RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING
af 21. maj 2013
som forkaster forslag til Rådets gennemførelsesforordning om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Taiwan og Thailand efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009, og om afslutning af udløbsundersøgelsen vedrørende importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indonesien og Malaysia, for så vidt som at forslaget indfører en endelig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Taiwan og Thailand
(2013/226/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 2,
under henvisning til forslag fremsat af Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Antidumpingforanstaltninger over for importen af polyethylenterephthalat (PET) med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand har været i kraft siden 2000 og er blevet fornyet i 2007. Parallelt hermed har udligningsforanstaltninger vedrørende PET fra Indien været gældende siden 2000, og der er også blevet indført handelsbeskyttelsesforanstaltninger over for importen fra Kina, Iran, Pakistan og De Forenede Arabiske Emirater.
(2)
Udløbsundersøgelsen af disse antidumpingforanstaltninger blev indledt den 24. februar 2012. En udløbsundersøgelse af udligningsfristerne over for importen af PET fra Indien blev også indledt den 24. februar 2012. Rådet har accepteret Kommissionens forslag om at opretholde disse udligningsforanstaltninger.
(3)
I henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (grundforordningen om antidumping) bortfalder foranstaltningerne efter en periode, medmindre bortfaldet af en foranstaltning sandsynligvis vil medføre, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade. Det hedder også i artikel 11, stk. 2, at sandsynligheden for fortsat dumping kan fremgå af beviser:
a)
for, at der fortsat finder dumping sted og forvoldes skade, eller
b)
at når de skadelige virkninger er afhjulpet, skyldes det helt eller delvis, at der foreligger foranstaltninger, eller
c)
at omstændighederne for eksportørerne eller markedsvilkårene har en sådan karakter, at de giver anledning til at formode, at der vil finde yderligere skadevoldende dumping sted.
Endelig hedder det i artikel 11, stk. 2, at der skal drages konklusioner under behørig hensyntagen til alle relevante og behørigt dokumenterede beviser, der fremlægges vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningernes bortfald indebærer sandsynlighed for, at der fortsat eller igen vil finde dumping sted med deraf følgende skade.
(4)
Rådet er enigt i, at der ikke er sandsynlighed for, at de indonesiske eller malaysiske eksporterende producenter vil genoptage eksporten i skadevoldende mængder til dumpingpriser til EU-markedet på kort til mellemlang sigt, hvis foranstaltningerne ophæves.
(5)
Rådet anser det imidlertid ikke for dokumenteret, at fjernelsen af antidumpingforanstaltninger over for Indien, Taiwan og Thailand sandsynligvis vil føre til fortsat eller fornyet skadevoldende dumping. Det konkluderer desuden, at genindførelsen af foranstaltninger klart vil være i strid med Unionens overordnede interesser.
(6)
Rådet finder, at 13 år i dette tilfælde har givet den europæiske industri tilstrækkelig tid til at tilpasse sig den globale konkurrence og opnå væsentlig bedring. Desuden vokser de vigtigste eksportmarkeder for PET, og den globale efterspørgsel efter PET-emballerede produkter vil sandsynligvis stige yderligere med genopretningen af verdensøkonomien.
(7)
Det er Rådets vurdering baseret på beviserne i forslaget, at EU's industri i øjeblikket ikke er forvoldt væsentlig skade.
(8)
Rådet har også undersøgt sandsynligheden for fornyet væsentlig skade, hvis foranstaltningerne ophæves. Rådets vurdering er, at dette sandsynligvis ikke vil være tilfældet. Produktiviteten er steget i den periode, som er omfattet af udløbsundersøgelsen. Industrien i EU sidder konsekvent på 70 % af EU's marked, og priser, rentabilitet, investeringsafkast og likviditetstal er blevet væsentligt forbedret. Tendenserne viser, at markedsudviklingen ikke kan betragtes som midlertidig.
(9)
Disse udviklingstendenser gør det muligt for EU-producenter at konkurrere med importen fra de pågældende lande, uden at det fører til fornyet væsentlig skade. Desuden er importpriserne steget betydeligt i den seneste årrække med et faldende pristryk til følge.
