artiklan 3 kohdassa vahvistettuja lisäperusteita, ne voivat soveltaa kyseisiä perusteita yhtenäisesti kansallisella tasolla tai eriyttää niiden soveltamista aluetasolla antamalla eri perusteille erilainen painoarvo.
5. Yhden tai useamman asetuksen (EU) N:o 1308/2013 64 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun perusteen käyttämistä kelpoisuuskriteerinä jollakin 63 artiklan 2 kohdassa mainitulla maantieteellisellä tasolla pidetään perusteltuna 64 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamiseksi, jos tarkoituksena on ratkaista kyseisellä maantieteellisellä tasolla ilmenevä viininviljelyalan erityisongelma, jota ei voida ratkaista muulla tavoin kuin tällaista rajoitusta soveltamalla.
6. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa hyväksyttävä lisätoimenpiteitä, joilla varmistetaan, etteivät luvanhakijat kierrä liitteissä I ja II vahvistettuja kelpoisuuskriteereitä ja ensisijaisuusperusteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainituissa liitteissä erityisten kelpoisuuskriteerien ja ensisijaisuusperusteiden osalta vahvistettujen sääntöjen soveltamista.
3 artikla
Ennalta myönnettyjä uudelleenistutusoikeuksia koskevat luvat
Jäsenvaltiot voivat asettaa luvan myöntämisen edellytykseksi vakuuden asettamista koskevan velvoitteen, kun kyseessä on tuottaja, joka sitoutuu raivaamaan viiniköynnöstä kasvavan alan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 66 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Jos tuottaja ei ole suorittanut raivausta viimeistään neljän vuoden kuluttua siitä päivästä, jona uudet viiniköynnökset istutettiin, sitoumuksenalaiseen raivaamattomaan alaan sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 71 artiklaa.
4 artikla
Uudelleenistutusta koskevat rajoitukset
Jäsenvaltiot voivat rajoittaa uudelleenistutuksia asetuksen (EU) N:o 1308/2013 66 artiklan 3 kohdan perusteella, jos uudelleenistutettava ala sijaitsee alueella, jolla uusia istutuksia koskevien lupien myöntämistä rajoitetaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 63 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti ja jos päätöksen perusteena on tarve välttää selvästi osoitettua tietyn suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän arvon alenemisen merkittävää riskiä.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua merkittävää arvon alenemisen riskiä ei ole, jos
a)
uudelleenistutettava ala sijaitsee samalla alueella, jolla on suojattu alkuperänimitys tai suojattu maantieteellinen merkintä kuin raivattavalla alalla, ja viiniköynnösten uudelleenistutuksessa noudatetaan saman suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmää kuin raivattavalla alalla;
b)
uudelleenistutuksen tarkoituksena on sellaisten viinien tuottaminen, joilla ei ole maantieteellistä merkintää, edellyttäen, että hakija tekee uusien istutusten osalta samat sitoumukset kuin ne, jotka vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I olevan A ja B osan 2 kohdassa.
5 artikla
Seuraamukset ja kustannusten periminen
Jäsenvaltioiden on määrättävä taloudellisia seuraamuksia tuottajille, jotka eivät noudata asetuksen (EU) N:o 1308/2013 71 artiklan 1 kohdassa asetettua velvoitetta.
Taloudellisen seuraamuksen vähimmäismäärä on
a)
6 000 euroa hehtaarilta, jos tuottaja raivaa luvattoman istutuksen kokonaisuudessaan neljän kuukauden kuluessa päivästä, jona tuottajalle ilmoitettiin sääntöjenvastaisuudesta, siten kuin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitetaan;
b)
12 000 euroa hehtaarilta, jos tuottaja raivaa luvattoman istutuksen kokonaisuudessaan neljän kuukauden jakson päättymistä seuraavan ensimmäisen vuoden kuluessa;
c)
20 000 euroa hehtaarilta, jos tuottaja raivaa luvattoman istutuksen kokonaisuudessaan neljän kuukauden jakson päättymistä seuraavan ensimmäisen vuoden jälkeen.
Jos alueella, jolla kyseiset viinitilat sijaitsevat, saatavan vuositulon määrän arvioidaan ylittävän 6 000 euroa hehtaarilta, jäsenvaltiot voivat korottaa toisessa alakohdassa vahvistettuja vähimmäismääriä suhteellisesti kyseisen alueen arvioidun hehtaarikohtaisen keskimääräisen vuositulon mukaan.
Jos jäsenvaltio huolehtii itse luvattomien istutusten raivaamisesta, raivaukseen liittyvät, tuottajalta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 71 artiklan 2 kohdan mukaisesti perittävät kustannukset lasketaan puolueettomalla tavalla ottaen huomioon työvoimakustannukset, koneiden käyttö ja kuljetukset tai muut aiheutuneet kustannukset. Tällaiset kustannukset lisätään sovellettavaan seuraamukseen.
6 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä joulukuuta 2014.