KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1310/2014
af 8. oktober 2014
om en overgangsordning med bidragsrater til dækning af Den Fælles Afviklingsinstans' administrative udgifter i overgangsperioden
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 806/2014 af 15. juli 2014 om ensartede regler og en ensartet procedure for afvikling af kreditinstitutter og visse investeringsselskaber inden for rammerne af en fælles afviklingsmekanisme og en fælles afviklingsfond og om ændring af forordning (EU) nr. 1093/2010 (1), særlig artikel 65, stk. 5, litra a), b) og c), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den Fælles Afviklingsinstans (»Afviklingsinstansen«) blev oprettet i medfør af forordning (EU) nr. 806/2014 og fik til ansvar at anvende de ensartede bestemmelser, der er fastsat ved denne forordning, og at forvalte Den Fælles Bankafviklingsfond. Det bestemmes i forordningens artikel 58, at Afviklingsinstansen skal have et selvstændigt budget, som ikke er en del af Unionens budget.
(2)
Det fastsættes i artikel 65, stk. 3, i forordning (EU) nr. 806/2014, at Afviklingsinstansen skal fastsætte og hæve bidragene til Afviklingsinstansens administrative udgifter, der skal betales af de enheder, der er omhandlet i artikel 2 i nævnte forordning. Disse enheder er kreditinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater som defineret i artikel 2 i Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (2), og moderselskaber, investeringsselskaber og finansieringsinstitutter, der er etableret i de deltagende medlemsstater, hvor de er underlagt konsolideret tilsyn foretaget af Den Europæiske Centralbank (»ECB«) i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra g), i forordning (EU) nr. 1024/2013. Filialer, der er etableret i de deltagende medlemsstater, af kreditinstitutter, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater, bør ikke være omfattet af denne forordning.
(3)
Bidragene til Afviklingsinstansens administrative udgifter skal i overensstemmelse med artikel 59 i forordning (EU) nr. 806/2014 udgøre indtægterne i del I af Afviklingsinstansens budget og dække udgifterne i budgettets del I, som mindst skal omfatte udgifter til personalets løn, administration og infrastruktur, faglig uddannelse og drift.
(4)
Afviklingsinstansen vil i 2014 ikke råde over den nødvendige infrastruktur og operationelle kapacitet til at opkræve bidrag til dækning af de administrative udgifter for 2014 og 2015 fra alle de enheder, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014. Afviklingsinstansen vil dog allerede i 2014 have behov for at skaffe de nødvendige indtægter til finansiering af del I i sit budget for at dække sine administrative udgifter for disse to år. Afviklingsinstansens administrative udgifter i både 2014 og 2015 i overgangsperioden anslås til 22 mio. EUR.
(5)
Der bør findes en midlertidig løsning for at give Afviklingsinstansen mulighed for at opkræve bidrag til dækning af sine administrative udgifter i 2014 og 2015, og samtidig sikre, at beregningen og opkrævningen af bidragene kan udføres under hensyntagen til Afviklingsinstansens meget begrænsede ressourcer og inden for en meget kort tidsramme. Dette burde være muligt ved at fastsætte, at beregningen og opkrævningen af bidrag til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter foretages i to trin: en overgangsordning for Afviklingsinstansens opstartsfase og en endelig ordning.
(6)
Det er kun de enheder på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, som har fået meddelelse om EDB's beslutning om, at de betragtes som signifikante, jf. artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013 og artikel 147, stk. 1, i Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (3), og som er nævnt i listen, som blev offentliggjort på EDB's websted den 4. september 2014, undtagen de signifikante enheder, som er datterselskaber af koncerner, der allerede er taget i betragtning (»signifikante enheder«), der bør indbetale det fulde beløb i rater til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden. De enheder, der vil blive betragtet som signifikante og anmeldt som sådan af ECB mellem 5. september 2014 og overgangsperiodens udløb, bør ikke være underlagt kravet om betaling af bidragsrater. Der bør til dette formål indføres en overgangsordning med betaling af bidragsrater (»rater«), som vil give Afviklingsinstansen mulighed for i overgangsperioden at opkræve rater fra signifikante enheder til dækning af sine udgifter.
