EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1386/2013/EU
af 20. november 2013
om et generelt EU-miljøhandlingsprogram frem til 2020 »Et godt liv i en ressourcebegrænset verden«
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Unionen har sat sig det mål at blive en intelligent, bæredygtig og inklusiv økonomi senest i 2020 med et sæt politikker og tiltag, der fremmer en ressourceeffektiv lavemissionsøkonomi (4).
(2)
En række på hinanden følgende miljøhandlingsprogrammer har fastlagt rammerne for Unionens indsats på miljøområdet siden 1973.
(3)
Det sjette miljøhandlingsprogram (5) sluttede i juli 2012, men mange af de foranstaltninger og tiltag, der er iværksat under programmet, er stadig under gennemførelse.
(4)
Den endelige vurdering af det sjette miljøhandlingsprogram konkluderede, at programmet har gavnet miljøet og udstukket den overordnede strategiske retning for miljøpolitikken. Trods disse resultater findes der stadig uholdbare tendenser inden for alle fire prioriterede områder, som er udpeget i det sjette miljøhandlingsprogram: klimaændringer, natur og biodiversitet, miljø og sundhed og livskvalitet samt naturressourcer og affald.
(5)
Den endelige vurdering af det sjette miljøhandlingsprogram viste visse mangler. Virkeliggørelsen af de mål, der er fastlagt i det syvende miljøhandlingsprogram, kræver derfor et helhjertet engagement fra medlemsstaternes og de relevante EU-institutioners side og vilje til at tage ansvar for opnåelsen af programmets tilsigtede fordele.
(6)
I følge Det Europæiske Miljøagenturs rapport om miljøtilstanden »The European environment - State and Outlook 2010« (SOER 2010) er der fortsat store udfordringer på miljøområdet, og konsekvenserne af ikke at tage dem op vil være alvorlige.
(7)
Globale systemiske tendenser og udfordringer i forbindelse med populationsdynamik, urbanisering, sygdomme og pandemier, rivende teknologisk udvikling og uholdbar økonomisk vækst gør det endnu mere kompliceret at tackle miljøproblemer og opnå en langsigtet bæredygtig udvikling. Hvis velstanden i Unionen skal sikres på langt sigt, må der iværksættes yderligere tiltag, som imødegår disse udfordringer.
(8)
Det er afgørende, at Unionens prioriterede mål for 2020 fastlægges i overensstemmelse med en klar, langsigtet vision for 2050. Herved vil der også sikres et stabilt grundlag for bæredygtig investering og vækst. Det syvende miljøhandlingsprogram bør bygge på de politiske initiativer, der indgår i Europa 2020-strategien (6), herunder Unionens klima- og energipakke (7), Kommissionens meddelelse om en køreplan for en lavemissionsøkonomi i 2050 (8), Unionens biodiversitetsstrategi frem til 2020 (9), Køreplan til et ressourceeffektivt Europa (10), flagskibsinitiativet Innovation i EU (11) og Den Europæiske Unions strategi for bæredygtig udvikling.
(9)
Det syvende miljøhandlingsprogram bør bidrage til at virkeliggøre de miljø- og klimaændringsmål, der allerede er aftalt i Unionen, og at indkredse politiske lakuner, hvor der kan være behov for yderligere mål.
(10)
Det er i Unionen aftalt at mindske Unionens drivhusgasemissioner med mindst 20 % frem til 2020 (30 %, forudsat at andre udviklede lande forpligter sig til sammenlignelige emissionsreduktioner, og at udviklingslande bidrager i passende omfang i overensstemmelse med deres ansvar og respektive kapacitet), at sikre, at 20 % af energiforbruget dækkes af vedvarende energi i 2020, og at opnå en nedskæring på 20 % i det primære energiforbrug i forhold til det forventede niveau gennem en forbedring af energieffektiviteten (12).
(11)
Det er i Unionen aftalt at standse tabet af biodiversitet og forringelsen af økosystemtjenester i Unionen inden udgangen af 2020 og genetablere dem, for så vidt det er muligt, og samtidig intensivere Unionens bidrag til at standse tabet af biodiversitet på verdensplan (13).
