KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/110
af 26. januar 2015
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål med oprindelse i Hviderusland, Folkerepublikken Kina og Rusland og om afslutning af proceduren vedrørende importen af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål med oprindelse i Ukraine efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 2 og 5, og
ud fra følgende betragtninger:
A. SAGSFORLØB
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Efter en antidumpingundersøgelse (»den tidligere undersøgelse«) indførte Rådet ved forordning (EF) nr. 1256/2008 (2) en endelig antidumpingtold på importen af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål, som tariferes under KN-kode ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 og ex 7306 30 77, med oprindelse i Hviderusland, Folkerepublikken Kina (»Kina«), Rusland, Thailand og Ukraine (»de endelige antidumpingforanstaltninger«). Foranstaltningerne indførtes i form af en værditold på mellem 10,1 % og 90,6 %.
2. Anmodning om en udløbsundersøgelse
(2)
Efter offentliggørelsen af en meddelelse om det forestående udløb af de gældende endelige antidumpingforanstaltninger (3) modtog Kommissionen den 18. september 2013 en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Anmodningen blev indgivet af Defence Committee of the welded steel tubes industry of the European Union (»ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for en stor del, i dette tilfælde over 25 %, af den samlede EU-produktion af svejsede rør.
(3)
Anmodningen var begrundet med, at foranstaltningernes udløb sandsynligvis ville medføre fortsat eller fornyet dumping med deraf følgende skade for EU-erhvervsgrenen.
3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(4)
Kommissionen fastslog efter høring af det rådgivende udvalg, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en udløbsundersøgelse, og offentliggjorde den 19. december 2013 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (4) (»indledningsmeddelelsen«) om indledning af en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2.
4. Undersøgelsen
4.1. Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode
(5)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«). Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode (»den betragtede periode«).
4.2. Parter, som er berørt af proceduren
(6)
Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, andre kendte EU-producenter, eksporterende producenter i Hviderusland, Kina, Rusland og Ukraine (»de pågældende lande«), ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere, som den vidste, var berørt af sagen, samt repræsentanterne for de pågældende lande om indledningen af udløbsundersøgelsen. Interesserede parter fik mulighed for at give deres mening til kende skriftligt og anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.
(7)
Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.
4.2.1. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter
(8)
I betragtning af det tilsyneladende store antal eksporterende producenter i Kina, Rusland og Ukraine anførtes det i indledningsmeddelelsen, at man påtænkte at anvende stikprøveudtagning i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen.
(9)
Kommissionen modtog i sidste ende ingen besvarelser af stikprøvespørgeskemaet fra eksporterende producenter i Kina. Der blev modtaget én besvarelse fra en eksporterende producent i Ukraine. Der blev modtaget tre besvarelser fra eksporterende producenter i Rusland. Kommissionen anså det derfor ikke for nødvendigt at anvende stikprøver for eksporterende producenter.
4.2.2. Stikprøveudtagning af importører og EU-producenter
(10)
I betragtning af det tilsyneladende store antal ikke forretningsmæssigt forbundne importører i Unionen anførtes det i indledningsmeddelelsen, at man påtænkte at anvende stikprøveudtagning i overensstemmelse med grundforordningens artikel 17. For at sætte Kommissionen i stand til at afgøre, om det var nødvendigt at anvende stikprøver, og i bekræftende fald at udtage en sådan, blev ovennævnte parter anmodet om at give sig til kende senest 15 dage efter indledningen af undersøgelsen og meddele Kommissionen de oplysninger, der blev anmodet om i indledningsmeddelelsen. Da der ikke blev modtaget nogen besvarelser fra ikke forretningsmæssigt forbundne importører, blev der ikke udtaget nogen stikprøve af disse.
(11)
I betragtning af det store antal EU-producenter, der var involveret i proceduren, meddelte Kommissionen i indledningsmeddelelsen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter for at fastsætte skaden, jf. grundforordningens artikel 17. Denne foreløbige udvælgelse fandt sted på grundlag af de oplysninger, der var tilgængelige for Kommissionen i indledningsfasen, og den var baseret på producenternes salgs- og produktionsmængde og geografiske placering i Unionen. Stikprøven svarede til den største repræsentative produktions- og salgsmængde, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed, og tegnede sig for 52 % af EU-erhvervsgrenens samlede produktion og salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i EU. Derudover var stikprøven repræsentativ, hvad angår virksomhedernes geografiske placering, da den omfattede fire forskellige medlemsstater. EU-producenterne blev hørt om den mulige stikprøve på datoen for offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Da ingen andre producenter gav sig til kende, og da der ikke blev fremsat bemærkninger til stikprøven, blev stikprøven bekræftet.
(12)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at træffe en afgørelse om sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping, sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade samt om Unionens interesser. I den forbindelse udsendte Kommissionen spørgeskemaer til de eksporterende producenter og EU-producenter, der indgik i stikprøven. Der blev aflagt kontrolbesøg hos følgende virksomheder:
a)
EU-producenter:
-
Arcelor Mittal Karvina, Tjekkiet
-
Arcelor Mittal Krakow, Polen
-
Arvedi Tubi Acciaio s.p.A, Cremona, Italien
-
Tata Steel UK Limited, Corby, Det Forenede Kongerige
b)
Eksporterende producent i Hviderusland:
-
Mogilev Metallurgical Works, Mogilev, Hviderusland
c)
Forhandler forretningsmæssigt forbundet med den eksporterende producent i Ukraine:
-
Interpipe Europe SA, Lugano, Schweiz
d)
Producent i Rusland:
-
Pervouralsk New Pipe Plant, Pervouralsk, Rusland
e)
Producent i referencelandet:
-
Robor Ltd. Johannesburg, Sydafrika.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(13)
Den pågældende vare er svejsede rør af jern og ulegeret stål, med cirkulært tværsnit og med en udvendig diameter på 168,3 mm og derunder, undtagen rør af den art, der anvendes til olie- og gasledninger, af den art, der anvendes ved udvinding af olie og gas, præcisionsrør og rør forsynet med fittings til anvendelse til rørledninger til gas og væsker i civile luftfartøjer, som tariferes under KN-kode ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 og ex 7306 30 77, med oprindelse i Hviderusland, Kina, Rusland og Ukraine.
(14)
Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og basalt set anvendes til samme formål.
2. Samme vare
(15)
Svejsede rør fremstillet og solgt i Unionen af EU-erhvervsgrenen og svejsede rør fremstillet og solgt i de pågældende lande og referencelandet blev anset for i store træk at have de samme fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og samme grundlæggende anvendelsesformål som svejsede rør fremstillet i de pågældende lande og solgt til eksport til Unionen. De anses derfor for at være identiske, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
C. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORTSAT ELLER FORNYET DUMPING
(16)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, undersøgte Kommissionen, om der var sandsynlighed for, at de gældende foranstaltningers bortfald ville føre til fortsat eller fornyet dumping fra de fire pågældende lande.
(17)
Alle de fire lande, som er omfattet af undersøgelsen, eksporterede ubetydelige mængder af den pågældende vare i den nuværende undersøgelsesperiode. Der er derfor ikke sandsynlighed for fortsat dumping fra nogen af de fire lande, som er omfattet af undersøgelsen. Vurderingen var begrænset til sandsynligheden for fornyet dumping baseret på priserne ved eksport til andre tredjelande. Ligesom i den tidligere undersøgelse blev der set bort fra eksport til Hviderusland.
LANDE UDEN MARKEDSØKONOMI
1. Referenceland
(18)
Hviderusland og Kina anses ikke for at være lande med markedsøkonomi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 7, litra a). I den tidligere undersøgelse blev USA anvendt som referenceland med henblik på fastsættelsen af den normale værdi. Det fremgik af indledningsmeddelelsen, at det påtænktes at anvende USA som referenceland i denne udløbsundersøgelse som foreslået af ansøgeren.
(19)
Kommissionen modtog bemærkninger fra Mogilev og de hviderussiske myndigheder. Der blev ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter i Kina.
(20)
De hviderussiske parter fremførte, at USA ikke var et passende valg på grund af en påstået forbindelse mellem den eneste samarbejdende amerikanske producent og EU-erhvervsgrenen.
(21)
De hviderussiske parter foreslog at anvende Rusland som referenceland, da den russiske stålindustri angiveligt skulle ligne den hviderussiske stålindustri på grund af deres fælles bånd til det tidligere Sovjetunionen.
(22)
I undersøgelsen blev det imidlertid fastslået, at naturgassens værdi ikke var ordentligt afspejlet i den eneste samarbejdende russiske producents produktionsomkostninger (se betragtning 69). Den pågældende russiske producent samarbejdede heller ikke i tilstrækkelig grad (se betragtning 61). Rusland blev derfor ikke anset for et passende valg.
(23)
Kommissionen udpegede også andre tredjelande med eksport af den pågældende vare til Unionen. Kommissionen kontaktede producenter i 14 kendte stålproducerende lande. Blandt disse lande kan nævnes Bosnien-Hercegovina, Brasilien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Serbien, Sydafrika, Sydkorea og Taiwan.
(24)
Kommissionen så i sidste ende ingen tegn på samarbejdsvilje fra de amerikanske producenters side. Kommissionen modtog dog fuldstændige besvarelser af stikprøvespørgeskemaet fra producenter i Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Sydafrika. Kommissionen fandt, at Sydafrika ville være det mest passende valg på grund af den sydafrikanske producents betragtelige salg på hjemmemarkedet.
HVIDERUSLAND
1. Indledende bemærkning
(25)
Den største kendte producent i Hviderusland, OJSC Mogilev Metallurgical Works (»Mogilev«), samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Mogilev eksporterede dog ikke den pågældende vare til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Oplysningerne om de sandsynlige priser ved eksport til Unionen var derfor baseret på priserne ved eksport til andre tredjelande som angivet i betragtning 27.
2. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(26)
Den normale værdi for Hviderusland blev fastsat pr. varetype for den samme vare på grundlag af priserne på hjemmemarkedet ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i normal handel i Sydafrika (referencelandet). I de tilfælde, hvor der ikke var noget salg af en varetype af den samme vare i normal handel, eller hvor en varetype ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet i Sydafrika, beregnede Kommissionen den normale værdi ved at tilføje salgs-, general- og administrationsomkostninger samt fortjeneste til produktionsomkostningerne for den samme vare.
2.2. Fastsættelse af den sandsynlige eksportpris
(27)
Mogilev eksporterede ikke den pågældende vare til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Den sandsynlige eksportpris blev derfor fastsat på grundlag af priserne ved salg til andre tredjelande.
2.3. Sammenligning
(28)
Sammenligningen mellem den normale værdi og den sandsynlige eksportpris blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, taget hensyn til forskelle, der påvirker prissammenligneligheden.
(29)
Der blev taget hensyn til forskelle i transportomkostninger, rabatter, afslag og handelsled, når dette var relevant.
2.4. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
(30)
På baggrund af ovenstående blev den sandsynlige dumpingmargen som omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 2, fastsat til 28,4 %.
3. Udviklingen i eksporten, hvis foranstaltningerne ophæves
3.1. De eksporterende producenters produktionskapacitet
(31)
Mogilevs produktionslinjer blev anvendt til produktion af både svejsede rør og hule profiler (kun et mindre produktionstrin adskiller produktionen af de to varer). Mogilev fremstillede betydelige mængder af hule profiler og eksporterede dem bl.a. til Unionen, da der ikke er antidumpingtold på disse varer. Derudover fremstillede Mogilev svejsede rør med en diameter på over 168,3 mm (»store rør«), som ikke er underlagt antidumpingtold i Unionen.
(32)
På grundlag af det aktuelle varesortiment blev Mogilevs uudnyttede kapacitet beregnet til at være ca. 20 000 ton eller ca. 5 % af EU-forbruget.
(33)
Hvis foranstaltningerne ophæves, er der således risiko for, at Mogilev vil sælge betydelige mængder af svejsede rør til EU-markedet til dumpingpriser.
(34)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Mogilev, at dens faktiske uudnyttede kapacitet er væsentlig lavere på grund af en flaskehals i den hydrauliske prøvning. Hydraulisk prøvning udgør dog kun et mindre trin i den overordnede produktion af den pågældende vare, og en sådan flaskehals kan derfor forholdsvis let fjernes. Argumentet om, at produktionsanlæggets uudnyttede kapacitet beror på flaskehalsen inden for udstyr til hydraulisk prøvning, kan derfor ikke godtages.
3.2. Omlægning af produktionen fra andre varer, som fremstilles på samme faciliteter
(35)
Som angivet i betragtning 31 er det i øjeblikket mere lukrativt for Mogilev at fremstille hule profiler, da disse ikke er underlagt antidumpingtold, mens svejsede rør er underlagt antidumpingtold i Unionen. I den nuværende undersøgelsesperiode var produktionen i høj grad koncentreret om varer, der ikke er underlagt antidumpingtold i Unionen, og som tegnede sig for størstedelen af de fremstillede varer. Uden foranstaltninger over for svejsede rør kan det forventes, at Mogilev vil fremstille et mere afbalanceret varesortiment og omlægge kapaciteten fra varer, som i øjeblikket ikke er underlagt foranstaltninger, til svejsede rør.
(36)
Hvis foranstaltningerne ophæves, er der således en betydelig risiko for, at Mogilev i det mindste delvis vil omlægge produktionen fra varer, som i øjeblikket ikke er underlagt antidumpingtold, til svejsede rør til EU-markedet til dumpingpriser.
(37)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Mogilev, at den ikke umiddelbart havde til hensigt at omlægge varesortimentet fra hule profiler til svejsede rør, da virksomheden i flere år havde solgt langt flere hule profiler end svejsede rør, og der ikke ville være nogen grund til at ændre denne praksis.
(38)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at EU er Mogilevs største marked for hule profiler, og at Mogilev i øjeblikket ikke sælger svejsede rør på EU-markedet. Mogilev har ikke fremlagt beviser for, at andelen af salget af de forskellige varer til EU ikke vil ændre sig, hvis foranstaltningerne ophæves. Derfor fastholdes den konklusion, at Mogilev sandsynligvis vil fremstille et mere afbalanceret varesortiment og i det mindste delvis omlægge produktionen fra hule profiler til svejsede rør til EU-markedet, hvis foranstaltningerne ophæves.
3.3. EU-markedets tiltrækningskraft
(39)
Som nævnt i betragtning 27 var der ingen eksport af den pågældende vare fra Hviderusland til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode. Sandsynligheden for, at der skal opstå omdirigering af handelen til EU-markedet, hvis foranstaltningerne ophæves, vil således skulle baseres på følgende:
-
gældende priser ved salg til andre eksportmarkeder
-
gældende priser på EU-markedet, både EU-erhvervsgrenens og andre importkilders priser, og
-
Mogilevs salgsadfærd, når det gælder varer, som ikke er underlagt antidumpingtold.
(40)
Hvis man sammenligner Mogilevs gennemsnitspriser ved salg til andre lande med priserne på EU-markedet, kan der konstateres et betydeligt underbudsniveau. Sammenlignet med EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser ligger underbudsniveauet på mellem 30-50 %. Mogilevs priser ligger også lavere end andre kilder til import til EU-markedet som f.eks. Indien og Tyrkiet.
(41)
EU-markedets sandsynlige tiltrækningskraft forstærkes også af det faktum, at Mogilev allerede har salgskanaler, som i øjeblikket anvendes til at sælge andre varer, men som også kunne anvendes til at sælge den pågældende vare, hvis foranstaltningerne ophæves.
(42)
I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at der vil være en betydelig risiko for, at eksporten omdirigeres til EU-markedet til dumpingpriser, hvis foranstaltningerne ophæves, eftersom EU-markedet er mere attraktivt set i forhold til priserne.
(43)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede Mogilev, at den betydelige stigning i dens salg af svejsede rør på hjemmemarkedet og det russiske marked i den betragtede periode ikke var blevet ordentligt undersøgt. Det skal i den forbindelse bemærkes, at stigningen i salgsmængderne på disse markeder er blevet bekræftet i forbindelse med undersøgelsen. I de bemærkninger, som Mogilev fremsatte efter fremlæggelsen af oplysninger, bekræftede den endvidere, at svejsede rør sælges til priser, der er lavere end de gældende markedspriser på EU-markedet. Det faktum, at salget af disse varer på både hjemmemarkedet og det russiske marked har været stadig stigende, hverken reducerer eller fjerner derfor risikoen for, at salget omdirigeres til EU-markedet på grund af de mere attraktive EU-priser. Mogilevs påstand afvises derfor.
4. Konklusion om sandsynligheden for fornyet dumping
(44)
Den til rådighed stående uudnyttede kapacitet i Hviderusland, risikoen for en omlægning af produktionen fra andre varer til den pågældende vare og det attraktive prisniveau på EU-markedet fører til den konklusion, at der er risiko for, at den hviderussiske dumpingeksport af den pågældende vare vil stige, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
KINA
1. Indledende bemærkninger
(45)
Som nævnt i betragtning 9 modtog Kommissionen ingen besvarelser fra Kina. På grund af manglen på samarbejde fra de kinesiske eksporterende producenters side er den overordnede analyse, herunder dumpingberegningen, baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. De kinesiske myndigheder blev underrettet om, at Kommissionen havde til hensigt i henhold til grundforordningens artikel 18 at træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(46)
Sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping blev vurderet ud fra anmodningen om udløbsundersøgelse i kombination med andre informationskilder, som f.eks. handelsstatistikker over import og eksport (fra Eurostat og kinesiske eksportoplysninger) og Metal Bulletin.
(47)
Det manglende samarbejde havde indflydelse på sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen på forskellige varetyper. Det blev i medfør af grundforordningens artikel 18 anset for hensigtsmæssigt at fastsætte både den normale værdi og eksportprisen på et globalt grundlag, nemlig på basis af gennemsnitsværdier.
2. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(48)
Den normale værdi for Kina blev fastsat på grundlag af gennemsnitsprisen på hjemmemarkedet ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i normal handel i Sydafrika (referencelandet).
2.2. Fastsættelse af den sandsynlige eksportpris
(49)
Da ingen af de kinesiske eksporterende producenter samarbejdede, var det nødvendigt at basere eksportpriserne på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.
(50)
Kommissionen analyserede først statistikkerne fra Eurostat. De importerede mængder af varen fra Kina var dog ret begrænsede, og priserne blev derfor ikke anset for at være repræsentative. Den sandsynlige eksportpris blev derfor fastsat på grundlag af kinesiske handelsstatistikker over eksport til tredjelande.
2.3. Sammenligning
(51)
Sammenligningen mellem den normale værdi og den sandsynlige eksportpris blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, taget hensyn til forskelle, der påvirker prissammenligneligheden.
(52)
Der blev taget hensyn til forskelle i transport- og forsikringsomkostninger, ikke-refusionsberettiget moms, eksportomkostninger samt rabatter og afslag, når dette var relevant.
2.4. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
(53)
På baggrund af ovenstående blev den sandsynlige dumpingmargen som omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 2, fastsat til 39,3 %.
3. Udviklingen i eksporten, hvis foranstaltningerne ophæves
3.1. De eksporterende producenters produktionskapacitet
(54)
På grund af manglende samarbejde fra de kinesiske producerende eksportørers side er følgende kilder blevet anvendt:
-
oplysninger indgivet af ansøgeren
-
tilgængelige publikationer (f.eks. Metal Bulletin)
-
oplysninger indhentet i forbindelse med den tidligere undersøgelse.