(7)
Denne overgangsordning er forholdsmæssig, fordi de enheder, der kommer til at betale rater, tegner sig for ca. 85 % af de samlede aktiver i de kreditinstitutter, der er omfattet af forordning (EU) nr. 806/2014, og let kan identificeres. I denne opstartsfase bør en sådan metode for beregning og opkrævning af rater medføre så få administrative byrder som muligt for både Afviklingsinstansen og de berørte enheder.
(8)
Når Afviklingsinstansen har fået den nødvendige struktur og operationelle kapacitet, vil Kommissionen vedtage en endelig ordning med administrative bidrag, på grundlag af hvilken bidragene kan beregnes og opkræves.
(9)
I henhold til den endelige ordning skal bidragene fra de enheder, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014, beregnes og opkræves efter de endelige bestemmelser. Bidragene fra de signifikante enheder, der er omfattet af overgangsordningen, bør revurderes for at tage højde for de beløb, som de har betalt i henhold til overgangsordningen.
(10)
Enhver forskel mellem de rater, der betales på grundlag af overgangsordningen, og de bidrag, der beregnes i henhold til den endelige ordning, bør opgøres ved beregningen af bidragene til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i året efter overgangsperiodens udløb.
(11)
For at give Afviklingsinstansen mulighed for at blive operationel senest den 1. januar 2015, jf. artikel 98, stk. 1, i forordning (EU) nr. 806/2014, og at begynde at udføre de opgaver, der er anført i artikel 99, stk. 3, i nævnte forordning, haster det med at indføre en enkel og effektiv mekanisme, der nemt og hurtigt kan gennemføres i Afviklingsfondens opstartsfase, for således at give den mulighed for at tilvejebringe de nødvendige finansielle ressourcer til at etablere sin organisatoriske struktur og ansætte det nødvendige personale til at udføre sine opgaver i henhold til denne forordning -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastlægger regler vedrørende:
a)
en overgangsordning med betaling af bidragsrater til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden
b)
metoden til beregning af de rater, der skal opkræves på forhånd fra hver signifikant enhed til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden
c)
proceduren og reglerne for Afviklingsinstansens opkrævning af de i litra b) omhandlede rater
d)
ordningerne for at udskyde beregningen og opkrævningen af de bidrag, der skal betales af de enheder, der ikke er signifikante enheder, jf. artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014, til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden
e)
ordningerne for regulering af de bidrag, som de signifikante enheder skal betale til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter efter overgangsperioden for at tage hensyn til en eventuel forskel mellem de rater, der betales på forhånd på grundlag af overgangsordningen, og de bidrag, der skal indbetales for overgangsperioden på grundlag af den endelige ordning.
Artikel 2
Anvendelsesområde og formål
Denne forordning finder anvendelse på de enheder, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014.
De rater, der opkræves af Afviklingsinstansen i henhold til denne forordning, skal udelukkende anvendes til dækning af dens administrative udgifter i overgangsperioden.