(12)
Unionen støtter målet om senest i 2030 at have standset det globale tab af skovdække og senest i 2020 at have nedbragt bruttorydningen af tropisk skov med mindst 50 % i forhold til 2008 (14).
(13)
Det er i Unionen aftalt at opnå en god tilstand for alle Unionens vande, herunder ferskvand (vandløb og søer, grundvand), overgangsvande (flodmundinger/deltaer) og kystvande inden for én sømil fra kysten inden udgangen af 2015 (15).
(14)
Det er i Unionen aftalt at opnå en god miljøtilstand for alle EU-havområder inden udgangen af 2020 (16).
(15)
Det er i Unionen aftalt at nå luftkvalitetsniveauer, der ikke medfører væsentlige negative virkninger og risici for menneskers sundhed og miljøet (17).
(16)
Det er i Unionen aftalt senest i 2020 at nå målet om, at kemikalier fremstilles og anvendes på en måde, der minimerer de signifikante skadelige virkninger for menneskers sundhed og miljøet (18).
(17)
Det er i Unionen aftalt at beskytte miljøet og menneskers sundhed ved at forebygge eller mindske de negative følger af affaldsproduktion og -håndtering og ved at mindske den overordnede virkning af ressourceanvendelsen og forbedre effektiviteten af en sådan anvendelse ved at anvende følgende affaldshierarki: forebyggelse, forberedelse med henblik på genbrug, genanvendelse, anden genvinding, bortskaffelse (19).
(18)
Det er i Unionen aftalt at stimulere overgangen til en grøn økonomi og tilstræbe en fuldstændig afkobling af den økonomiske vækst fra miljøforringelse (20).
(19)
Det er i Unionen aftalt at tilstræbe global neutralitet for så vidt angår jordforringelse i sammenhæng med en bæredygtig udvikling (21).
(20)
I henhold til artikel 191, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), tager Unionens miljøpolitik sigte på at sikre et højt niveau af beskyttelse under hensyntagen til, at forholdene er forskelligartede i Unionens forskellige regioner, og den er baseret på forsigtighedsprincippet og principperne om, at der skal træffes forebyggende foranstaltninger, at miljøskader som prioritet bør udbedres ved kilden, og at forureneren skal betale.
(21)
Der bør træffes foranstaltninger til at gennemføre de prioriterede mål i det syvende miljøhandlingsprogram på de forskellige forvaltningsniveauer i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet.
(22)
En gennemsigtig inddragelse af ikke-statslige aktører er vigtigt for at sikre en vellykket gennemførelse af det syvende miljøhandlingsprogram og opfyldelsen af dets prioriterede mål.
(23)
Tab af biodiversitet og forringelse af økosystemer i Unionen har ikke blot betydelige konsekvenser for miljøet og menneskers trivsel, de øver også en indvirkning på de kommende generationer og er dyrt for samfundet som helhed, navnlig for økonomiske aktører i sektorer, der er direkte afhængige af økosystemtjenester.
(24)
Der findes betydeligt spillerum til at reducere udledningen af drivhusgasser og øge energi- og ressourceeffektiviteten i Unionen. Det vil mindske miljøbelastningen og skabe øget konkurrenceevne og nye kilder til vækst og arbejdspladser gennem omkostningsbesparelser som følge af øget effektivitet, kommercialisering af innovationer og bedre forvaltning af ressourcer over hele deres livscyklus. Med henblik på at virkeliggøre dette potentiale, bør en mere omfattende EU-politik om klimaændringer anerkende, at alle de økonomiske sektorer skal bidrage til imødegåelsen af klimaændringerne.
(25)
Miljøproblemer og -konsekvenser vil fortsat udgøre betydelige risici for menneskers sundhed og trivsel, men foranstaltninger til forbedring af miljøet kan være gavnlige.
(26)
En fuldstændig og ensartet håndhævelse af Unionens miljølovgivning i hele Unionen er en god investering i miljøet og menneskers sundhed og gavner også økonomien.