(10)
Importen fra de pågældende lande er ikke betragtelig hvad angår deres andel af EU-markedet (fortsat under 4 % i NUP) og i forhold til importen fra andre lande og EU-producenters salg. Ydermere er deres priser i overensstemmelse med EU-salgspriserne og priserne for den øvrige import. Endvidere har foranstaltningerne i henhold til de fremlagte data med hensyn til markedsandele været til større gavn for tredjelandsproducenter end for industrien i Unionen.
(11)
Både Taiwans og Thailands markedsandele ligger tæt på nul. I betragtning af de små mængder vil der sandsynligvis være en stor fejlmargin forbundet med påstandene om dumping.
(12)
Hvor der forekommer import, er importpriserne steget kraftigt. I den betragtede periode steg de indiske priser med 29 %, de taiwanesiske priser med 27 % og de thailandske priser med 32 %. Desuden blev der i ingen af de tre tilfælde konstateret prisunderbud. Rådets vurdering er, at der ikke er nogen begrundelse for at konkludere, at denne import forvolder skade. Rådet anser det heller ikke for påvist, at der sandsynligvis vil forekomme skadevoldende dumping i forbindelse med importen fra de pågældende lande, når foranstaltningerne bortfalder.
(13)
Selv om der er en vis overkapacitet i de pågældende lande, er Rådet ikke overbevist om, at denne uudnyttede kapacitet vil blive rettet mod EU. Der er stigende efterspørgsel på de fleste større markeder.
(14)
Prisniveauet i EU sammenlignet med andre lande er højere end på andre større markeder, eftersom disse langvarige foranstaltninger er i kraft. Uden foranstaltningerne ville priserne udvise en tendens til normalisering jævnført med øvrige lande. Det er ikke sandsynligt, at handelsbeskyttelsesforanstaltninger i tredjelande blokerer for betydelig handel med EU, da disse lande ikke er verdens største forbrugere af PET. Det er ikke blevet oplyst, om der findes handelsbeskyttelsesforanstaltninger på andre større PET-markeder, f.eks. USA og Japan. Rådet mener derfor, at selv om der kunne være en stigning i importen efter disse foranstaltningers bortfald, vil denne stigning ikke være markant.
(15)
Rådet vurderer, at der ikke er blevet fremlagt nogen overbevisende dokumentation for en række faktorer, som synes relevante for enhver vurdering af, om fjernelsen af tolden vil føre til fornyet skadevoldende dumping. Blandt disse faktorer er:
a)
efterspørgselstendenser i tredjelande: I Taiwans tilfælde udgør tredjelandseksporten ca. 60 % af produktionskapaciteten, hvilket viser, at den fremtidige efterspørgselstendens i disse lande er relevant for vurderingen
b)
transportomkostninger og andre faktorer, som påvirker rentabiliteten: Hvis tredjelandes eksportmarkeder er tættere på eksportøren end EU-markedet - Østasien er et stort marked - vil dette påvirke transportomkostninger og derved eksportsalgets rentabilitet og således EU-markedets relative tiltrækningskraft.
(16)
Andre faktorer peger på, at fjernelsen af foranstaltninger sandsynligvis ikke fører til fornyet dumping, som forvolder industrien i EU væsentlig skade. Fortsatte antisubsidieforanstaltninger over for Indien og antidumpingforanstaltninger over for Kina og andre lande vil fortsat sikre industrien i Unionen en vis beskyttelse. Det tidligere mønster for handelen på dette marked viser også, at enhver forøgelse af eksporten fra Indien, Thailand og Taiwan delvist eller helt kunne erstatte importen fra tredjelande snarere end EU-produktionen.
(17)
Rådet finder det usandsynligt, at der igen vil blive forvoldt væsentlig skade, hvis foranstaltningerne bortfalder. Rådet finder derfor, at kriterierne for videreførelse af foranstaltningerne i henhold til artikel 11, stk. 2, i grundforordningen ikke er opfyldt.