Afviklingsinstansen skal udvise sund finansforvaltning og budgetkontrol på alle udgiftsområder.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning finder definitionerne i artikel 3 i forordning (EU) nr. 806/2014 anvendelse. Derudover forstås der ved:
a) »rater« eller »bidragsrater«: de rater af bidrag, som opkræves af Afviklingsinstansen i henhold til denne forordning til dækning af dens administrative udgifter i overgangsperioden
b) »Afviklingsinstansens administrative udgifter«: udgifterne i del I af Afviklingsinstansens budget i overgangsperioden
c) »samlede aktiver«: den samlede værdi af aktiver, der stammer fra linjen »samlede aktiver« på den konsoliderede (hvis relevant) balance for den signifikante enhed, og som er indberettet i overensstemmelse med den relevante EU-lovgivning i tilsynsmæssig henseende pr. 31. december 2013 eller pr. den gældende balancedag for regnskabsåret 2013, hvis regnskabsåret slutter på en senere dato end den 31. december
d) »signifikante enheder«: de enheder på det højeste konsolideringsniveau i de deltagende medlemsstater, som har fået meddelelse om ECB's beslutning om, at de betragtes som signifikante, jf. artikel 6, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1024/2013 og artikel 147, stk. 1, i forordning (EU) nr. 468/2014, og som er nævnt i listen, som blev offentliggjort på ECB's websted den 4. september 2014, undtagen de signifikante enheder, som er datterselskaber af koncerner, der allerede er taget i betragtning i denne definition, og filialer, der er etableret i en deltagende medlemsstat, af kreditinstitutter, der er etableret i ikkedeltagende medlemsstater
e) »ratemeddelelse«: en meddelelse, hvori specificeres størrelsen af den bidragsrate, der opkræves på forhånd, og som fremsendes til hver relevant signifikant enhed i overensstemmelse med denne forordning
f) »overgangsperiode«: den periode, der begynder den 19. august 2014 og slutter den 31. december 2015, eller frem til den dag, hvor den endelige ordning for administrative bidrag vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 65, stk. 5, litra a), i forordning (EU) nr. 806/2014, idet den seneste dato er gældende
g) »kompetent myndighed«: en kompetent myndighed som defineret i artikel 4, stk. 2, litra i), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1093/2010 (4).
Artikel 4
Overgangsordning med bidragsrater
1. Alle enheder, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014, skal betale bidrag til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden.
2. Afviklingsinstansen skal beregne og på forhånd opkræve bidragsrater, der skal betales af signifikante enheder til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden.
3. Beregningen og opkrævningen af bidrag til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden fra andre enheder, der er omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014, end signifikante enheder, udskydes indtil udgangen af den overgangsperiode, der er omhandlet i artikel 3, litra f).
Artikel 5
Beregning af rater
1. Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden skal danne grundlag for fastsættelsen af bidragsrater, der skal betales på forhånd af signifikante enheder.
2. De rater, der skal betales af hver signifikant enhed, beregnes ved at multiplicere Afviklingsinstansens administrative udgifter i 2014 og 2015, eller, hvis overgangsperioden går ud over den 31. december 2015, for den relevante periode med forholdet mellem den pågældende signifikante enheds samlede aktiver og summen af alle signifikante enheders samlede aktiver som indberettet pr. 31. december 2013 eller på den relevante balancedag for regnskabsåret 2013, hvis regnskabsåret slutter på en senere dato end den 31. december.
Artikel 6
Opgørelsesordning
1. Størrelsen af de bidrag, som hver enhed som omhandlet i artikel 2 i forordning (EU) nr. 806/2014 skal betale til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden, skal (gen)beregnes i overensstemmelse med den endelige ordning med administrative bidrag, der vedtages af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 65, stk. 5, litra a), i forordning (EU) nr. 806/2014 (den »endelige ordning«).
2. Enhver forskel mellem de rater, der er blevet betalt på grundlag af overgangsordningen, og de i stk. 1 omhandlede bidrag, der beregnes i henhold til den endelige ordning, opgøres ved beregningen af bidragene til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i året efter udløbet af overgangsperioden. Denne tilpasning foretages ved at sænke eller øge bidragene til Afviklingsinstansens administrative udgifter i det pågældende år.
3. Er den i stk. 2 omhandlede forskel større end de forfaldne bidrag for det pågældende år, videreføres tilpasningen til det efterfølgende år.
Artikel 7
Meddelelse og betaling
1. Afviklingsinstansen udsteder en ratemeddelelse til hver signifikant enhed, og giver den meddelelse herom pr. anbefalet brev med modtagelsesbevis.
2. I ratemeddelelsen specificeres størrelsen af den rate, der skal betales på forhånd af den signifikante enhed til dækning af Afviklingsinstansens administrative udgifter i overgangsperioden.