(55)
Den kinesiske industri for svejsede rør er kendt som værende langt den største i verden. Af Metal Bulletin fremgik, at den årlige produktion af svejsede rør var på ca. 35 mio. ton i 2012. Ansøgeren vurderede, at den kinesiske produktionskapacitet for svejsede rør langt overstiger 45 mio. ton om året. Den samlede uudnyttede kapacitet overstiger således 10 mio. ton, hvilket er 25 gange mere end det samlede formodede forbrug af svejsede rør i EU.
(56)
Hvis foranstaltningerne ophæves, er der således en betydelig risiko for, at kinesiske eksporterende producenter vil sælge betydelige mængder af svejsede rør til EU-markedet til dumpingpriser.
3.2. EU-markedets tiltrækningskraft
(57)
På grund af manglende samarbejde fra de kinesiske eksporterende producenters side er konklusionerne baseret på de foreliggende faktiske oplysninger. Risikoen for omdirigering af handelen til EU-markedet, hvis foranstaltningerne ophæves, er således baseret på offentligt tilgængelige kilder.
(58)
Af offentligt tilgængelige kilder som f.eks. Metal Bulletin fremgik det, at det kinesiske prisniveau ligger langt under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris på 848 EUR/ton og de gennemsnitlige priser ved import til Unionen fra store eksporterende lande som f.eks. Indien og Tyrkiet. Sammenlignet med EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspriser ligger underbudsniveauet på mellem 30-50 %. Dette viser bestemt EU-markedets tiltrækningskraft og kinesernes evne til at konkurrere på prisen, hvis foranstaltningerne ophæves.
(59)
I lyset af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der på grund af ovennævnte betydelige prisforskel vil være en betydelig risiko for omdirigering af handelen fra tredjelande med lavere priser til det mere lukrative EU-marked, hvis foranstaltningerne ophæves.
4. Konklusion om sandsynligheden for fornyet dumping
(60)
Den til rådighed stående uudnyttede kapacitet i Kina og det attraktive prisniveau på EU-markedet fører til den konklusion, at der er risiko for, at den kinesiske dumpingeksport af den pågældende vare vil stige betydeligt, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
LANDE MED MARKEDSØKONOMI
RUSLAND
1. Indledende bemærkninger
(61)
To russiske eksporterende producenter, der tegner sig for ca. 75 % af den russiske produktion, og som indgav besvarelser af stikprøvespørgeskemaet, underrettede senere Kommissionen om, at de ikke havde til hensigt at besvare spørgeskemaet for eksporterende producenter. Kun en mindre producent uden eksport til Unionen og med ubetydelig eksport til andre lande samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen ved at besvare spørgeskemaet og acceptere et kontrolbesøg. På grund af den betydelige mangel på samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side er den overordnede analyse, herunder dumpingberegningen, baseret på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18. De ikke samarbejdende russiske eksporterende producenter og de russiske myndigheder blev underrettet om, at Kommissionen havde til hensigt i henhold til grundforordningens artikel 18 at træffe afgørelse på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger.
(62)
Sandsynligheden for fortsat eller fornyet dumping blev vurderet ud fra anmodningen om udløbsundersøgelse i kombination med andre informationskilder, som f.eks. Eurostats handelsstatistikker over import, russiske eksportstatistikker og Metal Bulletin.
(63)
Den betydelige mangel på samarbejde havde indflydelse på sammenligningen mellem den normale værdi og eksportprisen på forskellige varetyper. Det blev i medfør af grundforordningens artikel 18 anset for hensigtsmæssigt at fastsætte både den normale værdi og eksportprisen på et globalt grundlag, nemlig på basis af gennemsnitsværdier.
(64)
Kommissionen bemærkede, at ifølge statistikkerne fra Eurostat havde der været nogen import af den pågældende vare fra Rusland. Mængderne havde dog været ret begrænsede, og priserne ved denne import blev derfor ikke anset for at være repræsentative. Oplysningerne om de sandsynlige priser ved eksport til Unionen var derfor baseret på priserne ved eksport til andre tredjelande som angivet i betragtning 73.
2. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(65)
Som nævnt i betragtning 61 blev Kommissionen på grund af den betydelige mangel på samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side nødt til at fastsætte den normale værdi på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Kommissionen anvendte i den forbindelse de oplysninger, der var blevet indgivet af den samarbejdende russiske producent.
(66)
Den normale værdi blev fastsat i henhold til grundforordningens artikel 2, stk. 2, første punktum. Det blev først fastslået, om den samlede solgte mængde af den samme vare på hjemmemarkedet i den nuværende undersøgelsesperiode var repræsentativ sammenlignet med det russiske eksportsalg til tredjelande. Salget på hjemmemarkedet blev fundet repræsentativt, hvis salgsmængderne af samme vare udgjorde 5 % eller mere af det russiske eksportsalg til tredjelande.
(67)
Det blev efterfølgende undersøgt, om samme vare solgtes i normal handel, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4. Dette blev gjort ved at fastsætte andelen af det rentable salg på hjemmemarkedet til uafhængige kunder for den pågældende varetype.
(68)
Med henblik på at udføre undersøgelsen vedrørende de normale handelsbetingelser blev der set nærmere på de gennemsnitlige produktionsomkostninger. Med hensyn til produktionsomkostningerne, herunder navnlig energiomkostningerne, blev det, for så vidt angår gas, undersøgt, om de gaspriser, som blev betalt af den eneste samarbejdende eksporterende producent, i tilstrækkelig grad afspejlede de omkostninger, der var forbundet med gasproduktionen og -distributionen.
(69)
Det blev konstateret, at de gaspriser på hjemmemarkedet, som de eksporterende producenter betalte, var på ca. 30 % af eksportprisen for naturgas fra Rusland. Alle foreliggende oplysninger tyder således på, at gaspriserne på det russiske hjemmemarked er reguleret og ligger langt under de markedspriser på russisk naturgas, der betales på ikke-regulerede eksportmarkeder. Da gasomkostningerne ikke i rimeligt omfang var afspejlet i den eksporterende producents optegnelser, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5, måtte de justeres i overensstemmelse hermed. Da der ikke forelå tilstrækkeligt repræsentative, ikke-fordrejede gaspriser for det russiske hjemmemarked, fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt i medfør af grundforordningens artikel 2, stk. 5, at basere justeringen på oplysninger fra andre repræsentative markeder. Den justerede pris var baseret på gennemsnitsprisen for russisk gas, når den blev solgt til eksport ved den tysk/tjekkiske grænse (Waidhaus), og justeret for lokale distributionsomkostninger. Waidhaus er knudepunktet for det russiske salg af gas til Unionen, som både er det største marked for russisk gas, og hvis priser i rimeligt omfang afspejler omkostningerne. Det kan derfor anses for at være et repræsentativt marked, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 5.
(70)
Til undersøgelsen vedrørende de normale handelsbetingelser anvendte Kommissionen følgelig de gennemsnitlige produktionsomkostninger efter justering for gasomkostningerne.
(71)
Den normale værdi blev således fastsat som gennemsnitsprisen for det rentable salg på hjemmemarkedet i den nuværende undersøgelsesperiode, eftersom mængden af rentabelt salg udgjorde 80 % eller mindre af den samlede salgsmængde.
2.2. Fastsættelse af den sandsynlige eksportpris
(72)
Kommissionen blev på grund af den betydelige mangel på samarbejde fra de russiske eksporterende producenters side nødt til at fastsætte eksportprisen på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Oplysningerne fra den eneste samarbejdende russiske producent kunne ikke bruges, da denne producent ikke eksporterede den pågældende vare til Unionen og kun eksporterede ubetydelige mængder til andre tredjelande.
(73)
Af denne grund og i betragtning af den ubetydelige eksport fra Rusland til Unionen blev den sandsynlige eksportpris fastsat på grundlag af russiske eksportstatistikker, herunder statistikker over eksporten til andre tredjelande. Eksporten til andre tredjelande omfattede betydelige mængder.
(74)
Eftersom den eneste samarbejdende russiske producent udelukkende fremstillede såkaldte »sorte rør« (dvs. ikke galvaniserede rør), blev der til fastsættelsen af eksportprisen kun anvendt oplysninger om sorte rør. Ifølge de russiske eksportstatistikker vedrører langt størstedelen af den russiske eksport også sorte rør.
(75)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den eneste samarbejdende russiske producent, at dennes eksportpriser burde have været anvendt, eftersom de tegner sig for mere end 10 % af dens samlede salg. Dette salg udgør imidlertid mindre end 2 % af den samlede eksport ifølge russiske eksportstatistikker. Derfor fastholdes den konklusion, at producentens eksportpriser ikke kan anvendes på grund af den ubetydelige eksporterede mængde.
2.3. Sammenligning
(76)
Sammenligningen mellem den normale værdi og den sandsynlige eksportpris blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, taget hensyn til forskelle, der påvirker prissammenligneligheden.
(77)
Der blev taget hensyn til forskelle i transportomkostninger, når dette var relevant.
2.4. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
(78)
På baggrund af ovenstående blev den sandsynlige dumpingmargen som omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 2, fastsat til 38,7 %.
3. Udviklingen i eksporten, hvis foranstaltningerne ophæves
3.1. De eksporterende producenters produktionskapacitet
(79)
Ansøgeren vurderede, at den uudnyttede kapacitet for den pågældende vare i Rusland overstiger det samlede forbrug på EU-markedet. Ansøgeren baserede sit skøn på oplysninger offentliggjort i Metal Expert. Ansøgeren antog endvidere, at kapacitetsudnyttelsen var på 56 %, hvilket bekræftes af oplysningerne fra den samarbejdende producent.
(80)
Hvis foranstaltningerne ophæves, er der således en betydelig risiko for, at russiske eksporterende producenter vil sælge betydelige mængder af svejsede rør til EU-markedet til dumpingpriser.
(81)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede de ikke samarbejdende russiske producenter, der er nævnt i betragtning 61, at Kommissionen havde set bort fra oplysninger, som disse producenter havde fremlagt om andre markeders, herunder det russiske markeds, angivelige tiltrækningskraft og uudnyttet kapacitet i Rusland.
(82)
Det skal i den forbindelse bemærkes, at oplysningerne om uudnyttet kapacitet vedrørte et bredere varesortiment med bl.a. hule profiler og rør med stor diameter. Disse oplysninger er derfor mindre relevante end de af ansøgeren fremlagte oplysninger. Hertil kommer, at selv på grundlag af en kapacitetsudnyttelsesgrad på 60-70 % som påstået af de russiske producenter ville den deraf følgende uudnyttede kapacitet tegne sig for størstedelen af forbruget på EU-markedet.
(83)
Hvad angår de oplysninger, der er blevet fremlagt af de ikke samarbejdende russiske producenter vedrørende andre markeders, herunder det russiske markeds, angivelige tiltrækningskraft, skal det for det første bemærkes, at det ikke har været muligt at kontrollere disse oplysninger på grund af manglende samarbejde. For det andet er disse oplysninger i modstrid med de oplysninger, der er indhentet i forbindelse med undersøgelsen, jf. betragtning 84 og 86, og som bygger på officielle russiske eksportstatistikker, og som ikke er blevet anfægtet af de to ikke samarbejdende russiske producenter.
3.2. EU-markedets tiltrækningskraft
(84)
Ifølge russiske handelsstatistikker ligger den gennemsnitlige russiske eksportpris på 647 EUR/ton langt under EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige salgspris på 848 EUR/ton og er på linje med de gennemsnitlige priser ved import til Unionen fra store eksporterende lande som f.eks. Indien og Tyrkiet.
(85)
Ifølge samme handelsstatistikker går 33 % af den russiske eksport til Aserbajdsjan, der er Ruslands vigtigste eksportmarked. Prisen ved salg til Aserbajdsjan er 586 EUR/ton, og denne pris ligger derfor væsentligt under EU-erhvervsgrenens salgspris på 848 EUR/ton og endda under priser, der opkræves af andre store eksportører til Unionen som f.eks. Indien eller Tyrkiet. Den russiske eksport til Aserbajdsjan svarer desuden til ca. 15 % af EU-forbruget. Der er derfor risiko for, at eksporten vil blive omdirigeret til EU, hvis foranstaltningerne ophæves.
(86)
I lyset af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der er en betydelig risiko for omdirigering af handelen til EU-markedet, hvis foranstaltningerne ophæves.
4. Konklusion om sandsynligheden for fornyet dumping
(87)
Den til rådighed stående uudnyttede kapacitet i Rusland og det attraktive prisniveau på EU-markedet fører til den konklusion, at der er risiko for, at den russiske dumpingeksport af den pågældende vare til Unionen vil stige, hvis de gældende foranstaltninger får lov til at udløbe.
(88)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at der vil være tale om forskelsbehandling, hvis de gældende foranstaltninger over for Rusland opretholdes, mens de gældende foranstaltninger over for Ukraine bringes til ophør (se nedenfor), da den uudnyttede kapacitet i Rusland og Ukraine angiveligt ligger på omtrent samme niveau.
(89)
Denne påstand understøttes ikke af konklusionerne af undersøgelsen, i henhold til hvilke der er betydelig uudnyttet kapacitet i Rusland svarende til i hvert fald størstedelen af forbruget på EU-markedet. Samtidig blev det i Ukraines tilfælde fastslået, at den til rådighed stående uudnyttede kapacitet til eksport til alle lande er begrænset. På grund af den betydelige forskel i den uudnyttede kapacitet afvises derfor påstanden om forskelsbehandling.
UKRAINE
1. Indledende bemærkninger
(90)
Kun en enkelt eksporterende producent i Ukraine, »Interpipe Group« (»Interpipe«), samarbejdede under undersøgelsen. Interpipe tegner sig for en betydelig del af den ukrainske produktion og for næsten hele den - meget begrænsede - ukrainske eksport til Unionen. Der er mindst fire kendte ukrainske producenter, som ikke samarbejder, men ifølge handelsstatistikkerne er deres eksport til Unionen ubetydelig.
(91)
I lyset af den ubetydelige ukrainske eksport til Unionen blev den sandsynlige eksportpris fastsat på grundlag af Interpipes priser ved salg til andre tredjelande som beskrevet i betragtning 17.
2. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
2.1. Fastsættelse af den normale værdi
(92)
Kommissionen undersøgte først, om det samlede hjemmemarkedssalg for den eneste samarbejdende eksporterende producent, Interpipe, var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Salget på hjemmemarkedet er repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af samme vare til uafhængige kunder på hjemmemarkedet udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den pågældende vare til andre tredjelande i den nuværende undersøgelsesperiode. På grundlag heraf var Interpipes samlede salg af samme vare på hjemmemarkedet repræsentativt.
(93)
Kommissionen undersøgte efterfølgende, hvilke varetyper solgt på hjemmemarkedet der var identiske eller sammenlignelige med varetyper solgt med henblik på eksport af Interpipe.
(94)
Kommissionen undersøgte herefter, om Interpipes salg på hjemmemarkedet for hver varetype, der var identisk eller sammenlignelig med en varetype solgt med henblik på eksport var repræsentativt, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 2. Salget på hjemmemarkedet af en varetype er repræsentativt, hvis det samlede salg på hjemmemarkedet af denne varetype til uafhængige kunder i den nuværende undersøgelsesperiode udgjorde mindst 5 % af det samlede eksportsalg af den identiske eller sammenlignelige varetype. Kommissionen fastslog, at salget på hjemmemarkedet omfattede repræsentative mængder for så vidt angik de fleste af varetyperne.
(95)
Kommissionen fastsatte dernæst andelen af det rentable salg til uafhængige kunder på hjemmemarkedet for hver varetype i den nuværende undersøgelsesperiode for at afgøre, hvorvidt det faktiske salg på hjemmemarkedet skulle anvendes som grundlag for beregning af den normale værdi, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 4.
(96)
Den normale værdi er baseret på den faktiske pris på hjemmemarkedet pr. varetype, uanset om salgstransaktionerne har været rentable eller ej, hvis:
a)
mængden af den varetype, som blev solgt til en nettopris, der svarede til eller lå over de beregnede produktionsomkostninger, udgjorde mere end 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, og
b)
den vejede gennemsnitlige pris for denne varetype er lig med eller højere end enhedsproduktionsomkostningerne.
(97)
I dette tilfælde er den normale værdi det vejede gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet af den pågældende varetype i den nuværende undersøgelsesperiode.
(98)
Den normale værdi er den faktiske pris på hjemmemarkedet pr. varetype for kun det rentable salg af varetyperne på hjemmemarkedet i den nuværende undersøgelsesperiode, hvor:
a)
mængden af fortjenstgivende salg af varetypen udgør højst 80 % af den samlede salgsmængde for denne varetype, eller
b)
den vejede gennemsnitspris for denne varetype ligger under enhedsproduktionsomkostningerne.
(99)
Analysen af salget på hjemmemarkedet viste, at den normale værdi blev beregnet som et vejet gennemsnit af priserne på alt salg på hjemmemarkedet i den nuværende undersøgelsesperiode eller et vejet gennemsnit af udelukkende fortjenstgivende salg afhængigt af varetypen.
(100)
Når der ikke var noget salg af en varetype af samme vare i normal handel, eller når en varetype ikke blev solgt i repræsentative mængder på hjemmemarkedet, beregnede Kommissionen den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3 og 6.
(101)
Den normale værdi blev beregnet ved at tilføje følgende til Interpipes produktionsomkostninger for samme vare i den nuværende undersøgelsesperiode:
-
Interpipes salgs-, general- og administrationsomkostninger i forbindelse med salget af samme produkt på hjemmemarkedet i normal handel i den nuværende undersøgelsesperiode, og
-
Interpipes fortjeneste ved salg på hjemmemarkedet af samme vare i normal handel i den nuværende undersøgelsesperiode.
2.2. Fastsættelse af den sandsynlige eksportpris
(102)
Da der ikke havde været nogen betydelig eksport fra Ukraine til Unionen, blev den sandsynlige eksportpris fastsat på grundlag af Interpipes priser ved salg til andre tredjelande som beskrevet i betragtning 17, hvilket skete i betydelige mængder.
(103)
Interpipes samlede salg foregik direkte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i tredjelande. Salgsprisen blev således fastsat på grundlag af de priser, der er betalt eller skal betales af disse uafhængige kunder.
2.3. Sammenligning
(104)
Sammenligningen mellem den normale værdi og den sandsynlige eksportpris blev foretaget på ab fabrik-basis. For at sikre en rimelig sammenligning blev der i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 10, taget hensyn til forskelle, der påvirker prissammenligneligheden.
(105)
Der blev taget hensyn til forskelle i transport- og kreditomkostninger, når dette var relevant.
2.4. Sandsynlig dumping i den nuværende undersøgelsesperiode
(106)
På baggrund af ovenstående var den sandsynlige dumpingmargen som omhandlet i grundforordningens artikel 11, stk. 2, 16 %.
(107)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at Kommissionen havde fastsat niveauet for fortsat dumping til 16 % for så vidt angår Ukraine. Denne påstand er imidlertid ubegrundet, da den synes at bygge på en misforståelse. Som nævnt i betragtning 17 var eksporten af den pågældende vare fra alle lande, herunder Ukraine, til Unionen ubetydelig i den nuværende undersøgelsesperiode. Ingen rimelige konklusioner kan derfor drages på grundlag af disse eksporterede mængder, og det blev i Ukraines tilfælde ikke fastslået, at der ville være sandsynlighed for fortsat dumping. Påstanden afvises derfor.