(27)
Unionens miljøpolitik bør fortsat bygge på et solidt vidensgrundlag og bør sikre, at de beviser, der ligger til grund for de politiske beslutninger, herunder tilfælde hvor forsigtighedsprincippet har fundet anvendelse, bedre kan forstås på alle niveauer.
(28)
Miljø- og klimamålsætninger bør støttes af passende investeringer, og midlerne bør anvendes mere effektivt i tråd med disse mål. Der bør tilskyndes til anvendelse af offentlig-private initiativer.
(29)
Miljøintegration i alle relevante politikområder er afgørende for at mindske miljøbelastningen som følge af politikker og aktiviteter i andre sektorer og for at opfylde miljømæssige og klimarelaterede mål.
(30)
Unionen er tæt befolket, og over 70 % af dens borgere bor i byområder og bynære områder, hvor de kan imødese særlige miljømæssige og klimarelaterede problemer.
(31)
Mange miljøproblemer er globale og kan kun løses ved en samlet global tilgang, mens andre har en udpræget regional karakter. Dette kræver samarbejde med partnerlandene, herunder nabolandene og oversøiske lande og territorier.
(32)
Det syvende miljøhandlingsprogram bør inden for Unionen og på internationalt plan støtte gennemførelsen af konklusionerne fra og tilsagnene givet på De Forenede Nationers konference i 2012 om bæredygtig udvikling (Rio+20-topmødet), som har til formål at gøre den globale økonomi til en inklusiv og grøn økonomi for alle i sammenhæng med en bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom.
(33)
En passende kombination af politiske instrumenter vil give virksomheder og forbrugere en bedre forståelse af, hvordan deres handlinger påvirker miljøet, og hvordan denne påvirkning kan styres. Sådanne politiske instrumenter omfatter bl.a. økonomiske incitamenter, markedsbaserede instrumenter, oplysningskrav samt frivillige redskaber og foranstaltninger, som supplerer lovrammer og inddrager interessenter på forskellige niveauer.
(34)
Alle foranstaltninger, aktioner og mål, der er fastsat i det syvende miljøhandlingsprogram, bør udvikles i overensstemmelse med principperne om bedre regulering (22) og, hvor det er relevant, gøres til genstand for en omfattende konsekvensanalyse.
(35)
Fremskridtene hen imod at opfylde målene i det syvende miljøhandlingsprogram bør overvåges, vurderes og evalueres ud fra aftalte indikatorer.
(36)
De prioriterede mål for Unionens miljøpolitik bør i overensstemmelse med artikel 192, stk. 3, i TEUF, opstilles i et overordnet handlingsprogram.
(37)
For så vidt angår de prioriterede mål, der er fastsat i nærværende afgørelse, er der opstillet en række foranstaltninger og tiltag i det syvende miljøhandlingsprogram i bilaget til opnåelse af disse mål.
(38)
Målet for denne afgørelse, nemlig at oprette et generelt EU-miljøhandlingsprogram, der fastsætter prioriterede mål, kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af handlingsprogrammets omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå dette mål -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Et generelt EU-handlingsprogram på miljøområdet for perioden frem til den 31. december 2020 (»det syvende miljøhandlingsprogram«), som angivet i bilaget, vedtages hermed.
Artikel 2
1. Det syvende miljøhandlingsprogram har følgende prioriterede mål:
a)
at beskytte, bevare og forbedre Unionens naturkapital
b)
at omstille Unionen til en ressourceeffektiv, grøn og konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi
c)
at beskytte Unionens borgere mod miljørelaterede belastninger og risici for deres sundhed og trivsel
d)
at maksimere gavnligheden af Unionens miljølovgivning gennem forbedring af gennemførelsen
e)
at forbedre videns- og evidensgrundlaget for Unionens miljøpolitik
f)
at sikre investeringer til miljø- og klimapolitikken og håndtere miljøeksternaliteter
g)
at forbedre integrationen af miljøhensyn og den indbyrdes sammenhæng mellem politikker
h)
at forbedre bæredygtigheden for Unionens byer
i)
at øge Unionens effektivitet ved at løse internationale miljømæssige og klimarelaterede problemer.
2. Det syvende miljøhandlingsprogram baseres på forsigtighedsprincippet, principperne om indgreb mod forurening ved kilden og om forebyggende indsats og forureneren betaler-princippet.