3. I ratemeddelelsen specificeres, på hvilken måde raten skal indbetales. Den signifikante enhed skal overholde de i ratemeddelelsen fastsatte betalingsbetingelser.
4. Den signifikante enhed skal betale det i henhold til ratemeddelelsen skyldige beløb i en enkelt rate senest 30 dage efter datoen for meddelelsen af ratemeddelelsen.
5. Uden at dette berører nogen andre af de for Afviklingsinstansen tilgængelige retsmidler, skal den signifikante enhed for enhver mangelfuld eller manglende betaling eller manglende overholdelse af de gældende betalingsbetingelser som fastsat i ratemeddelelsen pålægges en dagbøde på det udestående beløb af raten.
For at beregne dagbøden beregnes der renter dagligt på det skyldige beløb til en rentesats, der anvendes af Den Europæiske Centralbank til dennes primære markedsoperationer, som offentliggjort i C-udgaven af Den Europæiske Unions Tidende og gældende den første kalenderdag i den måned, hvor betalingen forfalder, forhøjet med 8 procentpoint fra den dato, hvor raten forfaldt.
6. Betalingen af den i stk. 5 omhandlede dagbøde skal kunne tvangsfuldbyrdes. Tvangsfuldbyrdelsen sker efter de gældende procedureregler i den deltagende medlemsstat. Tvangsfuldbyrdelsespåtegning skal uden nogen anden formalitet end en prøvelse af beslutningens ægthed påføres af den myndighed, som hver deltagende medlemsstats regering skal udpege til dette formål, og som den skal meddele Afviklingsinstansen og Domstolen.
Artikel 8
Rapportering
De relevante kompetente myndigheder skal ti dage efter ikrafttrædelsen af denne forordning give Afviklingsinstansen meddelelse om de signifikante enheders kontaktoplysninger og værdien af deres samlede aktiver som indberettet pr. 31.december 2013 eller på den gældende balancedag for regnskabsåret 2013, hvis regnskabsåret slutter på en senere dato end den 31. december.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 8. oktober 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1310/2014,
annettu 8 päivänä lokakuuta 2014,
hallintomaksujen eriä koskevasta väliaikaisesta järjestelmästä kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 muuttamisesta 15 päivänä heinäkuuta 2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) ja erityisesti sen 65 artiklan 5 kohdan a, b ja c alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto, jäljempänä ’kriisinratkaisuneuvosto’, perustettiin asetuksen (EU) N:o 806/2014 nojalla, ja sen tehtävänä on kyseisessä asetuksessa vahvistettujen yhdenmukaisten säännösten soveltaminen sekä yhteisen kriisinratkaisurahaston hallinto. Mainitun asetuksen 58 artiklassa säädetään, että kriisinratkaisuneuvostolla on oma itsenäinen talousarvionsa, joka ei ole osa unionin talousarviota.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 806/2014 65 artiklan 3 kohdassa säädetään, että kriisinratkaisuneuvosto määrittää kunkin kyseisen asetuksen 2 artiklassa tarkoitetun yhteisön maksettavan hallintomaksun kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi ja kerää ne. Kyseiset yhteisöt ovat osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneita luottolaitoksia, siten kuin ne on määritelty neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (2) 2 artiklassa, sekä osallistuviin jäsenvaltioihin sijoittautuneita emoyrityksiä, sijoituspalveluyrityksiä ja rahoituslaitoksia, kun ne kuuluvat sellaisen konsolidoidun valvonnan piiriin, jota Euroopan keskuspankki, jäljempänä ’EKP’, harjoittaa neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 4 artiklan 1 kohdan g alakohdan mukaisesti. Tämän asetuksen soveltamisalaan ei pitäisi kuulua sivuliikkeitä, jotka osallistumattomiin jäsenvaltioihin sijoittautuneet luottolaitokset ovat perustaneet osallistuviin jäsenvaltioihin.