3. Udviklingen i eksporten, hvis foranstaltningerne ophæves
De eksporterende producenters produktionskapacitet
(108)
I den tidligere undersøgelse fastslog Kommissionen, at produktionskapaciteten i Ukraine oversteg 400 000 ton om året. Siden den tidligere undersøgelse er to af de kendte producenter, Lugansk Tube Plant og Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, der er en af faciliteterne i Interpipe Group, imidlertid holdt op med at fremstille svejsede rør. Da der ikke har været nogen bekræftede stigninger i Ukraines produktionskapacitet siden dette tidspunkt, er den nuværende kapacitet væsentligt lavere end under den tidligere undersøgelse.
(109)
Hvad angår udnyttelsen af den i betragtning 108 nævnte kapacitet har Interpipe vist sig at udnytte kapaciteten næsten fuldt ud i den nuværende undersøgelsesperiode, når man tager højde for produktionsanlæggets tekniske begrænsninger.
(110)
Et andet vigtigt aspekt er de ukrainske produktionsanlægs geografiske beliggenhed. Disse er hovedsagelig beliggende i det østlige Ukraine og er enten direkte eller indirekte berørt af den nuværende sikkerhedssituation i denne del af landet. Det er derfor usikkert, i hvor høj grad disse virksomheder vil kunne udnytte deres produktionskapacitet fuldt ud.
(111)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at en ikke ubetydelig del af den ukrainske produktion ligger uden for det område, der er berørt af den nuværende sikkerhedssituation. Det skal imidlertid bemærkes, at også virksomheder uden for dette område indirekte er berørt af sikkerhedssituationen, f.eks. gennem manglen på råvarer. Det konkluderes derfor, at størstedelen af de ukrainske produktionsanlæg enten direkte eller indirekte er berørt af den nuværende sikkerhedssituation. Påstanden afvises derfor.
(112)
Samtidig vil bygge- og anlægssektoren som følge af den særlige situation i Ukraine efter udløbet af den nuværende undersøgelsesperiode kunne forventes at absorbere ekstra kapacitet på hjemmemarkedet, efter at sikkerhedssituationen er blevet normaliseret. Den samme vare anvendes også til bygge- og anlægsarbejde, f.eks. bærende konstruktioner, indhegninger, beskyttelsesanordninger og stilladser.
(113)
På grund af den reducerede produktionskapacitet og den forventede stigning i den indenlandske efterspørgsel konkluderes det, at den til rådighed stående uudnyttede kapacitet ved eksport til alle lande er begrænset.
(114)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at der er betydelig uudnyttet kapacitet i Ukraine. Disse påstande blev imidlertid ikke understøttet af dokumenterede oplysninger og blev derfor afvist.
(115)
Interesserede parter anførte endvidere, at Interpipe havde meddelt, at den ville øge sin eksport betydeligt - med ca. 60 % - til EU, hvilket er i modstrid med argumentet vedrørende den begrænsede uudnyttede kapacitet, som er til rådighed til eksport i Ukraine. Dette argument kan imidlertid ikke godtages. Interpipe henviser i sin meddelelse til virksomheden i almindelighed og ikke til den pågældende vare specifikt. Selv om det havde haft relevans for den pågældende vare, ville den betydelige forøgelse på ca. 60 % kun resultere i en EU-markedsandel på ca. 0,5 %, hvilket stadig anses for ubetydelig. Dette argument er derfor ikke i modstrid med den konklusion, at den til rådighed stående uudnyttede kapacitet til eksport til alle lande er begrænset.
(116)
De samme interesserede parter hævdede, at den uudnyttede kapacitet ikke bør indgå som et element i dumpinganalysen, eftersom kapacitetsudnyttelsen ikke anses for at være en relevant skadesindikator i skadesanalysen som nævnt i betragtning 139.
(117)
Denne påstand kan ikke godtages. Disse to vurderinger tjener ikke det samme formål. I skadesanalysen vurderes det, om en lav kapacitetsudnyttelse kan betragtes som et tegn på, at EU-erhvervsgrenen har lidt skade, hvilket ikke nødvendigvis er tilfældet, når den resterende kapacitet kan anvendes til fremstilling af andre varer. I dumpinganalysen fokuseres der på den uudnyttede kapacitet, dvs. ledig kapacitet, som ikke anvendes til fremstilling af varer, og som derfor umiddelbart er til rådighed til fremstilling af den pågældende vare.
4. Konklusion om sandsynligheden for fornyet dumping
(118)
Den begrænsede til rådighed stående uudnyttede kapacitet i Ukraine og den begrænsede risiko for en omdirigering af dumpingeksporten fører til den konklusion, at der ikke er nogen risiko for, at den ukrainske dumpingeksport af den pågældende vare vil stige betydeligt, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe. Det er derfor usandsynligt, at udløbet af antidumpingforanstaltningerne over for Ukraine vil føre til fornyet dumping i ikke ubetydelige mængder som omhandlet i grundforordningens artikel 5, stk. 7.
D. DEFINITION AF EU-ERHVERVSGRENEN
(119)
Den samme vare blev i den nuværende undersøgelsesperiode fremstillet af ca. 20 producenter i Unionen. Disse producenters produktion (fastsat på grundlag af oplysninger indsamlet hos de samarbejdende producenter og for de øvrige EU-producenters vedkommende fastsat på grundlag af oplysninger i anmodningen om en fornyet undersøgelse) anses derfor for at udgøre den samlede EU-produktion. Alle disse producenter udgør EU-erhvervsgrenen som omhandlet i grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(120)
Som forklaret i betragtning 11 blev der på grund af det store antal EU-producenter udtaget en stikprøve. Med henblik på skadesanalysen blev der fastsat skadesindikatorer på følgende to niveauer:
-
De makroøkonomiske elementer (produktion, kapacitet, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, gennemsnitlige enhedspriser, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter virkningerne af tidligere dumping) blev vurderet inden for EU-erhvervsgrenen på grundlag af oplysninger fra de samarbejdende producenter, og for de øvrige EU-producenters vedkommende blev der foretaget et skøn på grundlag af oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse.
-
Analysen af de mikroøkonomiske elementer (lagerbeholdninger, lønninger, rentabilitet, investeringsafkast, likviditet, evne til at rejse kapital og investeringer) blev gennemført for EU-producenterne i stikprøven på grundlag af deres oplysninger.
E. SITUATIONEN PÅ EU-MARKEDET
1. EU-forbruget
(121)
EU-forbruget blev beregnet på grundlag af EU-erhvervsgrenens egenproduktion beregnet til EU-markedet og oplysninger om importmængden til EU-markedet indhentet fra Eurostat-statistikkerne.
(122)
I løbet af den betragtede periode faldt EU-forbruget med 28 %. EU-forbruget faldt med 6 % i 2011, med 8 procentpoint i 2012 og med yderligere 10 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Den faldende tendens kan delvis forklares ved en vis grad af teknisk substitution, idet der for vandrørs vedkommende er en tendens til at erstatte stålrør med alternative varer som f.eks. kobber, plastik eller rustfrit stål.
2010
2011
2012
NUP
Samlet EU-forbrug (ton)
561 955
528 191
460 847
404 394
Indeks (2010 = 100)
100
94
82
72
(123)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at EU-forbruget var sat alt for lavt. Disse parter har imidlertid ikke fremlagt nogen pålidelige beviser til støtte for denne påstand, som derfor ikke kan godtages.
2. Import fra Hviderusland, Kina og Rusland
(124)
Eftersom det i forbindelse med undersøgelsen blev fastslået, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping fra Ukraine (se betragtning 17 og 118), er den beskedne import fra dette land i det følgende ikke blevet analyseret sammen med importen fra de øvrige berørte lande.
(125)
For at foretage en vurdering af kumuleringen af importen fra Hviderusland, Kina og Rusland blev den individuelle situation for hvert af de tre lande undersøgt på baggrund af de betingelser, der er fastsat i grundforordningens artikel 3, stk. 4.
(126)
Med hensyn til mængderne og dumpingmargenerne og i betragtning af den ubetydelige import i den nuværende undersøgelsesperiode gennemførte Kommissionen en analyse af de fremtidige sandsynlige eksportmængder og dumpingmargener for hvert land, hvis foranstaltningerne ophæves. Heraf fremgik, at hvis foranstaltningerne ophæves, vil mængderne sandsynligvis stige til niveauer over niveauerne i den nuværende undersøgelsesperiode og i hvert fald være over ubetydelighedstærskelen (se betragtning 33, 56 og 80). Kommissionen fastslog på tilsvarende vis, at hvis foranstaltningerne ophæves, vil de sandsynlige dumpingmargener være betydelige (se betragtning 30, 53 og 78).
(127)
Hvad angår den gennemsnitlige importpris kan der ikke på baggrund af de ubetydelige importmængder drages nogen endelige konklusioner.
(128)
Det fremgik imidlertid også af undersøgelsen, at konkurrencevilkårene mellem de interesserede parter var ens. Undersøgelsen viste, at den pågældende vare importeret fra Hviderusland, Kina og Rusland samt den samme vare fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen i alt væsentligt havde samme fysiske og tekniske egenskaber.
(129)
På baggrund af ovenstående var alle kriterierne i grundforordningens artikel 3, stk. 4, opfyldt for Hvideruslands, Kinas og Ruslands vedkommende. Importen fra disse tre lande blev derfor undersøgt kumulativt.
a) Mængde
(130)
Importmængden for den pågældende vare fra Hviderusland, Kina og Rusland til Unionen faldt med 60 % fra ca. 7 000 ton i 2010 til ca. 2 900 ton i den nuværende undersøgelsesperiode. Importmængden steg med 31 % i 2011, før den faldt med 62 procentpoint i 2012 og med yderligere 28 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode.
2010
2011
2012
NUP
Importmængde fra Hviderusland
25
55
0,1
-
Indeks (2010 = 100)
100
222
0
0
Markedsandel for importen fra Hviderusland
0 %
0 %
0 %
0 %
Prisen på import fra Hviderusland (EUR/ton)
677
1 246
600
-
Indeks (2010 = 100)
100
184
89
-
Importmængde fra Kina
712
375
458
118
Indeks (2010 = 100)
100
53
64
17
Markedsandel for importen fra Kina
0,1 %
0,1 %
0,1 %
0,0 %
Prisen på import fra Kina (EUR/ton)
636
1 052
1 347
2 102
Indeks (2010 = 100)
100
165
212
330
Importmængde fra Rusland
6 396
8 937
4 440
2 790
Indeks (2010 = 100)
100
140
69
44
Markedsandel for importen fra Rusland
1,1 %
1,7 %
1,0 %
0,7 %
Prisen på import fra Rusland (EUR/ton)
470
506
513
462
Indeks (2010 = 100)
100
108
109
98
Importmængde fra de pågældende lande
7 133
9 367
4 898
2 908
Indeks (2010 = 100)
100
131
69
41
Markedsandel for importen fra de pågældende lande
1,3 %
1,8 %
1,1 %
0,7 %
Prisen på import fra de pågældende lande (EUR/ton)
488
532
591
528
Indeks (2010 = 100)
100
109
121
111
Kilde: Comext.
b) Markedsandel
(131)
De hviderussiske, kinesiske og russiske eksportørers tilsvarende markedsandel på EU-markedet faldt fra 1,3 % i 2010 til 0,7 % i den nuværende undersøgelsesperiode. Nærmere bestemt steg markedsandelen fra 1,3 % i 2010 til 1,8 % i 2011, før den faldt til 1,1 % i 2012 og yderligere til 0,7 % i den nuværende undersøgelsesperiode.
c) Priser
i) Prisudvikling
(132)
Mellem 2010 og den nuværende undersøgelsesperiode steg den gennemsnitlige importpris for den pågældende vare med oprindelse i Hviderusland, Kina og Rusland med 11 %, fra 488 EUR/ton i 2010 til 528 EUR/ton i den nuværende undersøgelsesperiode. Nærmere beskrevet steg priserne med 9 % i 2011 og med 12 % i 2012, før de faldt med 10 % i den nuværende undersøgelsesperiode.
ii) Prisunderbud
(133)
Det meget beskedne salg af den pågældende vare fra Kina og Rusland til Unionen i den nuværende undersøgelsesperiode kan ikke anvendes til at drage entydige konklusioner. Der blev derfor foretaget en sammenligning mellem priserne for den samme vare fremstillet og solgt af EU-erhvervsgrenen og priserne for den undersøgte vare fremstillet i Hviderusland, Kina og Rusland og solgt til resten af verden. Denne sammenligning viste, at der var tale om et betydeligt underbud.
3. Import fra andre tredjelande
2010
2011
2012
NUP
Importmængde fra Indien
25 720
48 704
58 619
53 007
Markedsandel for importen fra Indien
4,6 %
9,2 %
12,7 %
13,1 %
Importmængde fra Tyrkiet
83 654
83 753
98 742
69 757
Markedsandel for importen fra Tyrkiet
14,9 %
15,9 %
21,4 %
17,2 %
Importmængde fra Ukraine
956
573
944
1 147
Markedsandel for importen fra Ukraine
0,2 %
0,1 %
0,2 %
0,3 %
Importmængde fra andre tredjelande
34 948
42 714
38 518
30 374
Markedsandel for importen fra andre tredjelande
6,2 %
8,1 %
8,4 %
7,5 %
(134)
Importen fra Tyrkiet og Indien steg i den betragtede periode. Markedsandelen for importen fra Ukraine lå på et meget lavt niveau. Markedsandelen for importen fra andre tredjelande var forholdsvis stabil i den betragtede periode.
(135)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede interesserede parter, at EU-erhvervsgrenens tab af markedsandel på 12 % næsten fuldstændig er blevet absorberet af den stigende markedsdel for Indien og Tyrkiet tilsammen, og at lavprisimport fra Indien og Tyrkiet sandsynligvis er hovedårsagen til, at EU-erhvervsgrenen befinder sig i en udsat situation. Det skal i den forbindelse bemærkes, at formålet med denne undersøgelse er at fastslå, hvorvidt ophævelsen af de gældende foranstaltninger over for de tre lande, for hvilke det er konstateret, at der er sandsynlighed for fornyet dumping, vil medføre, at EU-erhvervsgrenen lider fornyet skade. I forbindelse med undersøgelsen blev det bekræftet, at der forekom et betydeligt underbud hvad angik salget af varer fra Hviderusland, Kina og Rusland til resten af verden. Hvis foranstaltningerne ophæves, vil der derfor sandsynligvis igen forekomme dumpingeksport fra disse lande til EU, og EU-erhvervsgrenen vil følgelig lide forøget skade. Den omstændighed, at importen fra Tyrkiet og Indien kan være blevet forøget i den betragtede periode, er uden betydning for denne vurdering af sandsynligheden for fornyet dumping og skade.
4. EU-erhvervsgrenens situation
(136)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, undersøgte Kommissionen alle relevante økonomiske faktorer og forhold, der har indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation.
4.1. Makroøkonomiske elementer
a) Produktion
(137)
Fra et niveau på ca. 437 000 ton i 2010 faldt EU-erhvervsgrenens produktion med 37 % i den betragtede periode. Nærmere bestemt faldt produktionen med 14 % i 2011, med 19 procentpoint i 2012 og med yderligere 4 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Faldet i produktionen hang sammen med et fald i forbruget, men blev mere udtalt på grund af stigende import fra Indien og Tyrkiet.
2010
2011
2012
NUP
Produktion (ton)
437 492
376 106
294 260
277 483
Indeks (2010 = 100)
100
86
67
63
b) Kapacitet og kapacitetsudnyttelsesgrad
(138)
Produktionskapaciteten var på mere end 1 700 000 ton i 2010 og faldt med 16 % i den betragtede periode. Faldet skyldtes, at nogle EU-producenter havde reduceret antallet af daglige produktionsskift.
2010
2011
2012
NUP
Produktionskapacitet (ton)
1 761 677
1 621 386
1 318 459
1 485 339
Indeks (2010 = 100)
100
92
75
84
Kapacitetsudnyttelse
25 %
23 %
22 %
19 %
Indeks (2010 = 100)
100
93
90
75
Kilde: Undersøgelse.
(139)
Kapacitetsudnyttelsen var på 25 % i 2010. Den faldt til 23 % i 2011, til 22 % i 2012 og yderligere til 19 % i den nuværende undersøgelsesperiode. Den lave kapacitetsudnyttelsesgrad skyldes især, at varer, som ikke er omfattet af denne undersøgelse (hovedsagelig hule profiler), kan fremstilles på det samme produktionsudstyr som svejsede rør. Kapacitetsudnyttelsesgraden er derfor ikke nødvendigvis en relevant skadesindikator for den pågældende erhvervsgren.
c) Salgsmængde
(140)
EU-erhvervsgrenens salg af egenproduktion til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen faldt med 16 % i 2011, med 21 procentpoint i 2012 og med yderligere 3 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Mellem 2010 og den nuværende undersøgelsesperiode faldt salget i alt med ca. 40 %. Dette skyldtes faldet i forbruget og stigningen i importen fra Indien og Tyrkiet.
2010
2011
2012
NUP
EU-salgsmængde til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (ton)
409 544
343 080
259 127
247 201
Indeks (2010 = 100)
100
84
63
60
Kilde: Undersøgelse.
d) Markedsandel
(141)
EU-erhvervsgrenen havde en markedsandel på 73 % i 2010. Den faldt til 65 % i 2011 og yderligere til 56 % i 2012, før den igen steg til 61 % i den nuværende undersøgelsesperiode. EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt i alt med 12 procentpoint i den betragtede periode.
2010
2011
2012
NUP
EU-erhvervsgrenens markedsandel
73 %
65 %
56 %
61 %
Indeks (2010 = 100)
100
89
77
84
Kilde: Undersøgelse.
e) Vækst
(142)
Mellem 2010 og den nuværende undersøgelsesperiode, da EU-forbruget faldt med 28 %, faldt salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen med 40 %. Dette resulterede i, at EU-erhvervsgrenen mistede en markedsandel på 12 procentpoint i den betragtede periode. EU-erhvervsgrenen oplevede derfor ingen vækst i den betragtede periode.
f) Beskæftigelse
(143)
Antallet af ansatte i EU-erhvervsgrenen faldt med 13 % i 2011, med 27 procentpoint i 2012 og med yderligere 3 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Generelt set faldt EU-erhvervsgrenens beskæftigelsesniveau med 43 % i den betragtede periode, dvs. fra mere end 1 600 personer til mindre end 1 000 personer.
2010
2011
2012
NUP
Beskæftigelse (ansatte)
1 655
1 446
991
939
Indeks (2010 = 100)
100
87
60
57
Kilde: Undersøgelse.
g) Produktivitet
(144)
Produktiviteten for EU-erhvervsgrenens arbejdsstyrke, der måles som output (i ton) pr. ansat pr. år, og hvis udgangspunkt var 264 ton pr. ansat, faldt først let med 2 % i 2011. Den steg yderligere med 14 procentpoint i 2012 og forblev stabil i den nuværende undersøgelsesperiode. EU-erhvervsgrenens produktivitet steg i alt med 12 % i løbet af den betragtede periode.