(18)
Artikel 21, stk. 1, i grundforordningen fastlægger, at en afgørelse om, hvorvidt det af hensyn til Unionens interesser er påkrævet at gribe ind, skal træffes på grundlag af en vurdering af alle involverede parters interesser som helhed.
(19)
PET-priser fastlægges ved hjælp af en række faktorer, men det er klart, at antidumpingforanstaltninger har øget brugerindustriens omkostninger. Mange brugere er aftapningsvirksomheder og SMV'er, der opererer med stramme margener, og de er blevet alvorligt ramt af de høje PET-priser i de seneste år, fordi PET udgør en udslagsgivende andel af deres produktionsomkostninger. De høje omkostninger har haft størst indvirkning på mindre aftapningsvirksomheder, som ikke har kunnet vælte de forhøjede priser over på detailhandlere og slutbrugere på grund af en svag forhandlingsposition. Mange er kraftigt tabsgivende og har måttet sige farvel til et stort antal medarbejdere. Forslaget anerkender brugernes forværrede situation og det faktum, at PET-priserne er højere i EU end på andre større markeder. Rådet anser det imidlertid ikke for påvist, at de pågældende foranstaltninger ikke er en bidragende faktor til de relativt høje PET-priser i Unionen.
(20)
EU's PET-industri er nu meget koncentreret og i stigende grad vertikalt integreret. Den er rentabel og bør kunne være internationalt konkurrencedygtig.
(21)
Akkumuleringen af foranstaltninger kombineret med den øgede integration af PET-producenter og PET-emballagevirksomheder i EU skaber en situation, hvor der ikke er lige vilkår for uafhængige PET-emballagevirksomheder, som er underkastet de højeste PET-priser på verdensplan (i betragtning af den horisontale effekt på PET-priser), mens deres vigtigste konkurrenter i tredjelande har adgang til PET til lavere priser.
(22)
PET-brugere har meget begrænsede forsyningskilder uden for EU, eftersom foranstaltningerne også er i kraft over for import med oprindelse i andre tredjelande.
(23)
Rådet konkluderer, at det klart ikke er i Unionens interesse at forlænge foranstaltningerne, da omkostningerne for importører, brugere og forbrugere ikke står i forhold til fordelene for industrien i Unionen -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Taiwan og Thailand efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009, og om afslutning af udløbsundersøgelsen vedrørende importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indonesien og Malaysia, forkastes, for så vidt som at forslaget indfører en endelig antidumpingtold på importen af visse typer polyethylenterephthalat med oprindelse i Indien, Taiwan og Thailand
Artikel 2
Den fornyede undersøgelse vedrørende importen af polyethylenterephthalat med viskositetsindeks på 78 ml/g og derover ifølge ISO-standard 1628-5, som for øjeblikket tariferes under KN-kode 3907 60 20, og med oprindelse i Indien, Indonesien, Malaysia, Taiwan og Thailand afsluttes.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. maj 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
jolla hylätään ehdotus neuvoston täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tietynlaisen Intiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen sekä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelumenettelyn päättämisestä tietynlaisen Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnin osalta, siltä osin kuin ehdotuksella otettaisiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tietynlaisen Intiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa
(2013/226/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 2000 alkaen, ja ne on uusittu vuonna 2007. Niiden rinnalla Intiasta peräisin olevaan polyeteenitereftalaattiin sovellettavat tasoitustoimenpiteet ovat olleet käytössä vuodesta 2000, ja myös Kiinasta, Iranista, Pakistanista ja Yhdistyneistä arabiemiirikunnista peräisin olevan tuonnin osalta on käytössä kaupan suojatoimenpiteitä.