(3)
Asetuksen (EU) N:o 806/2014 59 artiklan mukaisesti hallintomaksut kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi muodostavat kriisinratkaisuneuvoston talousarvion 1 osan tulot, ja niillä katetaan talousarvion 1 osan menot, jotka sisältävät ainakin henkilöstön palkkamenot sekä hallinto-, infrastruktuuri-, henkilöstökoulutus- ja toimintamenot.
(4)
Kriisinratkaisuneuvostolla ei ole vuonna 2014 vielä räätälöityä infrastruktuuria eikä toiminnallista valmiutta kerätä vuosien 2014 ja 2015 hallintomenojensa kattamiseksi hallintomaksuja kaikilta asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitetuilta yhteisöiltä. Kriisinratkaisuneuvoston on kuitenkin vuonna 2014 kerättävä talousarvionsa 1 osan rahoittamiseen tarvittavat tulot kattaakseen molempien mainittujen vuosien hallintomenonsa. Kriisinratkaisuneuvoston hallintomenot väliaikaisen jakson vuosilta 2014 ja 2015 ovat arvioiden mukaan 22 miljoonaa euroa.
(5)
Olisi säädettävä väliaikaisesta ratkaisusta, jotta kriisinratkaisuneuvoston on mahdollista kerätä hallintomaksuja vuosien 2014 ja 2015 hallintomenojensa kattamiseksi ja toisaalta jotta hallintomaksujen laskenta ja kerääminen voidaan hoitaa kriisinratkaisuneuvoston erittäin vähäisin resurssein ja hyvin lyhyessä ajassa. Tämän pitäisi olla mahdollista, jos kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi tarvittavien hallintomaksujen laskenta ja kerääminen suoritetaan soveltamalla käyttöön otettavaa kaksivaiheista lähestymistapaa, joka käsittää väliaikaisen järjestelmän kriisinratkaisuneuvoston toiminnan alkuvaiheita varten sekä lopullisen järjestelmän.
(6)
Ainoastaan sellaisten yhteisöjen, joille EKP on antanut tiedoksi korkeimmalla konsolidointitasolla osallistuvissa jäsenvaltioissa EKP:n päätöksen, jonka mukaan niitä pidetään merkittävinä asetuksen (EU) N:o 1024/2013 6 artiklan 4 kohdan ja Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 468/2014 (ECB/2014/17) (3) 147 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, ja jotka mainitaan EKP:n verkkosivuilla 4 päivänä syyskuuta 2014 julkaistussa luettelossa, jäljempänä ’merkittävät yhteisöt’, olisi maksettava ennalta maksuerien kokonaismäärä kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana; poikkeuksena ovat kuitenkin sellaiset merkittävät yhteisöt, jotka ovat jo huomioon otettujen konsernien tytäryrityksiä. Hallintomaksujen erien maksamista koskevaa velvoitetta ei pitäisi soveltaa sellaisiin yhteisöihin, jotka katsotaan merkittäviksi ja joiden osalta EKP antaa asian tiedoksi 5 päivän syyskuuta 2014 ja väliaikaisen jakson päättymisen välisenä aikana. Tätä varten olisi otettava käyttöön hallintomaksujen eriä, jäljempänä ’maksuerät’, koskeva väliaikainen järjestelmä, jonka avulla kriisinratkaisuneuvosto pystyy väliaikaisen jakson aikana keräämään merkittäviltä yhteisöiltä maksueriä menojensa kattamiseksi.
(7)
Kyseinen väliaikainen järjestelmä on oikeasuhteinen, sillä maksuerien suorittajina olevat yhteisöt muodostavat noin 85 prosentin osuuden asetuksen (EU) N:o 806/2014 soveltamisalaan kuuluvien luottolaitosten kokonaisvaroista ja ovat helposti yksilöitävissä. Tässä alustavassa vaiheessa maksuerien laskentaa ja keräämistä koskevan menetelmän olisi aiheutettava mahdollisimman vähän hallinnollista rasitetta kriisinratkaisuneuvostolle ja kyseisille yhteisöille.