2010
2011
2012
NUP
Produktivitet (ton pr. ansat)
264
260
297
296
Indeks (2010 = 100)
100
98
112
112
Kilde: Undersøgelse.
h) Faktorer, der påvirker salgspriserne
(145)
EU-erhvervsgrenens enhedspriser ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder steg med 5 % i 2011 og med 1 % i 2012, før de faldt med 4 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Disse priser steg i alt med 2 % i den betragtede periode fra 833 EUR/ton til 848 EUR/ton i den nuværende undersøgelsesperiode.
2010
2011
2012
NUP
Enhedspris på EU-markedet (EUR/ton)
833
871
881
848
Indeks (2010 = 100)
100
105
106
102
Kilde: Undersøgelse.
i) Dumpingmargenens størrelse
(146)
Det blev i undersøgelsen fastslået, at der var sandsynlighed for fornyet dumping med betydelige margener, hvis størrelse ikke kan anses for ubetydelig for Hviderusland, Kina og Rusland.
(147)
Som nævnt ovenfor har Kommissionen ikke fundet det sandsynligt, at der vil ske fortsat eller fornyet dumping fra Ukraine.
j) Genrejsning efter tidligere dumping
(148)
De makroøkonomiske indikatorer, der er blevet gennemgået ovenfor, viser, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en udsat og sårbar situation, selv om antidumpingforanstaltningerne delvis har opnået deres tilsigtede resultat ved at afhjælpe EU-producenternes skade. I den betragtede periode faldt produktionsmængden med 37 %, salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i EU med 40 % og beskæftigelsen med 43 %. Derudover faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel på EU-markedet fra 73 % i 2010 til 61 % i den nuværende undersøgelsesperiode. Der kunne således ikke konstateres en egentlig genrejsning efter tidligere dumping, og det konkluderes, at EU-erhvervsgrenen fortsat er meget sårbar over for de skadevoldende virkninger af eventuel dumpingimport på EU-markedet.
4.2. Mikroøkonomiske elementer
a) Lagerbeholdninger
(149)
Slutlagrene for de stikprøveudtagne EU-producenter var næsten stabile indtil 2011. De steg med 14 procentpoint i 2012, før de faldt med 10 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Lagerniveauet i den nuværende undersøgelsesperiode var dermed 5 % højere end i 2010.
2010
2011
2012
NUP
Slutlagre (ton)
13 892
14 039
16 012
14 556
Indeks (2010 = 100)
100
101
115
105
Kilde: Undersøgelse.
b) Lønninger
(150)
I løbet af den betragtede periode faldt arbejdskraftomkostningerne med 29 %. Nærmere bestemt faldt de med 2 % i 2011, med 15 procentpoint i 2012 og med yderligere 12 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. Det samlede fald i den betragtede periode hænger sammen med faldet i beskæftigelsen.
2010
2011
2012
NUP
Årlige arbejdskraftomkostninger (EUR)
20 602 275
20 266 132
17 140 089
14 578 317
Indeks (2010 = 100)
100
98
83
71
Kilde: Undersøgelse.
(151)
I løbet af den betragtede periode steg arbejdskraftomkostningerne pr. ansat med 25 %. Der er formentlig tale om en midlertidig situation i forbindelse med afskedigelsesomkostningerne forårsaget af det betydelige fald i antallet af ansatte.
2010
2011
2012
NUP
Årlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat (EUR)
12 449
14 015
17 296
15 525
Indeks (2010 = 100)
100
113
139
125
c) Rentabilitet og investeringsafkast
(152)
I den betragtede periode forbedredes rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven ved salg på EU-markedet, udtrykt som en procentdel af nettosalget, fra et tabsgivende niveau på mere end 7 % i 2010 til et fortjenstgivende niveau på næsten 1 % i den nuværende undersøgelsesperiode. Nærmere bestemt blev tabet for EU-producenterne i stikprøven reduceret fra 7,3 % i 2010 til 5 % i 2011 og til 0,6 % i 2012, før rentabiliteten blev forbedret en smule til 0,8 % i den nuværende undersøgelsesperiode.
2010
2011
2012
NUP
Rentabilitet ved EU-salget (% af nettosalget)
- 7,3 %
- 5,0 %
- 0,6 %
0,8 %
Indeks (2010 = 100)
- 100
- 69
- 8
12
Investeringsafkast (fortjeneste i % af nettoregnskabsværdien af investeringerne)
- 19,2 %
- 11,8 %
0,5 %
4,3 %
Indeks (2010 = 100)
- 100
- 62
3
22
Kilde: Undersøgelse
(153)
Den forøgede rentabilitet skyldes, at salgspriserne steg med 2 % i den betragtede periode, mens produktionsomkostningerne (hovedsagelig varmvalsede coils, som tegner sig for mere end 60 % af produktionsomkostningerne) faldt med 6 % i samme periode, samtidig med at de årlige arbejdskraftomkostninger faldt betydeligt. EU-producenterne i stikprøven har derfor været i stand til gradvis at anvende rentable priser over for deres kunder på EU-markedet.
(154)
Afkastet af investeringer udtrykt som fortjenesten i procent af nettoregnskabsværdien af investeringerne fulgte i det store hele tendensen i rentabiliteten. Det forbedredes fra et tabsgivende niveau på 19,2 % i 2010 til et tabsgivende niveau på 11,8 % i 2011 og yderligere til et fortjenstgivende niveau på 0,5 % i 2012 og et fortjenstgivende niveau på 4,3 % i den nuværende undersøgelsesperiode.
d) Likviditet og evne til at rejse kapital
(155)
Nettolikviditeten fra driftsaktiviteterne var på ca. - 44 mio. EUR i 2010. Den steg til ca. - 7 mio. EUR i 2011, til næsten 17 mio. EUR i 2012 og til ca. 20 mio. EUR i den nuværende undersøgelsesperiode. Ingen af EU-producenterne i stikprøven anførte, at de havde haft vanskeligt ved at tilvejebringe kapital. Forbedringen kan tilskrives reduktionen i produktions- og arbejdskraftomkostningerne samt en lille stigning i priserne.
2010
2011
2012
NUP
Likviditet (eget og detailhandlers mærke) (EUR)
- 44 322 891
- 7 033 547
16 927 597
20 202 074
Indeks (2010 = 100)
- 100
- 16
38
46
Kilde: Undersøgelse.
e) Investeringer
(156)
De årlige investeringer i produktionen af samme vare, der var foretaget af EU-producenterne i stikprøven, faldt med 34 % i 2011, steg med 90 procentpoint i 2012 og faldt til sidst med 59 procentpoint i den nuværende undersøgelsesperiode. De investeringer, der var foretaget med henblik på vedligeholdelse og fornyelse af det eksisterende udstyr og ikke kapacitetsforøgelse, faldt med 3 % i den betragtede periode.
2010
2011
2012
NUP
Nettoinvesteringer (EUR)
1 149 094
757 750
1 789 210
1 111 661
Indeks (2010 = 100)
100
66
156
97
Kilde: Undersøgelse.
5. Konklusion vedrørende skade
(157)
En række indikatorer, herunder især de finansielle indikatorer, forbedredes væsentligt i den betragtede periode. Rentabiliteten forbedredes fra et tabsgivende niveau på mere end 7 % til et fortjenstgivende niveau på 0,8 %, hvilket dog stadig ligger under målfortjenesten på 5 % fra den tidligere undersøgelse. Investeringsafkastet forbedredes fra et tabsgivende niveau på mere end 19 % til et fortjenstgivende niveau på mere end 4 %, og likviditeten forbedredes fra - 44 mio. EUR til 20 mio. EUR. Disse faktorer viser, at erhvervsgrenen var i stand til delvis at genrejse sig.
(158)
Nogle indikatorer viste imidlertid negative resultater mellem 2010 og den nuværende undersøgelsesperiode. Produktionsmængden faldt med 37 %, kapacitetsudnyttelsen faldt med 25 %, salgsmængden til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen faldt med 40 %, EU-erhvervsgrenens markedsandel faldt med 12 procentpoint, og beskæftigelsen faldt med 43 %.
(159)
Antidumpingforanstaltningerne har delvis opfyldt deres mål ved at fjerne noget af den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen som følge af dumpingimporten fra de pågældende lande. EU-erhvervsgrenen er blevet lidt mere rentabel igen, men på bekostning af sin markedsandel på EU-markedet. EU-erhvervsgrenen har været i stand til at forbedre sin finansielle situation ved at prioritere priserne og ikke mængderne. Det er derfor klart, at EU-erhvervsgrenen endnu ikke fuldt ud har overvundet virkningerne af tidligere dumping og stadig er i en udsat situation og dermed er meget sårbar over for enhver fornyet dumpingimport.
(160)
Selv om EU-erhvervsgrenens udsatte situation blev anset for at være en væsentlig skade, ville dette ikke kunne tilskrives importen fra de pågældende lande. De tre pågældende lande (for Ukraines vedkommende blev det i forbindelse med undersøgelsen fastslået, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping) tegner sig for en kumulativ markedsandel på under 1 % på EU-markedet. Da der ikke har været noget pristryk fra de pågældende lande, har EU-erhvervsgrenen været i stand til at fastholde priserne på et niveau, der er tilstrækkeligt til at være rentabelt, omend væsentligt under målfortjenesten.
F. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
1. Importen fra Kina, Hviderusland og Rusland
(161)
Ud fra ovenstående viser tendenserne, at antidumpingforanstaltningerne til dels har opnået deres tilsigtede resultat ved at afhjælpe EU-producenternes skade. Samtidig befinder erhvervsgrenen sig stadig i en meget udsat situation, hvilket fremgår af den negative udvikling i en række skadesindikatorer.
(162)
Som nævnt ovenfor har eksportørerne i hvert af de tre pågældende lande uudnyttet kapacitet og kan derfor på kort tid øge deres eksport. På grund af de mere fordelagtige priser på EU-markedet i forhold til visse tredjelandsmarkeder er det sandsynligt, at væsentlige mængder, der på nuværende tidspunkt eksporteres til disse lande, vil blive omdirigeret til EU-markedet, hvis antidumpingforanstaltningerne udløber. Stigningen i dumpingimporten til priser, der underbyder EU-erhvervsgrenens priser, vil formentlig øge pristrykket på EU-markedet, hvorved EU-erhvervsgrenens allerede udsatte situation vil blive forværret. En så markant udvikling blev allerede observeret i den tidligere undersøgelse, da markedsandelen for importen fra de tre lande til EU tredobledes på kun tre et halvt år, dvs. fra 6,2 % i 2004 til 18,7 % i NUP (1.7.2006-30.6.2007). De eksporterende producenter i Kina, Hviderusland og Rusland har således allerede vist, at de er i stand til hurtigt at øge eksportmængden til Unionen.
(163)
Ud fra ovenstående kan det således konkluderes, at der er sandsynlighed for fornyet skade, hvis foranstaltningerne ophæves.
2. Importen fra Ukraine
(164)
Eftersom det er blevet konkluderet, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping fra Ukraine, er det i dette tilfælde ikke nødvendigt at foretage en yderligere undersøgelse af sandsynligheden for fornyet skade.
G. UNIONENS INTERESSER
(165)
Kommissionen undersøgte i henhold til grundforordningens artikel 21, om opretholdelse af de gældende antidumpingforanstaltninger ville være i strid med Unionens interesser som helhed. Fastlæggelsen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de involverede parters interesser. Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(166)
Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen stadig befinder sig i en meget udsat situation. Antidumpingforanstaltningerne har delvis opfyldt deres mål ved at fjerne noget af den skade, der påførtes EU-erhvervsgrenen som følge af dumpingimporten fra de pågældende lande. EU-erhvervsgrenen er blevet lidt mere rentabel igen, men på bekostning af sin markedsandel på EU-markedet. EU-erhvervsgrenen har været i stand til at forbedre sin finansielle situation ved at prioritere priserne og ikke mængderne på grund af de gældende foranstaltninger. Ophævelsen af foranstaltningerne vil øge pristrykket på EU-markedet og føre til tab igen. Det vil derfor være i EU-erhvervsgrenens interesse, at foranstaltningerne opretholdes.
2. Importørernes og brugernes interesser
(167)
Kommissionen rettede henvendelse til mere end 100 ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere i Unionen for at søge samarbejde, men ingen af dem svarede. Dette kan forklares ved de meget begrænsede eksportmængder, som hvert af de pågældende lande havde til EU-markedet. Under alle omstændigheder er der intet grundlag for at antage, at importørerne eller brugerne ville blive udsat for uforholdsmæssigt store virkninger, hvis foranstaltningerne forlænges.
(168)
I lyset af ovennævnte konkluderes det således, at forlængelsen af foranstaltningerne næppe vil påvirke importørernes og brugernes situation i Unionen væsentligt.
3. Risiko for forsyningsproblemer/konkurrence på EU-markedet
(169)
EU-forbruget faldt med 28 % i den betragtede periode og var på ca. 400 000 ton i den nuværende undersøgelsesperiode. EU-erhvervsgrenens kapacitet lå konstant over EU-efterspørgslen i den betragtede periode og var på næsten 1 500 000 ton i den nuværende undersøgelsesperiode. Der er tilstrækkelig konkurrence mellem EU-producenterne. Derudover har EU-erhvervsgrenen en kapacitetsudnyttelse på kun 19 % i den nuværende undersøgelsesperiode, da den fremstiller forskellige varer (den pågældende vare og andre varer som f.eks. hule profiler) på det samme produktionsudstyr. I tilfælde af øget efterspørgsel har EU-erhvervsgrenen derfor uudnyttet kapacitet til at øge sin produktion ved at ændre sit varesortiment. Importen fra andre tredjelande, som ikke er genstand for foranstaltninger, herunder især Indien og Tyrkiet, kan også dække en del af efterspørgslen.
(170)
Ud fra ovenstående kan det ikke konkluderes, at en opretholdelse af antidumpingforanstaltningerne med sandsynlighed vil føre til forsyningsproblemer på EU-markedet eller til en begrænsning af konkurrencen på EU-markedet.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(171)
Ovenstående tyder på, at de negative virkninger i forbindelse med en opretholdelse af foranstaltningerne sandsynligvis vil blive begrænsede og i hvert fald ikke uforholdsmæssige i forhold til fordelene ved en videreførelse af foranstaltningerne for EU-erhvervsgrenen.
H. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(172)
Alle parter blev underrettet om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, der lå til grund for at anbefale, at de gældende foranstaltninger opretholdes. Parterne fik desuden en frist til at fremsætte bemærkninger til ovennævnte fremlæggelse af oplysninger. Indlæg og bemærkninger blev, hvor det var berettiget, taget i betragtning.
(173)
Det følger af ovenstående, at antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse svejsede rør af jern og ulegeret stål, med oprindelse i Hviderusland, Folkerepublikken Kina og Rusland, bør opretholdes, jf. grundforordningens artikel 11, stk. 2. Det skal erindres, at disse foranstaltninger består af værditold med forskellige satser.
(174)
For så vidt angår Ukraine bør foranstaltningerne ophæves og proceduren afsluttes, da det konkluderes, at der ikke er sandsynlighed for fortsat eller fornyet dumping (se betragtning 17 og 118).
(175)
Den individuelle antidumpingtold for de virksomheder, der er nævnt i denne forordning, gælder udelukkende for importen af den pågældende vare, som er fremstillet af disse virksomheder og således af de nævnte specifikke retlige enheder. Import af den pågældende vare, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning med navn og adresse, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundne med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(176)
En virksomhed kan anmode om, at disse individuelle antidumpingtoldsatser anvendes, hvis den efterfølgende ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (5). Anmodningen skal indeholde alle relevante oplysninger, der gør det muligt at påvise, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden. Hvis virksomhedens navneændring ikke påvirker dens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for virksomheden, vil der blive offentliggjort en meddelelse om navneændringen i Den Europæiske Unions Tidende.
(177)
Denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved grundforordningens artikel 15, stk. 1 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af svejsede rør af jern og ulegeret stål med cirkulært tværsnit og med udvendig diameter af 168,3 mm og derunder, undtagen rør af den art, der anvendes til olie- og gasledninger, af den art, der anvendes ved udvinding af olie og gas, præcisionsrør og rør forsynet med fittings til anvendelse til rørledninger til gas og væsker i civile luftfartøjer, som tariferes under KN-kode ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 og ex 7306 30 77 (Taric-kode 7306304120, 7306304920, 7306307280 og 7306307780), med oprindelse i Hviderusland, Folkerepublikken Kina og Rusland.
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen frit Unionens grænse, ufortoldet, for de i stk. 1 omhandlede varer fremstillet af nedenstående virksomheder:
Land
Virksomhed
Antidumpingtold
Taric-tillægskode
Folkerepublikken Kina
Alle virksomheder
90,6 %
-
Rusland
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company og Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8 %
A892
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works og Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1 %
A893
Alle andre virksomheder
20,5 %
A999
Hviderusland
Alle virksomheder
38,1 %
-
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Antidumpingproceduren vedrørende importen af den i artikel 1, stk. 1, nævnte vare, med oprindelse i Ukraine, afsluttes hermed.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. januar 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/110,
annettu 26 päivänä tammikuuta 2015,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta sellaisten tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnissa, jotka ovat peräisin Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä, sekä menettelyn päättämisestä Ukrainasta peräisin olevien tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuonnin osalta asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 2 ja 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti polkumyyntitutkimuksen, jäljempänä ’aiempi tutkimus’, jälkeen asetuksella (EY) N:o 1256/2008 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 ja ex 7306 30 77 ja jotka ovat peräisin Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, Venäjältä, Thaimaasta ja Ukrainasta, tuonnissa, jäljempänä ’lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet’. Toimenpiteet toteutettiin 10,1-90,6 prosentin suuruisen arvotullin muodossa.
2. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö
(2)
Lopullisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen (3) julkaisemisen johdosta komissio vastaanotti 18 päivänä syyskuuta 2013 pyynnön panna vireille perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukainen kyseisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu. Pyynnön esitti Euroopan unionin hitsattujen teräsputkien valmistajien etuja valvova Defence Committee of the welded steel tubes industry of the European Union, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, edustaen tuottajia, joiden tuotanto muodostaa huomattavan osan eli yli 25 prosenttia hitsattujen putkien kokonaistuotannosta unionissa.
(3)
Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
3. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano
(4)
Kun komissio oli neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että oli olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti 19 päivänä joulukuuta 2013 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepanosta julkaisemalla asiaa koskevan ilmoituksen (4), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4. Tutkimus
4.1 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(5)
Polkumyynnin ja vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus käsitti 1 päivän lokakuuta 2012 ja 30 päivän syyskuuta 2013 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkasteltiin kaudella, joka ulottui 1 päivästä tammikuuta 2010 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
4.2 Menettelyn osapuolet
(6)
Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, Valko-Venäjän, Kiinan, Venäjän ja Ukrainan, jäljempänä ’asianomaiset maat’, vientiä harjoittaville tuottajille, etuyhteydettömille tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisten maiden edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(7)
Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
4.2.1 Vientiä harjoittavien tuottajien otanta
(8)
Koska Kiinassa, Venäjällä ja Ukrainalla toimivia vientiä harjoittavia tuottajia oli ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin otantamenetelmän käyttämistä perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan komissiolle 15 päivän kuluessa tarkastelun vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.