3. Det syvende miljøhandlingsprogram skal bidrage til at skabe et højt niveau af miljøbeskyttelse og til en forbedret livskvalitet og velvære for borgerne.
4. Alle foranstaltninger, aktioner og mål, der er fastsat i det syvende miljøhandlingsprogram, foreslås og gennemføres i henhold til principperne om bedre regulering og gøres, hvor det er relevant, til genstand for en omfattende konsekvensanalyse.
Artikel 3
1. De relevante EU-institutioner og medlemsstaterne er ansvarlige for at træffe hensigtsmæssige foranstaltninger med henblik på opnåelse af de prioriterede mål, der er opstillet i det syvende miljøhandlingsprogram. Foranstaltninger gennemføres under behørig hensyntagen til princippet om kompetencetildeling, subsidiaritetsprincippet og proportionalitetsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union.
2. De offentlige myndigheder på alle niveauer samarbejder med erhvervslivet og arbejdsmarkedets parter, civilsamfundet og de enkelte borgere om gennemførelsen af det syvende miljøhandlingsprogram.
Artikel 4
1. Kommissionen sikrer, at gennemførelsen af de relevante elementer under det syvende miljøhandlingsprogram overvåges i forbindelse med den almindelige overvågningsproces for Europa 2020-strategien. Denne proces skal inddrage Det Europæiske Miljøagenturs indikatorer for miljøets tilstand og indikatorer anvendt til overvågningen af fremskridt i opnåelsen af eksisterende miljø- og klimarelateret lovgivning og mål, såsom klima- og energimålene, biodiversitetsmålene og ressourceeffektivitetsmilepælene.
2. Kommissionen foretager også en evaluering af det syvende miljøhandlingsprogram. Denne evaluering skal blandt andet være baseret på Det Europæiske Miljøagenturs rapport om miljøsituationen og på en høring af de berørte interesseparter. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en rapport baseret på denne evaluering i rimelig tid inden afslutningen på det syvende miljøhandlingsprogram.
3. Kommissionen forelægger i lyset af denne evaluering og af anden relevant politikudvikling, hvis det er relevant, et forslag til et ottende miljøhandlingsprogram i god tid med henblik på at undgå et mellemrum mellem det syvende og det ottende miljøhandlingsprogram.
Artikel 5
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, 20. november 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 1386/2013/EU,
annettu 20 päivänä marraskuuta 2013,
vuoteen 2020 ulottuvasta yleisestä unionin ympäristöalan toimintaohjelmasta ”Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa”
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 3 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unioni on asettanut itselleen tavoitteen, jonka mukaan siitä tulee vuoteen 2020 mennessä älykäs, kestävä ja osallistava talous, toteuttamalla tätä varten useita politiikkoja ja toimia, joilla pyritään tekemään siitä vähähiilinen ja resurssitehokas talous (4).
(2)
Toisiaan seuranneet ympäristöä koskevat toimintaohjelmat ovat vuodesta 1973 muodostaneet puitteet unionin ympäristöalan toimille.
(3)
Kuudes ympäristöä koskeva yhteisön toimintaohjelma (5) päättyi heinäkuussa 2012, mutta useita sen puitteissa käynnistettyjä toimenpiteitä ja toimia toteutetaan edelleen.
(4)
Kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman loppuarvioinnissa todettiin, että ohjelmasta saatiin hyötyä ympäristölle ja että se tarjosi yleisen strategisen suunnan ympäristöpolitiikalle. Näistä saavutuksista huolimatta nähtävissä on edelleen kestämättömiä suuntauksia kaikilla kuudennen ympäristöohjelman mukaisilla neljällä ensisijaisella toiminta-alueella, jotka ovat ilmastonmuutos, luonnonsuojelu ja biologinen monimuotoisuus, ympäristö ja terveys ja elämänlaatu sekä luonnonvarat ja jätteet.