(8)
Kun kriisinratkaisuneuvostolla on tarvittava infrastruktuuri ja toiminnallinen valmius, komissio hyväksyy lopullisen hallintomaksujärjestelmän, jonka perusteella hallintomaksut lasketaan ja kerätään.
(9)
Lopullista järjestelmää sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitettujen yhteisöjen hallintomaksut lasketaan ja kerätään lopullisten sääntöjen mukaisesti. Väliaikaisen järjestelmän piiriin kuuluvien merkittävien yhteisöjen hallintomaksut olisi arvioitava uudelleen niin, että huomioon otetaan kyseisten yhteisöjen väliaikaisen järjestelmän puitteissa maksamat määrät.
(10)
Väliaikaisen järjestelmän perusteella suoritettujen maksuerien ja lopullisen järjestelmän mukaisesti laskettujen hallintomaksujen väliset mahdolliset erot olisi tasattava laskettaessa hallintomaksuja, joilla katetaan kriisinratkaisuneuvoston hallintomenot väliaikaisen jakson päättymistä seuraavalta vuodelta.
(11)
Jotta kriisinratkaisuneuvosto olisi täysin toiminnassa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2015, kuten asetuksen (EU) N:o 806/2014 98 artiklan 1 kohdassa vaaditaan, ja voisi alkaa suorittaa mainitun asetuksen 99 artiklan 3 kohdassa lueteltuja tehtäviä, olisi pikaisesti otettava käyttöön yksinkertainen, tehokas ja nopeasti ja helposti kriisinratkaisuneuvoston alkuvaiheessa toteutettavissa oleva järjestely, jonka avulla kriisinratkaisuneuvosto pystyy hankkimaan tarvittavat rahoitusvarat perustaakseen organisaatiorakenteensa ja palkatakseen kyseisen asetuksen mukaisten tehtäviensä suorittamiseen tarvittavan henkilöstön,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat seuraavia:
a)
hallintomaksujen eriä koskeva väliaikainen järjestelmä kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana;
b)
menetelmät, joita sovelletaan laskettaessa kultakin merkittävältä yhteisöltä ennalta kerättäviä maksueriä kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana;
c)
menettely ja yksityiskohtaiset säännöt kriisinratkaisuneuvoston suorittamaa b alakohdassa tarkoitettujen maksuerien keräämistä varten;
d)
niiden hallintomaksujen laskennan ja keräämisen lykkäämistä koskevat järjestelyt, jotka muut asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitetut yhteisöt kuin merkittävä yhteisöt ovat velvolliset suorittamaan kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson osalta;
e)
järjestelyt, joilla mukautetaan merkittävien yhteisöjen kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi suoritettavia hallintomaksuja väliaikaisen jakson jälkeen niin, että huomioon otetaan väliaikaisen järjestelmän perusteella ennalta suoritettujen maksuerien ja lopullisen järjestelmän mukaisesti väliaikaiselta jaksolta maksettavaksi kuuluvien hallintomaksujen väliset mahdolliset erot.
2 artikla
Soveltamisala ja tavoite
Tätä asetusta sovelletaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitettuihin yhteisöihin.
Kriisinratkaisuneuvoston tämän asetuksen nojalla keräämät maksuerät on käytettävä yksinomaan kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseen väliaikaisen jakson aikana.
Kriisinratkaisuneuvoston on harjoitettava moitteetonta varainhoitoa ja talousarvion valvontaa sen kaikilla menolohkoilla.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 806/2014 3 artiklan määritelmiä. Lisäksi tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’maksuerillä’ tai ’hallintomaksujen erillä’ hallintomaksujen eriä, jotka kriisinratkaisuneuvoston on tämän asetuksen mukaisesti määrä kerätä kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana;
b)
’kriisinratkaisuneuvoston hallintomenoilla’ kriisinratkaisuneuvoston talousarvion I osan menoja väliaikaisen jakson aikana;
c)
’kokonaisvaroilla’ varojen kokonaisarvoa, joka johdetaan merkittävän yhteisön tarvittaessa konsolidoidun taseen riviltä ”kokonaisvarat” siten kuin ne on ilmoitettu unionin asianomaisen lainsäädännön mukaisesti vakavaraisuuden valvontaa varten 31 päivänä joulukuuta 2013 tai sovellettavana tilikauden 2013 tilinpäätöspäivänä, jos mainittu tilikausi päättyy myöhemmin kuin 31 päivänä joulukuuta.