(9)
Komissio ei loppujen lopuksi saanut otantaa koskevaan kyselyyn vastauksia kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta. Yhdeltä Ukrainassa toimivalta vientiä harjoittavalta tuottajalta saatiin vastaus. Lisäksi vastaukset saatiin kolmelta Venäjällä toimivalta vientiä harjoittavalta tuottajalta. Näin ollen komissio katsoi, ettei vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta ollut tarpeen.
4.2.2 Tuojien ja unionin tuottajien otanta
(10)
Koska etuyhteydettömiä tuojia oli unionissa ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi edellä mainittuja osapuolia ilmoittautumaan komissiolle 15 päivän kuluessa tarkastelun vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot. Koska etuyhteydettömiltä tuojilta ei saatu yhtään vastausta, otantaa ei käytetty etuyhteydettömiin tuojiin.
(11)
Menettelyyn osallistuvien unionin tuottajien suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa ilmoitettiin, että komissio oli alustavasti valinnut unionin tuottajista vahingon määrittämistä varten otoksen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Esivalinta oli tehty käyttämällä komission käytettävissä vireillepanovaiheessa olleita tietoja, ja se perustui tuottajien myyntimäärään, tuotantomäärään ja maantieteelliseen sijaintiin unionissa. Otanta vastasi suurinta edustavaa unionin tuotannonalan tuotannon ja myynnin määrää, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa määräajassa, ja se muodostaa 52 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaistuotannosta ja -myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille EU:ssa. Lisäksi otos oli edustava yritysten maantieteellisen sijainnin osalta, koska siihen kuului yrityksiä neljästä eri jäsenvaltiosta. EU:n tuottajia kuultiin ehdotetusta otoksesta vireillepanoilmoituksen julkaisupäivänä. Koska tuottajia ei ilmoittautunut lisää eikä otoksesta saatu huomautuksia, ehdotettu otos vahvistettiin.
(12)
Komissio pyysi ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Komissio lähetti tätä varten kyselylomakkeet vientiä harjoittaville tuottajille ja otokseen valituille unionin tuottajille. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
Unionin tuottajat:
-
Arcelor Mittal Karvina, Tšekki,
-
Arcelor Mittal Krakow, Puola,
-
Arvedi Tubi Acciaio s.p.A, Cremona, Italia,
-
Tata Steel UK Limited, Corby, Yhdistynyt kuningaskunta;
b)
Vientiä harjoittava tuottaja Valko-Venäjällä:
-
Mogilev Metallurgical Works, Mogilev, Valko-Venäjä;
c)
Ukrainassa toimivaan vientiä harjoittavaan tuottajaan etuyhteydessä oleva kauppias:
-
Interpipe Europe SA, Lugano, Sveitsi;
d)
Tuottaja Venäjällä:
-
Pervouralsk New Pipe Plant, Pervouralsk, Venäjä;
e)
Vertailumaassa toimiva tuottaja:
-
Robor Ltd Johannesburg, Etelä-Afrikka.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(13)
Tarkasteltavana olevat tuotteet ovat Valko-Venäjältä, Kiinasta, Venäjältä ja Ukrainasta peräisin olevia, tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 ja ex 7306 30 77 luokiteltavia poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisia raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettuja hitsattuja putkia, joiden ulkoläpimitta on enintään 168,3 millimetriä, lukuun ottamatta putkia, jollaisia käytetään öljy- ja kaasuputkijohdoissa tai öljyn tai kaasun porauksessa, tarkkuusputkia ja putkia, joissa on liitos- tai muita osia ja jotka soveltuvat kaasujen ja nesteiden johtamiseen ja joita käytetään siviili-ilma-aluksissa.
(14)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajeilla on kaikilla samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja että niitä käytetään periaatteessa samaan tarkoitukseen.
2. Samankaltainen tuote
(15)
Todettiin, että unionin tuotannonalan tuottamilla ja unionissa myymillä hitsatuilla putkilla sekä asianomaisissa maissa ja vertailumaassa tuotetuilla ja myydyillä hitsatuilla putkilla on olennaisesti samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja niillä on samat peruskäyttötarkoitukset kuin asianomaisissa maissa tuotetuilla ja unioniin vietäväksi myydyillä hitsatuilla putkilla. Tämän vuoksi niitä pidetään perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(16)
Komissio tutki perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, johtaisiko nykyisten toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti neljästä tarkasteltavana olevasta maasta tulevan polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.
(17)
Kaikki tutkimuksen kohteena olevat neljä maata veivät vähäpätöisiä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tämän vuoksi polkumyynnin toistuminen ei ole todennäköistä yhdenkään tutkimuksen kohteena olevan neljän maan kohdalla. Arviointi rajoittui polkumyynnin toistumisen todennäköisyyteen käyttäen muihin kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintoja. Kuten aiemmassa tutkimuksessa, vienti Valko-Venäjälle jätettiin ottamatta huomioon tätä tarkoitusta varten.
MUUT KUIN MARKKINATALOUSMAAT
1. Vertailumaa
(18)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan nojalla Valko-Venäjän ja Kiinan ei katsota olevan markkinatalousmaita. Aiemmassa tutkimuksessa käytettiin Yhdysvaltoja vertailumaana normaaliarvon määrittämisessä. Vireillepanoilmoituksessa kaavailtiin Yhdysvaltojen käyttämistä vertailumaana tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, kuten pyynnön esittäjä ehdotti.
(19)
Komissio sai huomautuksia Mogilevilta ja Valko-Venäjän viranomaisilta. Huomautuksia ei saatu asianomaisilta osapuolilta Kiinassa.
(20)
Valkovenäläiset osapuolet väittivät, ettei Yhdysvallat ollut sopiva valinta ainoan Yhdysvalloissa toimivan yhteistyössä toimineen tuottajan ja unionin tuotannonalan välisten väitettyjen yhteyksien vuoksi.
(21)
Valkovenäläiset osapuolet ehdottivat Venäjän käyttämistä vertailumaana, koska Venäjän terästeollisuuden väitetään olevan verrattavissa Valko-Venäjän terästeollisuuteen, koska niillä on yhteisiä yhteyksiä entiseen Neuvostoliittoon.
(22)
Tutkimuksessa kuitenkin vahvistui, että maakaasun arvo ei näkynyt asianmukaisesti ainoan yhteistyössä toimineen venäläisen tuottajan tuotantokustannuksissa (ks. johdanto-osan 69 kappale). Lisäksi tämän venäläisen tuottajan yhteistyö ei ollut riittävää (ks. johdanto-osan 61 kappale). Tämän vuoksi Venäjän valitsemisesta vertailumaaksi ei pidetty asianmukaisena.
(23)
Komissio kartoitti myös muita kolmansia maita, jotka veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin. Komissio otti yhteyttä tuottajiin 14:ssä tiedossa olevassa terästä tuottavassa maassa. Näihin maihin kuuluivat Bosnia ja Hertsegovina, Brasilia, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, Serbia, Etelä-Afrikka, Etelä-Korea ja Taiwan.
(24)
Yhdysvaltalaiset tuottajat eivät loppujen lopuksi tehneet lainkaan yhteistyötä komission kanssa. Se sai kuitenkin täydelliset vastaukset kyselylomakkeeseen tuottajilta entisessä Jugoslavian tasavallassa Makedoniassa ja Etelä-Afrikassa. Koska eteläafrikkalaisella tuottajalla oli huomattavaa kotimaan myyntiä, komissio katsoi Etelä-Afrikan olevan soveliain valinta.
VALKO-VENÄJÄ
1. Alustava huomio
(25)
Suurin tiedossa oleva valkovenäläinen tuottaja OJSC Mogilev Metallurgical Works, jäljempänä ’Mogilev’, toimi yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Mogilev ei kuitenkaan vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen tiedot todennäköisistä vientihinnoista unioniin perustuivat vientihintoihin muihin kolmansiin maihin, kuten johdanto-osan 27 kappaleessa todetaan.
2. Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
2.1 Normaaliarvon määritys
(26)
Valko-Venäjän osalta normaaliarvo määritettiin samankaltaiselle tuotteelle sen kunkin tuotelajin osalta niiden hintojen pohjalta, jotka veloitetaan kotimaan myynnissä riippumattomilta asiakkailta tavanomaisessa kaupankäynnissä Etelä-Afrikassa (vertailumaa). Jos samankaltaisen tuotteen jotakin tuotelajia ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä tai jos jotakin tuotelajia ei myyty edustavassa määrin Etelä-Afrikan kotimarkkinoilla, komissio muodosti laskennallisen normaaliarvon lisäämällä samankaltaisen tuotteen tuotantokustannuksiin myynti-, yleis- ja hallintokulut sekä voiton.
2.2 Todennäköisen vientihinnan määrittäminen
(27)
Mogilev ei tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin. Näin ollen todennäköinen vientihinta määritettiin muihin kolmansiin maihin suuntautuvan myynnin hintojen perusteella.
2.3 Vertailu
(28)
Normaaliarvoa ja todennäköistä vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin huomioon perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(29)
Oikaisuja tehtiin kuljetuskustannusten, hyvitysten, alennusten ja kaupan portaisiin liittyvien erojen huomioon ottamiseksi, jos se oli tarpeen.
2.4 Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
(30)
Edellä esitetyn perusteella perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi todennäköiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 28,4 prosenttia.
3. Viennin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumottaisiin
3.1 Vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti
(31)
Mogilevin tuotantolinjoja käytettiin sekä hitsattujen putkien että putkipalkkien tuotantoon (vain vähäinen tuotantovaihe erottaa näiden kahden tuotteen tuotannon). Mogilev tuotti merkittäviä määriä putkipalkkeja ja vei niitä muun muassa unioniin, koska näiden tavaroiden osalta ei ole voimassa polkumyyntitulleja. Lisäksi Mogilev tuotti hitsattuja putkia, joiden halkaisija on yli 168,3 mm, jäljempänä ’suuret putket’, joihin ei sovelleta polkumyyntitulleja unionissa.
(32)
Nykyisen tuotevalikoiman pohjalta Mogilevin käyttämättömän kapasiteetin lasketaan olevan noin 20 000 tonnia eli noin 5 prosenttia unionin kulutuksesta.
(33)
Näin ollen - jos toimenpiteet kumottaisiin - on olemassa vaara, että Mogilev myisi merkittäviä määriä hitsattuja putkia unionin markkinoille polkumyyntihinnoin.
(34)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Mogilev väitti, että sen tosiasiallinen käyttämätön kapasiteetti on huomattavasti pienempi hydrauliikkatestauksessa olevan pullonkaulan vuoksi. Hydrauliikkatestaus on kuitenkin vain vähäinen vaihe tarkasteltavana olevan tuotteen koko tuotantoprosessissa, ja tällainen pullonkaula on näin ollen suhteellisen helppo poistaa. Väitettä, jonka mukaan laitoksen käyttämätön kapasiteetti olisi määritettävä hydrauliikkatestauksessa käytettävien laitteiden pullonkaulan pohjalta, ei tämän vuoksi voida hyväksyä.
3.2 Tuotannon siirtäminen muista tuotteista, joita tuotetaan samoissa tiloissa
(35)
Kuten johdanto-osan 31 kappaleessa todettiin, Mogilevin on tällä hetkellä kannattavampaa tuottaa putkipalkkeja, koska niihin ei sovelleta polkumyyntitulleja, kun taas hitsattuihin putkiin sovelletaan unionissa polkumyyntitulleja. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana tuotanto itse asiassa keskittyi voimakkaasti tuotteisiin, joihin ei unionissa sovelleta polkumyyntitulleja. Näiden tuotteiden osuus tuotetuista tuotteista oli huomattava. Jos hitsattuihin putkiin ei kohdistuisi toimenpiteitä, on odotettavissa, että Mogilev tuottaisi tasaisemmin eri tuotteita ja siirtäisi kapasiteettiaan tuotteista, joihin ei nykyisin sovelleta toimenpiteitä, hitsattuihin putkiin.
(36)
Näin ollen on olemassa merkittävä riski, että Mogilev ainakin osittain siirtäisi tuotantoaan tuotteista, joihin ei nykyisin sovelleta polkumyyntitulleja, unionin markkinoille polkumyyntihinnoin tarkoitetuille hitsatuille putkille, mikäli toimenpiteet kumottaisiin.
(37)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Mogilev väitti, ettei se välittömästi siirtäisi tuotantoaan putkipalkeista hitsattuihin putkiin, koska se on useiden vuosien ajan myynyt suhteessa paljon enemmän putkipalkkeja kuin hitsattuja putkia eikä sillä ole syytä muuttaa tätä käytäntöä.
(38)
Tässä suhteessa olisi korostettava, että EU on Mogilevin suurin markkina-alue putkipalkeille ja ettei Mogilev tätä nykyä myy hitsattuja putkia unionin markkinoilla. Mogilev ei toimittanut mitään näyttöä siitä, että jos toimenpiteet kumottaisiin, eri tuotteiden osuus sen EU:hun suuntautuvassa myynnissä ei muuttuisi. Näin ollen säilytetään voimassa päätelmä, jonka mukaan Mogilev - jos toimenpiteet kumottaisiin - todennäköisesti tuottaisi tasaisemmin eri tuotteita ja siirtäisi ainakin osan tuotannostaan putkipalkeista unionin markkinoille tarkoitettuihin hitsattuihin putkiin.
3.3 Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(39)
Kuten johdanto-osan 27 kappaleessa mainittiin, Valko-Venäjä ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Arvioitaessa näin ollen sitä, kuinka todennäköistä kauppavirtojen uudelleensuuntaaminen unionin markkinoille olisi, jos toimenpiteet kumottaisiin, olisi otettava huomioon seuraavat näkökohdat:
-
muille vientimarkkinoille suuntautuvan myynnin vallitsevat hinnat;
-
vallitsevat hinnat unionin markkinoilla sekä unionin tuotannonalan että muiden tuontilähteiden osalta; sekä
-
polkumyyntitullien piiriin kuulumattomien Mogilevin tuotteiden myyntikäyttäytyminen.
(40)
Kun verrataan Mogilevin keskimääräisiä myyntihintoja muihin maihin unionin markkinoilla vallitseviin hintoihin, voidaan havaita merkittävää hinnan alittavuutta. Verrattuna unionin tuotannonalan keskimääräisiin myyntihintoihin, hinnan alittavuuden taso vaihtelee 30:stä 50 prosenttiin. Mogilevin hinnat ovat myös alhaisemmat kuin muista lähteistä, kuten Intiasta ja Turkista, unionin markkinoille tulevan tuonnin hinnat.
(41)
Unionin markkinoiden todennäköistä houkuttelevuutta lisää myös se seikka, että Mogilevilla on jo olemassa myyntikanavat muiden tuotteiden myyntiä varten, ja niitä voitaisiin käyttää myös tarkasteltavana olevan tuotteen myymiseen, jos toimenpiteet kumottaisiin.
(42)
Edellä esitetyn perusteella komissio toteaa, että jos toimenpiteet kumottaisiin, on olemassa merkittävä riski viennin suuntaamisesta uudelleen unionin markkinoille polkumyyntihinnoin, koska unionin markkinat ovat hintojen osalta houkuttelevammat.
(43)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Mogilev väitti, ettei sen hitsattujen putkien myynnin merkittävää kasvua kotimarkkinoilla ja Venäjän markkinoilla koko tarkastelujakson aikana ollut tarkasteltu asianmukaisesti. Tässä suhteessa olisi huomattava, että myyntimäärien kasvu näillä markkinoilla vahvistettiin tutkimuksen aikana. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen esittämissään huomautuksissa Mogilev vahvisti vielä, että hitsattuja putkia myydään hinnoilla, jotka ovat EU:n markkinoilla vallitsevia markkinahintoja alhaisemmat. Näin ollen se seikka, että näiden tuotteiden myyntimäärät sekä kotimarkkinoilla että Venäjän markkinoilla ovat kasvaneet ajan mittaan, ei vähennä tai poista riskiä viennin suuntaamisesta uudelleen unionin markkinoille EU:n houkuttelevampien hintojen vuoksi. Tämän vuoksi Mogilevin väite hylättiin.
4. Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(44)
Valko-Venäjällä oleva käyttämätön kapasiteetti, riski tuotannon siirtämisestä muista tuotteista tarkasteltavana olevaan tuotteeseen ja unionin markkinoiden houkutteleva hintataso johtavat päätelmään, jonka mukaan on olemassa riski, että tarkasteltavana olevan tuotteen vienti polkumyyntihinnoin Valko-Venäjältä kasvaa, jos voimassa olevien toimenpiteiden annettaisiin päättyä.
Kiina
1. Alustavat huomautukset
(45)
Kuten johdanto-osan 9 kappaleessa todettiin, komissio ei saanut minkäänlaista vastausta Kiinasta. Koska kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, kokonaisanalyysi, myös polkumyyntilaskelmat, pohjautuvat näin ollen käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Kiinan viranomaisille ilmoitettiin komission aikeesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja tehdä päätelmät käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(46)
Tämän vuoksi polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä arvioitiin käyttämällä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta esitettyä pyyntöä, johon liitettiin muita tietolähteitä, kuten vientiä ja tuontia koskevat kauppatilastot (Eurostat ja Kiinan vientitiedot) sekä Metal Bulletin -julkaisu.
(47)
Yhteistyön puuttuminen vaikutti normaaliarvon ja useiden eri tuotelajien vientihinnan vertailuun. Katsottiin asianmukaiseksi määrittää sekä normaaliarvo että vientihinta yleiseltä pohjalta eli keskimääräisten arvojen pohjalta perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
2. Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
2.1 Normaaliarvon määritys
(48)
Kiinan osalta normaaliarvo määritettiin niiden keskimääräisten hintojen pohjalta, jotka veloitetaan kotimaan myynnissä riippumattomilta asiakkailta tavanomaisessa kaupankäynnissä Etelä-Afrikassa (vertailumaa).
2.2 Todennäköisen vientihinnan määrittäminen
(49)
Koska yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, vientihinnat oli perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti laskettava käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(50)
Komissio analysoi ensimmäiseksi Eurostatin tilastot. Kiinasta tuodun tuotteen tuontimäärät olivat kuitenkin hyvin vähäiset, joten niiden hintoja ei pidetty edustavina. Tästä syystä todennäköinen vientihinta määritettiin vientiä kolmansiin maihin koskevien Kiinan kauppatilastojen pohjalta.
2.3 Vertailu
(51)
Normaaliarvoa ja todennäköistä vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin huomioon perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(52)
Oikaisuja tehtiin kuljetuskustannusten, vakuutuskustannusten, arvonlisäveron, jota ei palauteta, vientikustannusten, hyvitysten ja alennusten erojen huomioon ottamiseksi, jos se oli tarpeen.
2.4 Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
(53)
Edellä esitetyn perusteella perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi todennäköiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 39,3 prosenttia.
3. Viennin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumottaisiin
3.1 Vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti
(54)
Koska yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, on käytetty seuraavia lähteitä:
-
pyynnön esittäjän toimittamat tiedot
-
saatavilla olevat julkaisut (esim. Metal Bulletin)
-
aiemmassa tutkimuksessa kerätyt tiedot.