(2)
Kyseisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu pantiin vireille 24 päivänä helmikuuta 2012. Myös Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuontiin sovellettavien tasoitustoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu pantiin vireille 24 päivänä helmikuuta 2012. Neuvosto on hyväksynyt komission ehdotuksen näiden tasoitustoimenpiteiden säilyttämisestä.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (polkumyynnistä annettu perusasetus) 11 artiklan 2 kohdan mukaan toimenpiteiden voimassaolo päättyy tietyn jakson jälkeen, paitsi jos toimenpiteen voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja vahingon jatkumiseen tai toistumiseen. Kyseisen 11 artiklan 2 kohdassa todetaan myös, että toistumisen todennäköisyyttä voidaan tukea todisteilla
a)
polkumyynnin ja vahingon jatkumisesta; tai
b)
siitä, että vahingon poistuminen johtuu kokonaan tai osittain toimenpiteiden olemassaolosta; tai
c)
siitä, että viejien tilanne tai markkinaolosuhteet ovat sellaiset, että ne osoittavat uuden vahingollisen polkumyyntikäytännön todennäköisyyttä.
Lopuksi 11 artiklan 2 kohdassa todetaan, että päätelmissä otetaan huomioon kaikki olennaiset ja asianmukaisesti asiakirjoilla osoitetut todisteet, jotka liittyvät kysymykseen siitä, jatkuisivatko polkumyynti ja vahinko toimenpiteiden päättymisen vuoksi tai alkaisivatko ne uudelleen tästä syystä.
(4)
Neuvosto on yhtä mieltä siitä, että ei ole todennäköistä, että indonesialaiset tai malesialaiset vientiä harjoittavat tuottajat ryhtyisivät jälleen viemään vahinkoa aiheuttavia määriä polkumyyntihinnoin unionin markkinoille lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä, jos toimenpiteet kumotaan.
(5)
Neuvosto katsoo kuitenkin, ettei ole osoitettu, että Intiaan, Taiwaniin ja Thaimaahan kohdistuvien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden poistaminen todennäköisesti johtaisi vahingollisen polkumyyntikäytännön jatkumiseen tai aloittamiseen uudelleen. Neuvosto päättelee edelleen, että toimenpiteiden ottaminen uudelleen käyttöön olisi selvästi unionin yleisen edun vastaista.
(6)
Neuvosto katsoo, että 13 vuotta on tässä tapauksessa ollut riittävä aika, jotta Euroopan tuotannonala on voinut sopeutua maailmanlaajuiseen kilpailuun ja elpyä merkittävästi. Lisäksi polyeteenitereftalaatin tärkeimmät vientimarkkinat ovat kasvamassa ja polyeteenitereftalaattiin pakattujen tuotteiden maailmanlaajuinen kysyntä todennäköisesti lisääntyy edelleen maailmantalouden elpyessä.
(7)
Neuvosto arvioi ehdotukseen sisältyvien todisteiden perusteella, että EU:n tuotannonala ei nykyisellään kärsi merkittävää vahinkoa.
(8)
Neuvosto on tarkastellut myös sitä, olisiko merkittävän vahingon toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Neuvoston arvion mukaan tätä ei todennäköisesti tapahtuisi. Voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun kattamalla ajanjaksolla tuottavuus on kasvanut. EU:n tuotannonalan hallussa on pysyvästi yli 70 prosenttia EU:n markkinoista, ja hinnat, kannattavuus, investointien tuotto ja kassavirtaluvut ovat merkittävässä nousussa. Suuntaukset osoittavat, että markkinakehitystä ei voida pitää tilapäisenä.
(9)
Tämän kehityksen ansiosta EU:n tuottajat voivat kilpailla asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin kanssa ilman, että tämä johtaisi merkittävän vahingon toistumiseen. Lisäksi tuontihinnat ovat nousseet huomattavasti useiden viime vuosien aikana, ja näin ollen hintapaine on heikkenemässä.
(10)
Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus ei ole merkittävä EU:n markkinoilla (edelleen alle 4 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla) eikä suhteessa muista maista peräisin olevaan tuontiin ja EU:n tuottajien myyntiin. Lisäksi niiden hinnat ovat EU:n myyntihintojen ja muun tuonnin hintojen tasolla. Esitettyjen tietojen perusteella toimenpiteet ovat hyödyttäneet markkinaosuuksina enemmänkin kolmansien maiden tuottajia kuin unionin tuotannonalaa.