d)
’merkittävillä yhteisöillä’ yhteisöjä, joille EKP on antanut tiedoksi korkeimmalla konsolidointitasolla osallistuvissa jäsenvaltioissa EKP:n päätöksen, jonka mukaan niitä pidetään merkittävinä neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 6 artiklan 4 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 468/2014 147 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, ja jotka mainitaan EKP:n verkkosivuilla 4 päivänä syyskuuta 2014 julkaistussa luettelossa, lukuun ottamatta sellaisia merkittäviä yhteisöjä, jotka ovat jo tässä määritelmässä huomioon otettujen konsernien tytäryrityksiä, ja sivuliikkeitä, jotka osallistumattomiin jäsenvaltioihin sijoittautuneet luottolaitokset ovat perustaneet osallistuviin jäsenvaltioihin;
e)
’maksuerää koskevalla ilmoituksella’ ilmoitusta, jossa ilmoitetaan ennalta kerättävän hallintomaksun erän määrä ja joka annetaan kullekin asiaan liittyvälle merkittävälle yhteisölle tämän asetuksen mukaisesti;
f)
’väliaikaisella jaksolla’ ajanjaksoa, joka alkaa 19 päivänä elokuuta 2014 ja päättyy joko 31 päivänä joulukuuta 2015 tai komission asetuksen (EU) N:o 806/2014 65 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti hyväksymän lopullisen hallintomaksujärjestelmän soveltamispäivänä, sen mukaan kumpi niistä on myöhempi;
g)
’toimivaltaisella viranomaisella’ asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (4) 4 artiklan 2 alakohdan i alakohdassa määriteltyä toimivaltaista viranomaista.
4 artikla
Hallintomaksujen eriä koskeva väliaikainen järjestelmä
1. Kaikkien asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitettujen yhteisöjen on maksettava hallintomaksuja kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana.
2. Kriisinratkaisuneuvosto laskee ja kerää ennalta hallintomaksujen erät, jotka merkittävien yhteisöjen on suoritettava kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana.
3. Muilta asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitetuilta yhteisöiltä kuin merkittäviltä yhteisöiltä kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi veloitettavien hallintomaksujen laskentaa ja keräämistä lykätään 3 artiklan f kohdassa tarkoitetun väliaikaisen jakson loppuun.
5 artikla
Maksuerien laskenta
1. Kriisinratkaisuneuvoston hallintomenot väliaikaisen jakson ajalta muodostavat perustan, jonka mukaisesti määritetään merkittävien yhteisöjen ennalta maksettavat hallintomaksujen erät.
2. Kunkin merkittävän yhteisön maksettavat maksuerät lasketaan kertomalla kriisinratkaisuneuvoston hallintomenot vuosien 2014 ja 2015 ajalta tai, jos väliaikainen jakso jatkuu vielä 31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen, asianomaiselta ajanjaksolta suhdeluvulla, joka saadaan jakamalla kyseisen merkittävän yhteisön kokonaisvarat kaikkien merkittävien yhteisöjen yhteenlasketuilla kokonaisvaroilla siten kuin ne on ilmoitettu 31 päivänä joulukuuta 2013 tai sovellettavana tilikauden 2013 tilinpäätöspäivänä, jos mainittu tilikausi päättyy myöhemmin kuin 31 päivänä joulukuuta.
6 artikla
Tasausjärjestelyt
1. Niiden hallintomaksujen määrä, jotka kukin asetuksen (EU) N:o 806/2014 2 artiklassa tarkoitettu yhteisö on velvollinen maksamaan kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana, lasketaan (uudelleen) komission asetuksen (EU) N:o 806/2014 65 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti hyväksymän lopullisen hallintomaksujärjestelmän, jäljempänä ’lopullinen järjestelmä’, mukaisesti.