(55)
Kiinan hitsattujen putkien tuotannonalan tiedetään olevan ylivoimaisesti maailman suurin. Metal Bulletin on ilmoittanut hitsattujen putkien vuotuisen tuotannon olleen noin 35 miljoonaa tonnia vuonna 2012. Pyynnön esittäjä arvioi, että hitsattujen putkien tuotantokapasiteetti Kiinassa ylittää merkittävästi 45 miljoonaa tonnia vuodessa. Koko käyttämätön kapasiteetti olisi siten yli 10 miljoonaa tonnia, joka on 25 kertaa EU:n todettavissa oleva hitsattujen putkien kulutus.
(56)
Näin ollen - jos toimenpiteet kumottaisiin - on olemassa huomattava riski, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat myisivät merkittäviä määriä hitsattuja putkia unionin markkinoille polkumyyntihinnoin.
3.2 Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(57)
Koska yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, päätelmät perustuvat käytettävissä oleviin tietoihin. Tämän vuoksi riskiä kaupan suuntaamisesta unionin markkinoille, jos toimenpiteet kumottaisiin, on arvioitu julkisesti saatavilla olevien lähteiden pohjalta.
(58)
Julkisesti saatavilla olevista lähteistä, kuten Metal Bulletinista, ilmeni Kiinan hintatason alittavan huomattavasti unionin tuotannonalan keskimääräisen myyntihinnan (848 euroa tonnilta) ja tärkeimmistä viejämaista, kuten Intiasta ja Turkista, unioniin suuntautuvan tuonnin keskimääräiset hinnat. Verrattuna unionin tuotannonalan keskimääräisiin myyntihintoihin, hinnan alittavuuden taso vaihtelee 30:stä 50 prosenttiin. Tämä osoittaa varmasti unionin markkinoiden houkuttelevuuden ja kiinalaisten kyvyn harjoittaa hintakilpailua, jos toimenpiteet kumottaisiin.
(59)
Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli, että edellä mainitun huomattavan hintaeron vuoksi on olemassa merkittävä kauppavirtojen uudelleensuuntaamisen riski alhaisemman hintatason kolmansista maista kannattavammille unionin markkinoille, jos toimenpiteet kumottaisiin.
4. Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(60)
Kiinassa oleva käyttämätön kapasiteetti ja unionin markkinoiden houkutteleva hintataso johtavat päätelmään, jonka mukaan on olemassa riski, että tarkasteltavana olevan tuotteen vienti polkumyyntihinnoin Kiinasta kasvaa huomattavasti, jos voimassa olevien toimenpiteiden annettaisiin päättyä.
MARKKINATALOUSMAAT
VENÄJÄ
1. Alustavat huomautukset
(61)
Kaksi venäläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka edustavat noin 75:tä prosenttia Venäjän tuotannosta ja jotka vastasivat otantaa koskevaan kyselyyn, ilmoittivat sittemmin komissiolle, etteivät ne aikoneet vastata vientiä harjoittavan tuottajan kyselylomakkeeseen. Ainoastaan yksi pieni tuottaja, jolla ei ollut vientiä unioniin ja vain vähäistä vientiä muihin maihin, toimi tutkimuksessa yhteistyössä vastaamalla kyselyyn ja hyväksymällä tarkastuskäynnin tiloihinsa. Koska venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöstä kieltäytymisen aste oli merkittävä, kokonaisanalyysi, myös polkumyyntilaskelmat, pohjautuvat käytettävissä oleviin tietoihin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Yhteistyöstä kieltäytyneille venäläisille vientiä harjoittaville tuottajille ja Venäjän viranomaisille ilmoitettiin komission aikeesta soveltaa perusasetuksen 18 artiklaa ja tehdä päätelmät käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(62)
Tämän vuoksi polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä arvioitiin käyttämällä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevasta tarkastelusta esitettyä pyyntöä, johon liitettiin muita tietolähteitä, kuten tuontia koskevat Eurostatin kauppatilastot, Venäjän vientitilastot sekä Metal Bulletin -julkaisu.
(63)
Yhteistyön merkittävä puuttuminen vaikutti normaaliarvon ja useiden eri tuotelajien vientihinnan vertailuun. Katsottiin asianmukaiseksi määrittää sekä normaaliarvo että vientihinta yleiseltä pohjalta eli keskimääräisten arvojen pohjalta perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(64)
Komissio totesi, että Eurostatin tilastoista ilmeni jonkinasteista tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Venäjältä. Määrät olivat kuitenkin hyvin vähäiset, eikä kyseisen tuonnin hintoja näin ollen pidetty edustavina. Näin ollen tiedot todennäköisistä vientihinnoista unioniin perustuivat vientihintoihin muihin kolmansiin maihin, kuten johdanto-osan 73 kappaleessa todetaan.
2. Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
2.1 Normaaliarvon määritys
(65)
Kuten johdanto-osan 61 kappaleessa mainittiin, venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien merkittävänasteinen yhteistyöstä kieltäytyminen pakotti komission käyttämään käytettävissä olevia tietoja normaaliarvon määrittämisessä. Tätä varten käytettiin yhteistyössä toimineen venäläisen tuottajan toimittamia tietoja.
(66)
Normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti. Aluksi tutkittiin, oliko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana edustavaa verrattuna Venäjältä kolmansiin maihin suuntautuvaan vientimyyntiin. Kotimarkkinamyynnin todettiin olevan edustavaa, jos samankaltaisen tuotteen myynnin määrä oli vähintään 5 prosenttia Venäjältä kolmansiin maihin suuntautuvasta vientimyynnistä.
(67)
Tämän jälkeen tutkittiin, myydäänkö samankaltaista tuotetta tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan kotimarkkinamyynnin osuus kyseisen tuotelajin osalta.
(68)
Sen testaamiseksi, tapahtuiko myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä, tarkasteltiin keskimääräisiä tuotantokustannuksia. Valmistus- ja etenkin energiakustannusten osalta tutkittiin kaasun osalta, vastasivatko ainoan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan maksamat kaasun hinnat kohtuullisessa määrin kaasun tuotanto- ja jakelukustannuksia.
(69)
Havaittiin, että vientiä harjoittavien tuottajien kaasusta maksama kotimarkkinahinta oli noin 30 prosenttia Venäjältä viedyn maakaasun hinnasta. Tässä suhteessa kaikki saatavilla olevat tiedot osoittivat, että kaasun hinnat Venäjän kotimarkkinoilla ovat säänneltyjä hintoja, jotka ovat selvästi sääntelemättömillä vientimarkkinoilla Venäjän maakaasusta maksettuja markkinahintoja alhaisemmat. Koska kaasun kustannuksia ei ollut merkitty kohtuullisessa määrin vientiä harjoittavan tuottajan kirjanpitoon perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, niitä oli oikaistava. Koska Venäjän kotimarkkinoihin liittyviä riittävän edustavia vääristymättömiä kaasun hintoja ei ollut saatavilla, katsottiin aiheelliseksi tehdä oikaisu perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti muilta edustavilta markkinoilta saatujen tietojen perusteella. Oikaistu hinta perustui Saksan ja Tšekin rajalla (Waidhaus) vietäväksi myydyn venäläisen maakaasun keskihintaan oikaistuna paikallisilla jakelukustannuksilla. Waidhaus on tärkein keskus venäläisen kaasun myynnille EU:hun, joka on venäläisen kaasun suurin markkina-alue ja jossa hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kustannuksista. Sen voidaan näin ollen katsoa olevan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu edustava markkina-alue.
(70)
Näin ollen komissio käytti testatessaan, tapahtuiko myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä, keskimääräisiä tuotantokustannuksia oikaistuina kaasukustannuksilla.
(71)
Normaaliarvo määritettiin tämän vuoksi kannattavan kotimarkkinamyynnin keskihinnaksi tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, koska kannattavan myynnin määrä oli enintään 80 prosenttia kokonaismyyntimäärästä.
2.2 Todennäköisen vientihinnan määrittäminen
(72)
Venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien merkittävänasteinen yhteistyöstä kieltäytyminen pakotti komission käyttämään käytettävissä olevia tietoja vientihinnan määrittämisessä. Ainoalta yhteistyössä toimineelta venäläiseltä tuottajalta saatuja tietoja ei voitu käyttää, koska tämä tuottaja ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta EU:hun ja vei vain merkityksettömiä määriä muihin kolmansiin maihin.
(73)
Tästä syystä ja ottaen huomioon, että vienti Venäjältä unioniin oli vähäistä, todennäköinen vientihinta määritettiin Venäjän vientitilastojen pohjalta käyttäen perustana vientiä muihin kolmansiin maihin. Vienti muihin kolmansiin maihin oli huomattavaa.
(74)
Koska ainoa yhteistyössä toiminut venäläinen tuottaja tuotti yksinomaan niin sanottuja mustia putkia (eli ei-galvanoituja putkia), ainoastaan mustia putkia koskevia tietoja käytettiin vientihinnan määrittämiseksi. Venäjän vientitilastojen mukaan ylivoimaisesti suurin osa Venäjän viennistä liittyy mustiin putkiin.
(75)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen ainoa yhteistyössä toiminut venäläinen tuottaja väitti, että olisi pitänyt käyttää sen vientihintoja, koska niiden osuus on yli 10 prosenttia sen kokonaismyynnistä. Tämän myynnin osuus on kuitenkin vain alle 2 prosenttia Venäjän vientitilastoissa ilmoitetusta kokonaisviennistä. Tämän perusteella säilytetään voimassa päätelmä, jonka mukaan tämän tuottajan vientihintoja ei voida käyttää sen vähäisen vientimäärän vuoksi.
2.3 Vertailu
(76)
Normaaliarvoa ja todennäköistä vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin huomioon perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(77)
Oikaisuja tehtiin kuljetuskustannusten erojen huomioon ottamiseksi, jos se oli tarpeen.
2.4 Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
(78)
Edellä esitetyn perusteella perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi todennäköiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 38,7 prosenttia.
3. Viennin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumottaisiin
3.1 Vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti
(79)
Pyynnön esittäjä arvioi, että Venäjällä oleva käyttämätön kapasiteetti tarkasteltavana olevan tuotteen osalta on suurempi kuin kokonaiskulutus EU:n markkinoilla. Pyynnön esittäjä perusti arvionsa Metal Expert -julkaisussa esitettyihin tietoihin. Lisäksi pyynnön esittäjä oletti kapasiteetin käyttöasteen olevan 56 prosenttia, mikä on vahvistettu yhteistyössä toimineen tuottajan toimittamien tietojen pohjalta.
(80)
Näin ollen - jos toimenpiteet kumottaisiin - on olemassa huomattava riski, että venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat myisivät merkittäviä määriä hitsattuja putkia unionin markkinoille polkumyyntihinnoin.
(81)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen johdanto-osan 61 kappaleessa tarkoitetut venäläiset tuottajat, jotka eivät toimineet yhteistyössä, väittivät, että komissio olisi jättänyt ottamatta huomioon näiden tuottajien toimittamia tietoja, jotka koskivat muiden markkinoiden, Venäjän markkinat mukaan luettuina, väitettyä houkuttelevuutta ja Venäjällä olevaa käyttämätöntä kapasiteettia.
(82)
Tältä osin olisi tuotava esiin, että käyttämätöntä kapasiteettia koskevat tiedot liittyivät laajempaan tuotevalikoimaan, putkipalkit ja läpimitaltaan suuret putket mukaan luettuina. Nämä tiedot ovat näin ollen vähemmän merkityksellisiä kuin pyynnön esittäjän toimittamat tiedot. Lisäksi on todettava, että jopa venäläisten tuottajien väittämällä 60-70 prosentin kapasiteetin käyttöasteella jäljelle jäävä vielä käyttämätön kapasiteetti riittäisi tyydyttämään suuren osan EU:n markkinoiden kulutuksesta.
(83)
Mitä tulee niiden venäläisten tuottajien, jotka eivät toimineet yhteistyössä, toimittamiin tietoihin muiden markkinoiden (Venäjän markkinat mukaan luettuina) väitetystä houkuttelevuudesta, olisi ensinnäkin todettava, että näitä tietoja ei yhteistyön puuttumisen vuoksi voitu todentaa. Nämä tiedot ovat lisäksi ristiriidassa tutkimuksen aikana saatujen johdanto-osan 84-86 kappaleessa esitettyjen tietojen kanssa - nämä tiedot perustuivat Venäjän virallisiin vientitilastoihin, eivätkä kyseiset kaksi yhteistyöstä kieltäytynyttä venäläistä tuottajaa kiistäneet niitä.
3.2 Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(84)
Venäjän kauppatilastojen mukaan Venäjän keskimääräinen vientihinta (647 euroa tonnilta) alittaa huomattavasti unionin tuotannonalan keskimääräisen myyntihinnan (848 euroa tonnilta) ja on tärkeimmistä viejämaista, kuten Intiasta ja Turkista, unioniin suuntautuvan tuonnin keskimääräisten hintojen tasolla.
(85)
Samojen kauppatilastojen mukaan 33 prosenttia kaikista Venäjän vientituotteista myydään Azerbaidžaniin, Venäjän tärkeimmälle vientimarkkina-alueelle. Myyntihinta Azerbaidžaniin on 586 euroa tonnilta ja näin ollen huomattavasti alhaisempi kuin EU:n tuotannonalan myyntihinta (848 euroa tonnilta) ja jopa alhaisemmalla tasolla kuin ne hinnat, joita muut tärkeimmät unioniin vievät maat, kuten Intia tai Turkki, perivät. Lisäksi Venäjän vienti Azerbaidžaniin on noin 15 prosenttia EU:n kulutuksesta. Sen vuoksi on olemassa riski, että vientiä suunnattaisiin uudelleen EU:hun, jos toimenpiteet kumottaisiin.
(86)
Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli, että on olemassa merkittävä riski kaupan ohjautumisesta uudelleen unionin markkinoille, jos toimenpiteet kumottaisiin.
4. Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(87)
Venäjällä oleva käyttämätön kapasiteetti ja unionin markkinoiden houkutteleva hintataso johtavat päätelmään, jonka mukaan on olemassa riski, että tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyyntihinnoin tapahtuva vienti Venäjältä unioniin kasvaa, jos voimassa olevien toimenpiteiden annettaisiin päättyä.
(88)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että toimenpiteiden pitäminen voimassa Venäjän osalta ja voimassa olevien toimenpiteiden päättäminen Ukrainan osalta (ks. jäljempänä) olisi syrjintää, koska niiden mukaan Venäjällä ja Ukrainalla on samanlaista käyttämätöntä kapasiteettia.
(89)
Tutkimuksen päätelmät eivät tue tätä väitettä, vaan tutkimuksessa todettiin Venäjällä olevan huomattavaa käyttämätöntä kapasiteettia, joka riittäisi tyydyttämään ainakin suurimman osan EU:n markkinoiden kulutuksesta. Toisaalta Ukrainan osalta todettiin, että sillä on vain rajallisesti muihin maihin suuntautuvaan vientiin saatavilla olevaa käyttämätöntä kapasiteettia. Koska näiden maiden käyttämättömässä kapasiteetissa on tällainen merkittävä ero, syrjintää koskeva väite hylättiin.
UKRAINA
1. Alustavat huomautukset
(90)
Ainoastaan yksi ukrainalainen vientiä harjoittava tuottaja Interpipe Group, jäljempänä ’Interpipe’, toimi yhteistyössä tutkimuksessa. Interpipen osuus Ukrainan tuotannosta on merkittävä, ja se vastaa lähes kokonaisuudessaan Ukrainan hyvin vähäisestä viennistä unioniin. Tiedossa on vähintään neljä muuta ukrainalaista tuottajaa, jotka eivät toimineet menettelyssä yhteistyössä, mutta kauppatilastojen mukaan niiden vienti EU:hun on merkityksetöntä.
(91)
Kun otetaan huomioon Ukrainan merkityksetön vienti unioniin, todennäköinen vientihinta määritettiin Interpipen muihin kolmansiin maihin suuntautuvan myynnin hintojen perusteella, kuten johdanto-osan 17 kappaleessa kuvattiin.
2. Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
2.1 Normaaliarvon määritys
(92)
Komissio tutki ensin, oliko ainoan yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan eli Interpipen kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä edustava perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kotimarkkinamyynti on edustavaa, jos samankaltaisen tuotteen riippumattomille asiakkaille tapahtuvan kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä on vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisvientimäärästä muihin kolmansiin maihin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tämän pohjalta Interpipen samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa.
(93)
Tämän jälkeen komissio yksilöi ne kotimarkkinoilla myydyt tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin Interpipen vientiin myymät tuotelajit tai niihin verrattavissa.
(94)
Tämän jälkeen komissio tutki kunkin tuotelajin, joka on samanlainen kuin vientiin myyty tuotelaji tai siihen verrattavissa, osalta sen, oliko Interpipen kotimarkkinamyynti edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tuotelajin kotimarkkinamyynti on edustavaa, jos kyseisen tuotelajin kotimarkkinamyynnin kokonaismäärä riippumattomille asiakkaille tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana on vähintään 5 prosenttia samanlaisen tai siihen verrattavissa olevan tuotelajin kokonaisvientimäärästä. Komissio totesi, että useimpien tuotelajien kotimarkkinamyynti oli edustavaa.
(95)
Seuraavaksi komissio määritteli kunkin tuotelajin osalta kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille suunnatun kannattavan myynnin osuuden tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, jotta se voisi päättää, käytetäänkö tosiasiallista kotimarkkinoiden myyntiä normaaliarvon laskennassa perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(96)
Normaaliarvo perustuu kunkin tuotelajin tosiasialliseen kotimarkkinahintaan riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei, jos
a)
vähintään laskettuja tuotantokustannuksia vastaavalla nettomyyntihinnalla tapahtuneen tuotelajin myynnin määrä oli yli 80 prosenttia tämän tuotelajin kokonaismyyntimäärästä; sekä
b)
tämän tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta vastaa vähintään sen tuotannon yksikkökustannuksia.
(97)
Tässä tapauksessa normaaliarvo määritettiin kyseisen tuotelajin koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotetuksi keskiarvoksi tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.
(98)
Normaaliarvo on ainoastaan tuotelajien kannattavan kotimarkkinamyynnin tuotelajikohtainen tosiasiallinen kotimarkkinahinta tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, jos:
a)
tuotelajin kannattavan myynnin määrä on enintään 80 prosenttia tämän tuotelajin kokonaismyyntimäärästä; tai
b)
tämän tuotelajin painotettu keskimääräinen hinta on alle tuotannon yksikkökustannusten.
(99)
Kotimarkkinamyynnin analyysistä ilmeni, että normaaliarvo laskettiin tuotelajista riippuen joko koko kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana tai pelkästään kannattavan myynnin painotettuna keskiarvona.
(100)
Jos samankaltaisen tuotteen tuotelajia ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä tai jos tuotelajia ei myyty edustavassa määrin kotimarkkinoilla, komissio muodosti laskennallisen normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.
(101)
Normaaliarvo muodostettiin lisäämällä seuraavat osatekijät Interpipen samankaltaisen tuotteen tuotantokustannuksiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana:
-
myynti-, yleis- ja hallintokustannukset, jotka aiheutuivat Interpipelle samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana; sekä
-
Interpipen saama voitto samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.
2.2 Todennäköisen vientihinnan määrittäminen
(102)
Koska Ukrainasta ei viety merkittäviä määriä unioniin, todennäköinen vientihinta määritettiin Interpipen muihin kolmansiin maihin harjoittamasta - huomattavasta - myynnistä perimien hintojen perusteella, kuten johdanto-osan 17 kappaleessa kuvattiin.