(5)
Kuudennen ympäristöä koskevan toimintaohjelman loppuarvioinnissa tuotiin esiin joitakin puutteita. Seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa asetettujen tavoitteiden saavuttaminen edellyttää siksi jäsenvaltioiden ja asian parissa toimivien unionin toimielinten täydellistä sitoutumista sekä halukkuutta ottaa vastuuta ohjelmalla tavoiteltavien hyötyjen saavuttamisesta.
(6)
Euroopan ympäristökeskuksen raportin ”Euroopan ympäristö - tila ja näkymät 2010” (SOER 2010) mukaan on edelleen jäljellä merkittäviä ympäristöhaasteita, ja niistä aiheutuu vakavia seurauksia, jollei mitään tehdä niihin vastaamiseksi.
(7)
Maailmanlaajuiset systeemiset suuntaukset ja -haasteet, jotka liittyvät väestödynamiikkaan, kaupungistumiseen, tauteihin ja pandemioihin, teknologian nopeutuvaan muutokseen ja kestämättömään taloudelliseen kasvuun, tekevät ympäristöhaasteisiin tarttumisen ja pitkäaikaisen kestävän kehityksen saavuttamisen entistä monimutkaisemmaksi. Unionin pitkäaikaisen vaurauden varmistaminen edellyttää lisätoimia, joilla tartutaan näihin haasteisiin.
(8)
On tärkeää, että unionin ensisijaiset vuoteen 2020 ulottuvat tavoitteet määritetään selkeää ja pitkälle, vuoteen 2050, ulottuvaa visiota noudattaen. Näin olisi mahdollista tarjota myös vakaat puitteet kestäville investoinneille ja kasvulle. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman olisi perustuttava Eurooppa 2020 -strategiaan (6) sisältyviin aloitteisiin, kuten unionin ilmasto- ja energiapakettiin (7), komission tiedonantoon ”Etenemissuunnitelma - siirtyminen kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050” (8), vuoteen 2020 ulottuvaan luonnon monimuotoisuutta koskevaan EU:n strategiaan (9), etenemissuunnitelmaan kohti resurssitehokasta Eurooppaa (10), innovaatiounionia koskevaan lippulaivahankkeeseen (11) sekä Euroopan unionin kestävän kehityksen strategiaan.
(9)
Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tulisi auttaa saavuttamaan ympäristöä ja ilmastonmuutosta koskevat tavoitteet, joista unioni on jo sopinut, sekä osoittamaan politiikan alat, joilla saattaa olla tarpeen asettaa lisätavoitteita.
(10)
Unioni on sopinut vähentävänsä kasvihuonekaasupäästöjä ainakin 20 prosentilla vuoteen 2020 mennessä (30 prosentilla, jos muut kehittyneet maat sitoutuvat vastaaviin päästövähennyksiin ja jos kehitysmaat osallistuvat pyrkimyksiin riittävässä määrin vastuidensa ja valmiuksiensa mukaisesti), varmistavansa, että 20 prosenttia energian kulutuksesta perustuu uusiutuvista lähteistä peräisin olevaan energiaan vuoteen 2020 mennessä, ja vähentävänsä primaarienergian kulutusta 20 prosentilla verrattuna ennustettuihin tasoihin parantamalla energiatehokkuutta (12).
(11)
Unioni on sopinut, että sen luonnon monimuotoisuuden köyhtyminen ja ekosysteemipalvelujen heikentyminen unionissa pysäytetään vuoteen 2020 mennessä ja että luonnon monimuotoisuus ja ekosysteemipalvelut palautetaan mahdollisuuksien mukaan ennalleen tehostaen samalla unionin toimia koko maapallon luonnon monimuotoisuuden köyhtymisen estämiseksi (13).
(12)
Unioni kannattaa pyrkimyksiä pysäyttää maapallon metsäkato viimeistään vuoteen 2030 mennessä ja rajoittaa trooppisten metsien bruttokato vähintään puoleen vuoden 2008 tasoista vuoteen 2020 mennessä (14).
(13)
Unioni on sopinut vesien hyvän tilan saavuttamisesta vuoteen 2015 mennessä kaikkialla unionissa, mukaan lukien makeat vedet (joet ja järvet, pohjavesi), jokisuiden vaihettumisalueet (jokisuut ja suistot) ja rannikkovedet yhden meripeninkulman etäisyydellä rannikosta (15).