2. Väliaikaisen järjestelmän perusteella suoritettujen maksuerien ja lopullisen järjestelmän mukaisesti laskettujen 1 kohdassa tarkoitettujen hallintomaksujen väliset mahdolliset erot tasataan laskettaessa hallintomaksuja, joilla katetaan kriisinratkaisuneuvoston hallintomenot väliaikaista jaksoa seuraavalta vuodelta. Tällainen mukautus tehdään pienentämällä tai suurentamalla kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi suoritettavia hallintomaksuja kyseiseltä vuodelta.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitettu ero on suurempi kuin kyseiseltä vuodelta maksettavat hallintomaksut, mukautus jatkuu sitä seuraavana vuonna.
7 artikla
Ilmoittaminen ja maksaminen
1. Kriisinratkaisuneuvosto laatii ja antaa kullekin merkittävälle yhteisölle tiedoksi maksuerää koskevan ilmoituksen kirjattuna kirjeenä vastaanottotodistuksin.
2. Maksuerää koskevassa ilmoituksessa ilmoitetaan maksuerän määrä, joka merkittävän yhteisön on maksettava ennalta kriisinratkaisuneuvoston hallintomenojen kattamiseksi väliaikaisen jakson aikana.
3. Maksuerää koskevassa ilmoituksessa on määritettävä maksuerän maksutapa. Merkittävän yhteisön on noudatettava maksuerää koskevassa ilmoituksessa määritettyjä maksuehtoja.
4. Merkittävän yhteisön on suoritettava maksuerää koskevan ilmoituksen mukainen määrä yhtenä eränä 30 päivän kuluessa siitä, kun maksuerää koskeva ilmoitus on annettu tiedoksi.
5. Kaikista osittaisista maksuista, maksamatta jättämisistä tai maksuerää koskevassa ilmoituksessa määritettyjen maksuehtojen noudattamatta jättämisistä määrätään merkittävälle yhteisölle päiväkohtainen uhkasakko, joka lasketaan maksuerän suorittamatta olevasta määrästä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kriisinratkaisuneuvoston saatavilla olevien muiden oikeussuojakeinojen käyttöä.
Päiväkohtaista uhkasakkoa laskettaessa siihen lisätään erääntyneestä määrästä perittävä päiväkohtainen korko, joka on eräpäivän kuukauden ensimmäisenä kalenteripäivänä voimassa oleva Euroopan keskuspankin perusrahoitusoperaatioihinsa soveltama Euroopan unionin virallisen lehden C-sarjassa julkaistu korko korotettuna 8 prosenttiyksiköllä siitä päivästä alkaen, jona maksuerä olisi pitänyt suorittaa.
6. Edellä 5 kohdassa tarkoitettu päiväkohtainen uhkasakko on täytäntöönpanokelpoinen. Täytäntöönpanoon sovelletaan osallistuvassa jäsenvaltiossa sovellettavia menettelysääntöjä. Täytäntöönpanomääräyksen liittää täytäntöönpanoasiakirjaan, tutkimatta mitään muuta kuin täytäntöönpanoasiakirjan oikeaperäisyyden, viranomainen, jonka kunkin osallistuvan jäsenvaltion hallitus nimeää tähän tehtävään ja jonka se ilmoittaa kriisinratkaisuneuvostolle ja unionin tuomioistuimelle.
8 artikla
Tietojen antaminen
Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on kymmenen päivän kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta ilmoitettava kriisinratkaisuneuvostolle merkittävien yhteisöjen yhteystiedot sekä niiden kokonaisvarojen arvo siten kuin se on ilmoitettu 31 päivänä joulukuuta 2013 tai sovellettavana tilikauden 2013 tilinpäätöspäivänä, jos mainittu tilikausi päättyy myöhemmin kuin 31 päivänä joulukuuta.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 8 päivänä lokakuuta 2014.