(103)
Interpipen koko myynti oli tapahtunut suoraan etuyhteydettömille asiakkaille kolmansissa maissa. Myyntihinta määritettiin näin ollen riippumattomien asiakkaiden maksamien tai niiden maksettaviksi tulevien hintojen perusteella.
2.3 Vertailu
(104)
Normaaliarvoa ja todennäköistä vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Tasapuolisen vertailun varmistamiseksi hintojen vertailukelpoisuuteen vaikuttavat eroavuudet otettiin huomioon perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(105)
Oikaisuja tehtiin kuljetuskustannusten ja luotosta aiheutuneiden kustannusten erojen huomioon ottamiseksi, jos se oli tarpeen.
2.4 Todennäköinen polkumyynti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
(106)
Edellä esitetyn perusteella perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi todennäköiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 16 prosenttia.
(107)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että komissio oli todennut polkumyynnin jatkumisen Ukrainan osalta 16 prosentin tasolla. Tämä väite on kuitenkin perusteeton, sillä se näyttää perustuvan väärinkäsitykseen. Kuten johdanto-osan 17 kappaleessa mainittiin, kaikki maat, Ukraina mukaan luettuna, veivät vain vähäisiä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Kyseisten määrien pohjalta ei näin ollen voida tehdä mitään kohtuullisia päätelmiä, eikä Ukrainan osalta todettu polkumyynnin jatkumista. Tämän vuoksi väite hylättiin.
3. Viennin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumottaisiin
Vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti
(108)
Komissio totesi aiemmassa tutkimuksessa, että Ukrainan tuotantokapasiteetti ylittää 400 000 tonnia vuodessa. Kyseisen tutkimuksen jälkeen kaksi tiedossa olleista tuottajista kuitenkin lopetti hitsattujen putkien tuotantonsa; kyseessä olivat Lugansk Tube Plant ja Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant, yksi Interpipe-konserniin kuuluneista laitoksista. Koska tuotantokapasiteetin ei ole Ukrainassa vahvistettu lisääntyneen tämän jälkeen, nykyinen kapasiteetti on huomattavasti alhaisempi kuin aiemman tutkimuksen aikana.
(109)
Johdanto-osan 108 kappaleessa tarkoitetun kapasiteetin käyttöasteen osalta voidaan todeta, että Interpipe on osoittanut toimineensa lähes täydellä kapasiteetilla tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, kun laitoksen tekniset rajoitukset otetaan huomioon.
(110)
Toinen tärkeä näkökohta on Ukrainan laitosten maantieteellinen sijainti. Useimmat niistä sijaitsevat Ukrainan itäosassa, joten nykyinen turvallisuustilanne maan kyseisessä osassa vaikuttaa niihin joko suoraan tai välillisesti. Tästä syystä on epävarmaa, missä määrin nämä yritykset voivat hyödyntää täysimääräisesti tuotantokapasiteettiaan.
(111)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että merkittävä osa Ukrainan tuotannosta sijaitsee nykyisestä turvallisuustilanteesta kärsivän alueen ulkopuolella. Olisi kuitenkin huomattava, että turvallisuustilanne vaikuttaa välillisesti myös kyseisen alueen ulkopuolella sijaitseviin yrityksiin esimerkiksi raaka-aineiden heikon saatavuuden kautta. Näin ollen pääteltiin, että nykyinen turvallisuustilanne vaikuttaa joko suoraan tai välillisesti suurimpaan osaan Ukrainan laitoksista. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(112)
Kun otetaan lisäksi huomioon Ukrainan tilanne tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen, rakennusalan yritysten voidaan olettaa ottavan vastaan ylimääräisen kapasiteetin kotimarkkinoilla, kun turvallisuustilanne normalisoituu. Samankaltaista tuotetta käytetään myös rakentamiseen, esimerkiksi kannattamiseen, aidoittamiseen, suojaamistarkoitukseen ja rakennustelineisiin.
(113)
Koska tuotantokapasiteetti on vähentynyt ja kotimaisen kysynnän odotetaan kasvavan, päätelmänä on, että käyttämätöntä kapasiteettia kaikkiin muihin maihin suuntautuvaa vientiä varten on rajallisesti.
(114)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että Ukrainassa on huomattavasti käyttämätöntä kapasiteettia. Tosiasiallinen näyttö ei kuitenkaan tukenut näitä väitteitä, ja näin ollen ne hylättiin.
(115)
Asianomaiset osapuolet väittivät lisäksi, että Interpipe ilmoitti aikovansa merkittävästi lisätä vientiään EU:hun noin 60 prosentilla, mikä on ristiriidassa Ukrainan rajallista vientiin saatavilla olevaa käyttämätöntä kapasiteettia koskevan väitteen kanssa. Tätä väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä. Interpipen ilmoitus viittaa koko yritykseen eikä nimenomaisesti tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Vaikka ilmoituksella olisikin merkitystä tarkasteltavana olevan tuotteen kannalta, noin 60 prosentin suuruinen merkittävä kasvu kasvattaisi sen markkinaosuutta EU:ssa vain noin 0,5 prosentilla, mitä pidetään edelleen mitättömänä. Tämä väite ei tämän vuoksi ole ristiriidassa sen päätelmän kanssa, että muihin maihin suuntautuvaan vientiin saatavilla oleva käyttämätön kapasiteetti on rajallinen.
(116)
Samat asianomaiset osapuolet väittivät, ettei käyttämätöntä kapasiteettia pitäisi käyttää osatekijänä polkumyyntianalyysissa, koska kapasiteetin käyttöastetta ei pidetä merkityksellisenä vahingon indikaattorina vahinkoanalyysissa, kuten johdanto-osan 139 kappaleessa todetaan.
(117)
Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Näillä kahdella arvioinnilla on eri tarkoitus. Vahinkoanalyysissa arvioidaan, voidaanko alhaista kapasiteetin käyttöastetta pitää merkkinä unionin tuotannon kärsimästä vahingosta, mutta näin ei välttämättä ole asian laita, kun käyttämätöntä kapasiteettia voidaan käyttää muiden tuotteiden tuotantoon. Polkumyyntianalyysissa keskitytään käyttämättömään kapasiteettiin itseensä eli käyttämättömään kapasiteettiin, jota ei käytetä minkään tuotteiden tuotantoon ja joka on näin ollen helposti saatavilla tarkasteltavana olevan tuotteen tuottamiseksi.
4. Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(118)
Ukrainassa saatavilla oleva rajallinen käyttämätön kapasiteetti ja rajallinen riski polkumyyntihinnoin tapahtuvan viennin uudelleensuuntaamisesta johtavat päätelmään, jonka mukaan ei ole olemassa riskiä tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyyntihinnoin Ukrainasta tapahtuvan viennin merkittävästä kasvusta, jos voimassa olevien toimenpiteiden annettaisiin päättyä. Sen vuoksi on epätodennäköistä, että Ukrainaan kohdistuvien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi polkumyynnin toistumiseen merkittävissä määrin perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan merkityksessä.
D. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(119)
Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana samankaltaista tuotetta valmisti noin 20 tuottajaa unionissa. Näiden tuottajien tuotannon (joka määritettiin yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella ja tarkastelupyynnössä esitettyjen tietojen perusteella muiden unionin tuottajien osalta) katsotaan siksi muodostavan unionin kokonaistuotannon. Kaikki nämä tuottajat muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan.
(120)
Kuten edellä johdanto-osan 11 kappaleessa todettiin, unionin tuottajien suuren määrän takia valittiin otos. Vahinkoindikaattorit määritettiin vahingon tarkastelua varten kahdella tasolla:
-
Makrotaloudelliset tekijät (tuotanto, kapasiteetti, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, keskimääräiset yksikköhinnat, polkumyyntimarginaalien suuruus sekä aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen) arvioitiin unionin tuotannonalan tasolla yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella ja muiden unionin tuottajien osalta tarkastelupyynnössä esitettyihin tietoihin pohjautuvan arvion perusteella.
-
Mikrotaloudelliset tekijät (varastot, palkat, kannattavuus, investointien tuotto, kassavirta, pääoman saanti ja investoinnit) tutkittiin otokseen valittujen unionin tuottajien osalta kyseisiltä tuottajilta saatujen tietojen perusteella.
E. TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA
1. Unionin kulutus
(121)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoille suunnatun oman tuotannon myyntimäärän ja Eurostatin tilastoista saatujen unionin markkinoille tuotuja määriä koskevien tietojen perusteella.
(122)
Kulutus väheni EU:ssa tarkastelujaksolla 28 prosenttia. Se laski 6 prosenttia vuonna 2011, 8 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vielä 10 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Laskusuuntaus selittyy osittain tietynasteisella teknisellä korvaamisella, sillä vesiputkien osalta on suuntauksena korvata teräsputket vaihtoehtoisilla tuotteilla, kuten kuparilla, muovilla tai ruostumattomalla teräksellä.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
EU:n kokonaiskulutus (tonnia)
561 955
528 191
460 847
404 394
Indeksi (2010 = 100)
100
94
82
72
(123)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että EU:n kulutus on ilmoitettu huomattavan paljon liian vähäiseksi. Nämä osapuolet eivät kuitenkaan toimittaneet mitään luotettavaa näyttöä väitteensä tueksi, eikä sitä voida näin ollen hyväksyä.
2. Tuonti Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä
(124)
Koska tutkimuksessa todettiin, että polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen ei ole Ukrainan kohdalla todennäköistä (ks. johdanto-osan 17 ja 118 kappale), kyseisestä maasta lähtöisin olevaa vähäistä tuontia ei ole tarkasteltu yhdessä muista asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin kanssa jäljempänä esitetyssä analyysissa.
(125)
Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä tulevan kumuloituvan tuonnin arvioimiseksi kunkin kolmen maan tilannetta tarkasteltiin perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa esitettyjen edellytysten perusteella.
(126)
Määrien ja polkumyyntimarginaalien osalta ja ottaen huomioon tuonnin vähäisyyden tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana komissio teki ennakoivan analyysin todennäköisistä vientimääristä ja polkumyyntimarginaaleista maittain, jos toimenpiteet kumottaisiin. Siinä kävi ilmi, että määrät todennäköisesti kasvaisivat suuremmiksi kuin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla eivätkä varmasti jäisi vähäpätöisiksi, jos toimenpiteet kumottaisiin (ks. johdanto-osan 33, 56 ja 80 kappale). Komissio totesi myös, että todennäköiset polkumyyntimarginaalit olisivat merkittävät, jos toimenpiteet kumottaisiin (ks. johdanto-osan 30, 53 ja 78 kappale).
(127)
Kun kyse on keskimääräisestä tuontihinnasta, vähäisiä tuonnin määriä ei voida käyttää lopullisten päätelmien tekemiseksi.
(128)
Tutkimus kuitenkin osoitti myös, että asiaankuuluvien toimijoiden väliset kilpailuedellytykset olivat samanlaiset. Tutkimuksessa kävi ilmi, että Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä tuotu tarkasteltavana oleva tuote ja unionin tuotannonalan tuottama ja myymä samankaltainen tuote olivat samanlaisia kaikilta oleellisilta fyysisiltä ja teknisiltä ominaisuuksiltaan.
(129)
Edellä esitetyn perusteella perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyivät Valko-Venäjän, Kiinan ja Venäjän osalta. Tämän vuoksi näistä kolmesta maasta tulevaa tuontia tutkittiin kumulatiivisesti.
a) Määrä
(130)
Tarkasteltavana olevan tuotteen Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä unioniin suuntautuvan tuonnin määrä väheni 60 prosenttia noin 7 000 tonnista vuonna 2010 noin 2 900 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Se kasvoi 31 prosenttia vuonna 2011, laski 62 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vielä 28 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Valko-Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrä
25
55
0,1
-
Indeksi (2010 = 100)
100
222
0
0
Valko-Venäjältä peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
0 %
0 %
0 %
0 %
Valko-Venäjältä peräisin olevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
677
1 246
600
-
Indeksi (2010 = 100)
100
184
89
-
Kiinasta peräisin olevan tuonnin määrä
712
375
458
118
Indeksi (2010 = 100)
100
53
64
17
Kiinasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
0,1 %
0,1 %
0,1 %
0,0 %
Kiinasta peräisin olevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
636
1 052
1 347
2 102
Indeksi (2010 = 100)
100
165
212
330
Venäjältä peräisin olevan tuonnin määrä
6 396
8 937
4 440
2 790
Indeksi (2010 = 100)
100
140
69
44
Venäjältä peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
1,1 %
1,7 %
1,0 %
0,7 %
Venäjältä peräisin olevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
470
506
513
462
Indeksi (2010 = 100)
100
108
109
98
Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin määrä
7 133
9 367
4 898
2 908
Indeksi (2010 = 100)
100
131
69
41
Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
1,3 %
1,8 %
1,1 %
0,7 %
Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin hinta (euroa/tonni)
488
532
591
528
Indeksi (2010 = 100)
100
109
121
111
Lähde: Comext
b) Markkinaosuus
(131)
Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä peräisin olevien viejien markkinaosuus unionin markkinoilla laski 1,3 prosentista vuonna 2010 0,7 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Niiden markkinaosuus kasvoi vuoden 2010 1,3 prosentista 1,8 prosenttiin vuonna 2011, laski 1,1 prosenttiin vuonna 2012 ja edelleen 0,7 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
c) Hinnat
i) Hintojen kehitys
(132)
Vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen tuontihinta nousi 11 prosenttia 488 eurosta tonnilta vuonna 2010 528 euroon tonnilta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Hinnat nousivat 9 prosenttia vuonna 2011 ja 12 prosenttia vuonna 2012, ennen kuin ne laskivat 10 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
ii) Hinnan alittavuus
(133)
Koska tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin Kiinasta ja Venäjältä unioniin erittäin vähän tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, tämän myynnin pohjalta ei voida tehdä merkityksellisiä päätelmiä. Tämän vuoksi suoritettiin vertailu unionin tuotannonalan tuottaman ja myymän samankaltaisen tuotteen ja tutkimuksen kohteena olevan Valko-Venäjällä, Kiinassa ja Venäjällä tuotetun ja muualle maailmaan myydyn tuotteen hintojen välillä. Vertailu osoitti merkittävää hintojen alittavuutta.
3. Tuonti muista kolmansista maista
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Intiasta peräisin olevan tuonnin määrä
25 720
48 704
58 619
53 007
Intiasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
4,6 %
9,2 %
12,7 %
13,1 %
Turkista peräisin olevan tuonnin määrä
83 654
83 753
98 742
69 757
Turkista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
14,9 %
15,9 %
21,4 %
17,2 %
Ukrainasta peräisin olevan tuonnin määrä
956
573
944
1 147
Ukrainasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
0,2 %
0,1 %
0,2 %
0,3 %
Muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin määrä
34 948
42 714
38 518
30 374
Muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus
6,2 %
8,1 %
8,4 %
7,5 %
(134)
Intiasta ja Turkista peräisin oleva tuonti kasvoi tarkastelujaksolla. Ukrainasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus pysyi hyvin alhaisella tasolla. Muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus säilyi melko vakaana tarkastelujakson aikana.
(135)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että Intian ja Turkin kasvanut markkinaosuus on lähes kokonaan kattanut unionin tuotannonalan 12 prosentin suuruisen markkinaosuuden menetyksen ja että edullisin hinnoin Intiasta ja Turkista tuleva tuonti on todennäköisesti unionin tuotannonalan heikon tilanteen pääsyy. Tältä osin olisi syytä korostaa, että tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää, johtaisiko niiden kolmen maan, joiden osalta polkumyynnin toistumisen todennäköisyys on vahvistettu, osalta voimassa olevien toimenpiteiden kumoaminen todennäköisesti unionin tuotannonalan kärsimän vahingon toistumiseen. Tutkimuksen aikana vahvistui, että Valko-Venäjältä, Kiinasta ja Venäjältä muualle maailmaan suuntautuvassa tuotteiden myynnissä esiintyi merkittävää hintojen alittavuutta. Jos toimenpiteet kumottaisiin, polkumyynti näistä maista EU:hun todennäköisesti toistuisi, minkä seurauksena on todennäköisesti EU:n tuotannonalan kärsimän vahingon todennäköinen kasvu. Turkista ja Intiasta tulevan tuonnin mahdollinen kasvu tarkastelujaksolla ei vaikuta tähän polkumyynnin ja vahingon toistumisen todennäköisyyttä koskevaan arviointiin.
4. Unionin tuotannonalan tilanne
(136)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
4.1 Makrotaloudelliset tekijät
a) Tuotanto
(137)
Unionin tuotannonalan tuotanto väheni tarkastelujakson aikana 37 prosenttia vuonna 2010 vallinneelta noin 437 000 tonnin tasolta. Se väheni 14 prosenttia vuonna 2011 ja 19 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vielä 4 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tuotannon vähentyminen liittyi kulutuksen vähentymiseen, mutta se oli selvempää Intiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin lisääntymisen vuoksi.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotanto (tonnia)
437 492
376 106
294 260
277 483
Indeksi (2010 = 100)
100
86
67
63
b) Kapasiteetti ja sen käyttöaste
(138)
Tuotantokapasiteetti oli yli 1 700 000 tonnia vuonna 2010 ja väheni 16 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vähentyminen johtui siitä, että eräät EU:n tuottajista ovat vähentäneet päivittäisten työvuorojen määrää.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
1 761 677
1 621 386
1 318 459
1 485 339
Indeksi (2010 = 100)
100
92
75
84
Kapasiteetin käyttöaste
25 %
23 %
22 %
19 %
Indeksi (2010 = 100)
100
93
90
75
Lähde: Tutkimus
(139)
Kapasiteetin käyttöaste oli 25 prosenttia vuonna 2010. Se laski 23 prosenttiin vuonna 2011, 22 prosenttiin vuonna 2012 ja edelleen 19 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Alhainen kapasiteetin käyttöaste johtuu pääasiassa siitä, että tämän tutkimuksen alaan kuulumattomia tuotteita (pääasiassa putkipalkkeja) voidaan valmistaa samoilla tuotantolaitteilla kuin hitsattuja putkia. Kapasiteetin käyttöaste ei näin ollen välttämättä ole merkityksellinen vahingon indikaattori kyseisen tuotannonalan kannalta.
c) Myyntimäärä
(140)
Unionin tuotannonalan oman tuotannon myynti etuyhteydettömille asiakkaille EU:ssa väheni 16 prosenttia vuonna 2011, 21 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vielä 3 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana myynti väheni noin 40 prosenttia. Tämä johtui kulutuksen vähentymisestä ja Intiasta ja Turkista peräisin olevan tuonnin kasvusta.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
EU-myynti etuyhteydettömille asiakkaille (tonnia)
409 544
343 080
259 127
247 201
Indeksi (2010 = 100)
100
84
63
60
Lähde: Tutkimus
d) Markkinaosuus
(141)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus oli 73 prosenttia vuonna 2010. Se pieneni 65 prosenttiin vuonna 2011 ja edelleen 56 prosenttiin vuonna 2012, kunnes se kasvoi 61 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni tarkastelujaksolla 12 prosenttiyksikköä.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan markkinaosuus
73 %
65 %
56 %
61 %
Indeksi (2010 = 100)
100
89
77
84
Lähde: Tutkimus
e) Kasvu
(142)
Vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun unionin kulutus väheni 28 prosenttia, myynnin määrä etuyhteydettömille asiakkaille EU:ssa väheni 40 prosenttia. Tämä johti siihen, että unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 12 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Näin ollen unionin tuotannonala ei kasvanut ollenkaan tarkastelujakson aikana.
f) Työllisyys
(143)
Unionin tuotannonalan työntekijöiden määrä väheni 13 prosenttia vuonna 2011, 27 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vielä 3 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan unionin tuotannonalan työllisyys väheni 43 prosenttia tarkastelujakson aikana eli yli 1 600 henkilöstä alle 1 000 henkilöön.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Työllisyys (henkilöä)
1 655
1 446
991
939
Indeksi (2010 = 100)
100
87
60
57
Lähde: Tutkimus
g) Tuottavuus
(144)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus - ilmaistuna tuotantomääränä (tonnia) työntekijää kohti vuodessa - oli alun perin tasolla 264 tonnia työntekijää kohti, mistä se laski hieman eli 2 prosenttia vuonna 2011. Se kasvoi 14 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja pysyi vakaana tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonalan tuottavuus kasvoi kaiken kaikkiaan 12 prosenttia tarkastelujakson aikana.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuottavuus (tonnia työntekijää kohti)
264
260
297
296
Indeksi (2010 = 100)
100
98
112
112
Lähde: Tutkimus
h) Myyntihintoihin vaikuttavat tekijät
(145)
Unionin tuotannonalan etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotteiden yksikköhinnat nousivat 5 prosenttia vuonna 2011 ja 1 prosenttiyksikön vuonna 2012 kunnes ne laskivat 4 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan kyseiset hinnat laskivat 2 prosenttia tarkastelujakson aikana 833 eurosta tonnilta 848 euroon tonnilta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Yksikköhinta EU:n markkinoilla (euroa/tonni)
833
871
881
848
Indeksi (2010 = 100)
100
105
106
102
Lähde: Tutkimus
i) Polkumyyntimarginaalin suuruus
(146)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että on todennäköistä, että polkumyynti toistuisi Valko-Venäjän, Kiinan ja Venäjän osalta merkittävillä marginaaleilla, joiden suuruutta ei voida pitää vähäpätöisenä.