(14)
Unioni on sopinut merivesien hyvän tilan saavuttamisesta kaikilla unionissa vuoteen 2020 mennessä (16).
(15)
Unioni on sopinut sellaisen ilmanlaadun saavuttamisesta, josta ei aiheudu merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tai riskejä ihmisten terveydelle ja ympäristölle (17).
(16)
Unioni on sopinut, että vuoteen 2020 mennessä saavutetaan tavoite, jonka mukaan kemikaaleja tuotetaan ja käytetään tavoilla, joilla minimoidaan merkittävät haitalliset vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön (18).
(17)
Unioni on sopinut, että ympäristöä ja ihmisten terveyttä suojellaan estämällä jätteen syntymisestä ja jätehuollosta aiheutuvat haitalliset vaikutukset tai vähentämällä niitä ja vähentämällä resurssien käytön yleistä vaikutusta sekä parantamalla resurssien käytön tehokkuutta soveltamalla seuraavaa jätehierarkiaa: ehkäiseminen, valmistelu uudelleenkäyttöön, kierrätys, muu hyödyntäminen ja loppukäsittely (19).
(18)
Unioni on sopinut, että siirtymistä vihreään talouteen vauhditetaan ja että taloudellinen kasvu pyritään kokonaan irrottamaan ympäristön tilan heikentymisestä (20).
(19)
Unioni on sopinut, että kestävän kehityksen yhteydessä pyritään saavuttamaan maaperän huonontumisen kannalta neutraali maailma (21).
(20)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 191 artiklan 2 kohdan mukaan unionin ympäristöpolitiikalla pyritään suojelun korkeaan tasoon unionin eri alueiden tilanteiden erilaisuus huomioon ottaen, ja se perustuu ennalta varautumisen periaatteelle sekä periaatteille, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä, ympäristövahingot olisi torjuttava ensisijaisesti niiden lähteellä ja saastuttajan olisi maksettava.
(21)
Toimia, joilla pyritään saavuttamaan seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman ensisijaiset tavoitteet, olisi toteutettava hallinnon eri tasoilla toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
(22)
Avoin toiminta muiden kuin valtiollisten toimijoiden kanssa on tärkeää, jotta voidaan varmistaa seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman onnistuminen ja sen ensisijaisten tavoitteiden saavuttaminen.
(23)
Sen lisäksi, että luonnon monimuotoisuuden häviämisellä ja ekosysteemien huonontumisella unionissa on merkittäviä vaikutuksia ympäristöön ja ihmisten hyvinvointiin, ne vaikuttavat myös tuleviin sukupolviin ja niistä aiheutuu kustannuksia koko yhteiskunnalle, erityisesti taloudellisille toimijoille aloilla, jotka ovat suoraan riippuvaisia ekosysteemipalveluista.
(24)
Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseen sekä energia- ja resurssitehokkuuden parantamiseen unionissa on runsaasti mahdollisuuksia. Tämä helpottaa ympäristöön kohdistuvia paineita sekä parantaa kilpailukykyä ja synnyttää uusia kasvun lähteitä ja työpaikkoja, kun kustannuksia säästyy kohentuneen tehokkuuden, innovaatioiden kaupallistamisen ja resurssien koko elinkaaren paremman hallinnan ansiosta. Näiden mahdollisuuksien hyödyntämiseksi olisi kattavammassa unionin ilmastonmuutospolitiikassa otettava huomioon, että kaikkien talouden alojen on osallistuttava ilmastonmuutoksen torjuntaan.
(25)
Ympäristöongelmat ja -vaikutukset aiheuttavat edelleen merkittäviä riskejä ihmisten terveydelle ja hyvinvoinnille, kun taas toimenpiteistä ympäristön tilan parantamiseksi voi olla hyötyä.
(26)
Ympäristölainsäädännön täysimääräinen ja yhtäläinen täytäntöönpano kaikkialla unionissa on järkevä investointi ympäristöön ja ihmisten terveyteen sekä talouteen.
(27)
Unionin ympäristöpolitiikan olisi jatkossakin perustuttava luotettavaan tietopohjaan ja sen avulla olisi varmistettava, että poliittisen päätöksenteon perustana oleva aineisto, mukaan lukien tapaukset, joissa on käytetty ennalta varautumisen periaatetta, voidaan ymmärtää paremmin kaikilla tasoilla.
(28)
Ympäristö- ja ilmastotavoitteita olisi tuettava riittävillä investoinneilla, ja varoja olisi käytettävä tehokkaammin näiden tavoitteiden mukaisesti. Julkisen ja yksityisen sektorin yhteisten aloitteiden käyttöä olisi edistettävä.
(29)
Ympäristön sisällyttäminen kaikkiin asiaankuuluviin politiikan aloihin on välttämätöntä, jotta voidaan vähentää muiden alojen politiikoista ja toimista ympäristöön kohdistuvia paineita sekä saavuttaa ympäristöön ja ilmastoon liittyvät tavoitteet.
(30)
Unioni on tiheästi asuttu, ja yli 70 prosenttia sen kansalaisista asuu kaupungeissa ja kaupunkien läheisyydessä ja kohtaa erityisiä ympäristöön ja ilmastoon liittyviä haasteita.
(31)
Monet ympäristöhaasteista ovat maailmanlaajuisia ja niihin voidaan tarttua kattavasti ainoastaan laajan maailmanlaajuisen lähestymistavan avulla, kun taas joillakin muilla ympäristöhaasteilla on vahva alueellinen ulottuvuus. Tämä edellyttää yhteistyötä kumppanimaiden kanssa, naapurimaat sekä merentakaiset maat ja alueet mukaan luettuina.
(32)
Seitsemännellä ympäristöä koskevalla toimintaohjelmalla olisi tuettava sekä unionissa että kansainvälisellä tasolla vuonna 2012 pidetyn Yhdistyneiden kansakuntien kestävän kehityksen konferenssin (Rio + 20) tulosten ja siellä annettujen sitoumusten täytäntöönpanoa, joilla pyritään muuttamaan maailmanlaajuinen talous osallistavaksi ja vihreäksi taloudeksi kestävän kehityksen ja köyhyyden vähentämisen yhteydessä.
(33)
Sopiva yhdistelmä politiikan välineitä auttaisi yrityksiä ja kuluttajia ymmärtämään paremmin toimintojensa vaikutuksia ympäristöön sekä hallitsemaan näitä vaikutuksia. Tällaisiin politiikan välineisiin kuuluvat taloudelliset kannustimet, markkinapohjaiset välineet, tietovaatimukset sekä vapaaehtoiset välineet ja toimenpiteet, joilla täydennetään lainsäädäntöpuitteita ja sitoutetaan sidosryhmiä eri tasoilla.
(34)
Kaikkia seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa esitettyjä toimenpiteitä, toimia ja tavoitteita olisi vietävä eteenpäin järkevän sääntelyn periaatteiden mukaisesti (22) sekä tarvittaessa kattavan vaikutusten arvioinnin pohjalta.
(35)
Edistymistä kohti seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman tavoitteiden saavuttamista olisi seurattava ja arvioitava sovittujen indikaattorien perusteella.
(36)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 artiklan 3 kohdan mukaisesti unionin ympäristöpolitiikan ensisijaiset tavoitteet olisi asetettava yleisessä toimintaohjelmassa.
(37)
Seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa on liitteessä esitetyllä tavalla yksilöity toimenpiteitä ja toimia tässä päätöksessä asetettujen ensisijaisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
(38)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitetta, joka on ensisijaisia tavoitteita asettavan unionin yleisen ympäristöä koskevan toimintaohjelman perustaminen, vaan se voidaan toiminnan laajuus ja vaikutukset huomioon ottaen saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään 31 päivään joulukuuta 2020 saakka ulottuva yleinen unionin ympäristöalan toimintaohjelma, jäljempänä ’seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma’, sellaisena kuin se esitetään liitteessä.