(147)
Kuten edellä on todettu, komissio ei ole todennut polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen olevan todennäköistä Ukrainan osalta.
j) Toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(148)
Edellä selostettujen makrotaloudellisten indikaattoreiden perusteella tuotannonala on yhä erittäin haavoittuva ja riskialtis, vaikka polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä on osittain päästy toivottuun tulokseen eli onnistuttu poistamaan unionin tuottajien kärsimää vahinkoa. Tarkastelujaksolla tuotannon määrä väheni 37 prosenttia, myynnin määrä etuyhteydettömille asiakkaille EU:ssa väheni 40 prosenttia ja työllisyys väheni 43 prosenttia. Lisäksi unionin tuotannonalan osuus EU:n markkinoista laski 73 prosentista vuonna 2010 61 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Näin ollen unionin tuotannonalan ei voitu havaita varsinaisesti toipuneen aiemmasta polkumyynnistä, ja siksi sen katsotaan olevan edelleen erittäin altis unionin markkinoille polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vahingollisille vaikutuksille.
4.2 Mikrotaloudelliset tekijät
a) Varastot
(149)
Otokseen valittujen unionin tuottajien loppuvarastot pysyttelivät melkoisen vakaalla tasolla vuoteen 2011 asti. Ne kasvoivat 14 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vähenivät sen jälkeen 10 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Varastot olivat tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana siten 5 prosenttia korkeammalla tasolla kuin vuonna 2010.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
13 892
14 039
16 012
14 556
Indeksi (2010 = 100)
100
101
115
105
Lähde: Tutkimus
b) Palkat
(150)
Työvoimakustannukset laskivat tarkastelujaksolla 29 prosenttia. Ne laskivat 2 prosenttia vuonna 2011, 15 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vielä 12 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tarkastelujakson aikana tapahtunut kokonaislasku johtuu työvoiman vähenemisestä.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Vuotuiset työvoimakustannukset (euroa)
20 602 275
20 266 132
17 140 089
14 578 317
Indeksi (2010 = 100)
100
98
83
71
Lähde: Tutkimus
(151)
Työvoimakustannukset työntekijää kohti laskivat tarkastelujaksolla 25 prosenttia. Tämä on todennäköisesti väliaikainen tilanne, joka liittyi työntekijöiden merkittävän vähentymisen aiheuttamiin henkilöstönvähennyskustannuksiin.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
12 449
14 015
17 296
15 525
Indeksi (2010 = 100)
100
113
139
125
c) Kannattavuus ja investointien tuotto
(152)
Tarkastelujakson aikana otokseen valittujen unionin tuottajien EU:n markkinoilla harjoittaman myynnin kannattavuus - ilmaistuna prosentteina nettomyynnistä - parani yli 7 prosentin tappioista vuonna 2010 lähes 1 prosentin voittoon tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tarkemmin sanottuna otokseen valittujen unionin tuottajien tappiot pienenivät 7,3 prosentista vuonna 2010 5 prosenttiin vuonna 2011 ja 0,6 prosenttiin vuonna 2012, kunnes niiden myynti kääntyi hieman kannattavaksi (0,8 %) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
EU:n kannattavuus (% nettomyynnistä)
- 7,3 %
- 5,0 %
- 0,6 %
0,8 %
Indeksi (2010 = 100)
- 100
- 69
- 8
12
Investointien tuotto (voitto prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta)
- 19,2 %
- 11,8 %
0,5 %
4,3 %
Indeksi (2010 = 100)
- 100
- 62
3
22
Lähde: Tutkimus
(153)
Kannattavuuden parantuminen selittyy sillä, että myyntihinnat nousivat tarkastelujaksolla 2 prosenttia, kun taas tuotantokustannukset (ensisijaisesti kuumavalssatut kelat, joiden osuus on yli 60 prosenttia tuotantokustannuksista) laskivat 6 prosenttia saman jakson aikana ja vuotuiset työvoimakustannukset laskivat huomattavasti. Näin ollen otokseen valitut unionin tuottajat ovat voineet asteittain soveltaa kannattavia hintoja asiakkaisiinsa EU:n markkinoilla.
(154)
Investointien tuotto - ilmaistuna voittoprosenttina investointien nettokirjanpitoarvosta - noudatti suurin piirtein kannattavuuden kehitystä. Se parani 19,2 prosentin suuruisista tappioista vuonna 2010 11,8 prosentin suuruisiin tappioihin vuonna 2011 ja 0,5 prosentin suuruiseen voittoon vuonna 2012 ja 4,3 prosentin suuruiseen voittoon tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) Kassavirta ja pääoman saanti
(155)
Operatiiviseen toimintaan perustuva nettokassavirta oli noin - 44 miljoonaa euroa vuonna 2010. Se kasvoi noin - 7 miljoonaan euroon vuonna 2011, lähes 17 miljoonaan euroon vuonna 2012 ja edelleen noin 20 miljoonaan euroon tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Yksikään otokseen valituista unionin tuottajista ei ilmoittanut, että niillä olisi vaikeuksia saada pääomaa. Tilanteen paranemisen voidaan katsoa johtuvan tuotantokustannusten ja työvoimakustannusten vähentymisestä ja hintojen hienoisesta noususta.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kassavirta (omien ja vähittäismyyjien tuotemerkkien osalta) (euroa)
- 44 322 891
- 7 033 547
16 927 597
20 202 074
Indeksi (2010 = 100)
- 100
- 16
38
46
Lähde: Tutkimus
e) Investoinnit
(156)
Otokseen valittujen unionin tuottajien vuotuiset investoinnit samankaltaisen tuotteen tuotantoon vähenivät 34 prosenttia vuonna 2011, kasvoivat 90 prosenttiyksikköä vuonna 2012 ja vähenivät vielä 59 prosenttiyksikköä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Investoinnit vähenivät tarkastelujaksolla 3 prosenttia; investoinnit oli tarkoitettu olemassa olevan laitteiston kunnossapitoon ja uusimiseen, ei kapasiteetin lisäämiseen.
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Nettoinvestoinnit (euroa)
1 149 094
757 750
1 789 210
1 111 661
Indeksi (2010 = 100)
100
66
156
97
Lähde: Tutkimus
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(157)
Useat indikaattorit, erityisesti taloudelliset indikaattorit, paranivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Kannattavuus parani yli 7 prosentin tappioista 0,8 prosentin voittoon, mikä kuitenkin edelleen alittaa aiemmassa tutkimuksessa esitetyn 5 prosentin tavoitevoiton. Investointien tuotto parani yli 19 prosentin tappioista yli 4 prosentin voittoon ja kassavirta parani - 44 miljoonasta eurosta 20 miljoonaan euroon. Nämä seikat viittaavat siihen, että tuotannonala pystyi jossain määrin kohentamaan asemiaan.
(158)
Toisaalta jotkin indikaattorit kehittyivät kielteiseen suuntaan vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Tuotannon määrä laski 37 prosenttia, kapasiteetin käyttöaste laski 25 prosenttia, myynnin määrä etuyhteydettömille asiakkaille EU:ssa laski 40 prosenttia, unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 12 prosenttiyksikköä ja työllisyys väheni 43 prosenttia.
(159)
Polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä on osittain päästy niille asetettuun tavoitteeseen eli poistettu joiltakin osin unionin tuotannonalan kärsimä vahinko, joka johtui asianomaisista maista peräisin olevasta polkumyynnistä. Unionin tuotannonalasta on jälleen tullut hieman kannattavaa, mutta tämä on tapahtunut sen unionin markkinoilla vallitsevan markkinaosuuden kustannuksella. Unionin tuotannonala on kyennyt parantamaan rahoitustilannettaan panemalla etusijalle määrän sijaan hinnan. Tämän vuoksi on selvää, että unionin tuotannonala ei ole vielä kokonaan toipunut aiemman polkumyynnin vaikutuksista, ja sen tilanne on edelleen vaikea ja näin ollen erittäin haavoittuva, jos polkumyynnillä tapahtunut tuonti toistuisi.
(160)
Vaikka unionin tuotannonalan epävarmaa tilannetta pidettiin merkittävänä vahinkona, tämän ei voida katsoa johtuvan asianomaisista maista peräisin olevasta tuonnista. Asianomaisten kolmen maan (Ukrainan osalta tutkimuksessa todettiin, että polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen ei ole todennäköistä) yhteenlaskettu markkinaosuus on alle 1 prosenttia EU:n markkinoilla. Koska asianomaisista maista ei ole ollut hintapainetta, unionin tuotannonala on pystynyt pitämään hinnat tasolla, joka on riittävä, jotta toiminta olisi kannattavaa, joskin huomattavasti alle tavoitevoiton.
F. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Tuonti Kiinasta, Valko-Venäjältä ja Venäjältä
(161)
Edellä kuvailtujen suuntausten perusteella vaikuttaa siltä, että polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä on osittain päästy toivottuun tulokseen eli onnistuttu poistamaan unionin tuottajien kärsimää vahinkoa. Kuten useiden vahinkoindikaattoreiden negatiivinen kehitys toisaalta osoittaa, tuotannonala on yhä erittäin riskialtis.
(162)
Kunkin kolmen asianomaisen maan viejillä on käyttämätöntä tuotantokapasiteettia, joka mahdollistaa viennin erittäin nopean lisäyksen, kuten edellä todettiin. Koska EU:n markkinoiden hinnat ovat eräitä kolmansien maiden markkinoita houkuttelevammat, on todennäköistä, että merkittävä osa nykyisellään kyseisiin maihin suuntautuvasta viennistä ohjattaisiin EU:n markkinoille, mikäli polkumyyntitoimenpiteiden annettaisiin raueta. Tämän polkumyynnillä tapahtuvan ja unionin tuotannonalan hinnat alittavan tuonnin kasvu todennäköisesti lisää hintapainetta unionin markkinoilla, mikä pahentaa unionin tuotannonalan jo ennestään heikkoa tilannetta. Tällainen nopea kehitys oli jo havaittavissa aiemmassa tutkimuksessa, kun kyseisten kolmen maan tuonnin markkinaosuus EU:n tuonnista kolminkertaistui vain kolmessa ja puolessa vuodessa: vuoden 2004 6,2 prosentista 18,7 prosenttiin tutkimusajanjaksolla (1 päivän heinäkuuta 2006 ja 30 päivän kesäkuuta 2007 välisenä aikana). Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä ovat siis jo osoittaneet valmiutensa kasvattaa nopeasti vientiään unioniin.
(163)
Edellä mainitun perusteella voidaan näin ollen päätellä, että vahingon toistuminen on todennäköistä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.
2. Tuonti Ukrainasta
(164)
Kun otetaan huomioon päätelmä, jonka mukaan Ukrainasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin jatkuminen tai toistuminen on epätodennäköistä, tässä ei ole tarpeen enää analysoida vahingon toistumisen todennäköisyyttä.
G. UNIONIN ETU
(165)
Komissio tutki perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti, olisiko nykyisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassa pitäminen kokonaisuutena katsoen unionin edun vastaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat. Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa perusasetuksen 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
1. Unionin tuotannonalan etu
(166)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan tilanne on edelleen erittäin vaikea. Polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä on osittain päästy niille asetettuun tavoitteeseen eli poistettu joiltakin osin unionin tuotannonalan kärsimä vahinko, joka johtui asianomaisista maista peräisin olevasta polkumyynnistä. Unionin tuotannonalasta on jälleen tullut hieman kannattavaa, mutta tämä on tapahtunut sen unionin markkinoilla vallitsevan markkinaosuuden kustannuksella. Unionin tuotannonala on voimassa olevien toimenpiteiden ansiosta kyennyt parantamaan rahoitustilannettaan panemalla etusijalle määrän sijaan hinnan. Toimenpiteiden päättäminen lisäisi hintapaineita unionin markkinoilla ja johtaisi uudelleen tappioihin. Sen vuoksi on unionin tuotannonalan edun mukaista pitää toimenpiteet voimassa.
2. Tuojien ja käyttäjien etu
(167)
Komissio otti yhteyttä yli 100 etuyhteydettömään tuojaan ja käyttäjään unionissa saadakseen ne toimimaan yhteistyössä, mutta niistä yksikään ei vastannut. Tämä voidaan selittää kunkin asianomaisen maan erittäin pienillä vientimäärillä unionin markkinoille. Mikään ei kuitenkaan viittaa siihen, että tuojat tai käyttäjät kärsisivät suhteettomasti, jos toimenpiteitä jatkettaisiin.
(168)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan näin ollen, että toimenpiteiden jatkaminen ei todennäköisesti vaikuta huomattavalla tavalla unionin tuojien ja käyttäjien tilanteeseen.
3. Toimitusvaikeudet ja kilpailu EU:n markkinoilla
(169)
EU:n kulutus laski 28 prosenttia tarkastelujakson aikana nousten noin 400 000 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonalan kapasiteetti on tarkastelujaksolla ollut jatkuvasti suurempi kuin EU:n kysyntä: tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kapasiteetin taso oli lähes 1 500 000 tonnia. EU:n tuottajien välillä on riittävästi kilpailua. Lisäksi unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste oli vain 19 prosenttia tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, koska se tuottaa erilaisia tuotteita (tarkasteltavana olevaa tuotetta ja muita tuotteita, kuten putkipalkkeja) samoilla tuotantolaitteilla. Unionin tuotannonalalla on sen vuoksi kysynnän lisääntyessä käyttämätöntä kapasiteettia lisätä tuotantoaan muuttamalla tuotevalikoimaansa. Osa kysynnästä voidaan tyydyttää myös tuonnilla muista kolmansista maista, joihin ei kohdisteta toimenpiteitä, kuten Intiasta ja Turkista.
(170)
Edellä mainitun perusteella ei voida päätellä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden pitäminen voimassa johtaisi pulaan tuotteesta EU:n markkinoilla tai rajoittaisi kilpailua EU:n markkinoilla.
4. Unionin etua koskevat päätelmät
(171)
Edellä mainitun perusteella vaikuttaa siltä, että toimenpiteiden jatkamisella olisi vain vähäisiä kielteisiä vaikutuksia eivätkä ne olisi suhteettomia toimenpiteiden jatkamisesta unionin tuotannonalalle koituvaan hyötyyn verrattuna.
H. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(172)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiottiin suositella. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Toimitetut tiedot ja huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon aina, kun se oli perusteltua.
(173)
Edellä selostetun perusteella ja perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti voidaan todeta, että tiettyjen Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä peräisin olevien raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettujen hitsattujen putkien tuontiin sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet olisi pidettävä voimassa. Nämä toimenpiteet ovat eri määräisiä arvotulleja.
(174)
Toimenpiteet olisi Ukrainan osalta kumottava ja menettely päätettävä, koska tultiin siihen tulokseen, että polkumyynnin jatkuminen tai toistuminen ei ole todennäköistä (ks. johdanto-osan 17 ja 118 kappale).
(175)
Tässä asetuksessa määriteltyjä yksilöllisiä polkumyyntitulleja sovelletaan ainoastaan näiden yritysten eli erikseen mainittujen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yrityksen (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina) nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(176)
Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamista, jos se muuttaa myöhemmin nimeään. Pyyntö on osoitettava komissiolle (5). Pyynnön on sisällettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot, joiden perusteella voidaan osoittaa, että muutos ei vaikuta yrityksen oikeuteen hyötyä siihen sovellettavasta tullista. Jos yrityksen nimenmuutos ei vaikuta tähän oikeuteen, nimenmuutosta koskeva ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(177)
Tämä asetus on perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukainen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Valko-Venäjältä, Kiinan kansantasavallasta ja Venäjältä peräisin olevia, tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7306 30 41, ex 7306 30 49, ex 7306 30 72 ja ex 7306 30 77 (Taric-koodit 7306304120, 7306304920, 7306307280 ja 7306307780) kuuluvia, poikkileikkaukseltaan ympyrän muotoisia raudasta tai seostamattomasta teräksestä valmistettuja hitsattuja putkia, joiden ulkoläpimitta on enintään 168,3 millimetriä, lukuun ottamatta putkia, jollaisia käytetään öljy- ja kaasuputkijohdoissa tai öljyn tai kaasun porauksessa, tarkkuusputkia ja putkia, joissa on liitos- tai muita osia ja jotka soveltuvat kaasujen ja nesteiden johtamiseen ja joita käytetään siviili-ilma-aluksissa.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Maa
Yritys
Polkumyyntitulli
Taric-lisäkoodi
Kiinan kansantasavalta
Kaikki yritykset
90,6 %
-
Venäjä
TMK Group (Seversky Pipe Plant Open Joint Stock Company ja Joint Stock Company Taganrog Metallurgical Works)
16,8 %
A892
OMK Group (Open Joint Stock Company Vyksa Steel Works ja Joint Stock Company Almetjvesk Pipe Plant)
10,1 %
A893
Kaikki muut yritykset
20,5 %
A999
Valko-Venäjä
Kaikki yritykset
38,1 %
-
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Päätetään Ukrainasta peräisin olevan 1 artiklan 1 kohdassa mainitun tuotteen tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 26 päivänä tammikuuta 2015.