2 artikla
1. Seitsemännellä ympäristöä koskevalla toimintaohjelmalla on seuraavat ensisijaiset tavoitteet:
a)
suojella, säilyttää ja parantaa unionin luonnonpääomaa;
b)
muuttaa unioni resurssitehokkaaksi, vihreäksi ja kilpailukykyiseksi vähähiiliseksi taloudeksi;
c)
suojella unionin kansalaisia ympäristöön liittyviltä paineilta sekä terveyteen ja hyvinvointiin kohdistuvilta riskeiltä;
d)
maksimoida unionin ympäristölainsäädännöstä saatavat hyödyt parantamalla sen täytäntöönpanoa;
e)
parantaa unionin ympäristöpolitiikan tieto- ja näyttöpohjaa;
f)
turvata ympäristöön ja ilmastopolitiikkaan tehtävät investoinnit ja ottaa ympäristölle aiheutuvat ulkoiskustannukset huomioon;
g)
parantaa ympäristön sisällyttämistä muuhun politiikkaan sekä politiikkojen johdonmukaisuutta;
h)
parantaa unionin kaupunkien kestävyyttä;
i)
parantaa unionin tehokkuutta kansainvälisten ympäristöön ja ilmastoon liittyvien haasteiden kohtaamisessa.
2. Seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma perustuu ennalta varautumisen periaatteeseen ja periaatteisiin, joiden mukaan ennalta ehkäiseviin toimiin olisi ryhdyttävä ja ympäristövahingot olisi torjuttava niiden lähteellä, sekä saastuttaja maksaa -periaatteeseen.
3. Seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman avulla vaikutetaan ympäristönsuojelun korkeaan tasoon sekä parannetaan kansalaisten elämänlaatua ja hyvinvointia.
4. Kaikkia seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa esitettyjä toimenpiteitä, toimia ja tavoitteita on esitettävä ja ne on pantava täytäntöön järkevän sääntelyn periaatteiden mukaisesti, ja tarvittaessa niistä on tehtävä kattava vaikutusten arviointi.
3 artikla
1. Asian parissa toimivat unionin toimielimet ja jäsenvaltiot ovat vastuussa asianmukaisten toimien toteuttamisesta, jotta seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa esitetyt ensisijaiset tavoitteet saavutetaan. Toimissa on otettava asianmukaisesti huomioon annetun toimivallan periaate, toissijaisuusperiaate ja suhteellisuusperiaate Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan mukaisesti.
2. Viranomaisten on kaikilla tasoilla toimittava yhteistyössä yritysten ja työmarkkinaosapuolten, kansalaisyhteiskunnan ja yksittäisten kansalaisten kanssa seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman toteuttamiseksi.
4 artikla
1. Komissio varmistaa, että Eurooppa 2020 -strategian säännöllisen seurantaprosessin puitteissa seurataan seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman asiaan liittyvien osien täytäntöönpanoa. Tässä prosessissa on käytettävä ympäristön tilaa koskevia Euroopan ympäristökeskuksen indikaattoreita sekä indikaattoreita, joilla seurataan edistymistä voimassa olevan ympäristö- ja ilmastolainsäädännön täytäntöönpanossa sekä nykyisten ympäristöön ja ilmastoon liittyvien tavoitteiden, kuten ilmasto- ja energiatavoitteiden, luonnon monimuotoisuutta koskevien tavoitteiden sekä resurssitehokkuuden välitavoitteiden saavuttamisessa.
2. Komissio tekee myös arvioinnin seitsemännestä ympäristöä koskevasta toimintaohjelmasta. Arvioinnin on perustuttava muun muassa Euroopan ympäristökeskuksen ympäristön tilaa koskevaan raporttiin ja asiaan liittyvien sidosryhmien kuulemiseen. Komissio toimittaa tämän arvioinnin perustella laaditun kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle hyvissä ajoin ennen seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman päättymistä.
3. Tämän arvioinnin ja muiden asiaan liittyvien toimintapoliittisten kehityssuuntausten perusteella komissio antaa tarvittaessa ehdotuksen kahdeksanneksi ympäristöä koskevaksi toimintaohjelmaksi hyvissä ajoin, jotta seitsemännen ja kahdeksannen ympäristöä koskevan toimintaohjelman välille ei synny katkoa.
5 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 20 päivänä marraskuuta 2013.