(11)
Sekä Taiwanin että Thaimaan markkinaosuudet ovat lähellä nollaa. Koska määrät ovat niin pienet, polkumyyntiä koskevien väitteiden luotettavuus on todennäköisesti alttiina suurelle virhemarginaalille.
(12)
Tuonnin osalta tuontihinnat ovat nousseet huomattavasti. Intian hinnat nousivat tutkimusajanjaksolla 29 prosenttia, Taiwanin 27 prosenttia ja Thaimaan 32 prosenttia. Sitä paitsi näissä kolmessa tapauksessa ei ilmennyt hintojen alittavuutta. Sen vuoksi neuvoston arvion mukaan ei ole mahdollista perustella, että nämä tuonnit aiheuttaisivat vahinkoa. Neuvoston arvion mukaan ei myöskään ole osoitettu, että vahingollinen polkumyynti asianomaisista maista tulevalla tuonnilla todennäköisesti toistuisi, kun toimenpiteet raukeavat.
(13)
Vaikka asianomaisissa maissa on jonkin verran ylikapasiteettia, neuvosto ei ole vakuuttunut siitä, että käyttämätön kapasiteetti suunnattaisiin EU:hun. Kysyntä on kasvussa useimmilla merkittävillä markkinoilla.
(14)
EU:n hintataso muihin maihin verrattuna on korkeampi kuin muilla merkittävillä markkinoilla, koska nämä pitkäaikaiset toimenpiteet ovat voimassa. Ilman toimenpiteitä hinnoilla olisi taipumus normalisoitua muihin maihin nähden. Kaupan suojatoimenpiteet kolmansissa maissa eivät todennäköisesti ohjaa kauppaa merkittävästi kohti EU:ta, koska nämä maat eivät ole maailman suurimpia polyeteenitereftalaatin kuluttajia. Kaupan suojatoimenpiteiden mahdollisesta olemassaolosta muilla merkittävillä polyeteenitereftalaattimarkkinoilla kuten Yhdysvalloissa ja Japanissa ei ole annettu tietoja. Sen vuoksi neuvosto uskoo, että vaikka tuonti voisi lisääntyä toimenpiteiden raukeamisen jälkeen, tämä lisäys ei olisi merkittävä.
(15)
Neuvoston arvion mukaan ei ole esitetty vakuuttavia todisteita monien sellaisten tekijöiden olemassaolosta, jotka ovat relevantteja sen arvioimiseksi, johtaisiko tullien poistaminen vahingollisen polkumyynnin aloittamiseen uudelleen. Näihin tekijöihin kuuluvat:
a)
Kysynnän kehitys kolmansissa maissa: esimerkiksi Taiwanin osalta vienti kolmansiin maihin on noin 60 prosenttia tuotantokapasiteetista, mikä viittaa siihen, että kysynnän tuleva kehitys näissä maissa on merkittävää arvioinnin kannalta.
b)
Kuljetuskustannukset ja muut kannattavuuteen vaikuttavat tekijät: jos kolmannen maan vientimarkkinat ovat lähempänä viejää kuin EU:n markkinat - Itä-Aasia on merkittävä markkina-alue -, tämä vaikuttaa kuljetuskustannuksiin ja täten vientimyynnin kannattavuuteen ja siis EU:n markkinoiden suhteelliseen houkuttelevuuteen.
(16)
Muut tekijät viittaavat sen todennäköisyyteen, että toimenpiteiden poistaminen ei johda unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa aiheuttavan polkumyynnin aloittamiseen uudelleen. Jatkuvat Intiaan kohdistuvat tukien vastaiset toimenpiteet ja Kiinaan ja muihin maihin kohdistuvat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet tarjoavat edelleen suojaa unionin tuotannonalalle. Myös aiemmat kaupan muodot näillä markkinoilla viittaavat siihen, että Intiasta, Thaimaasta ja Taiwanista peräisin olevan viennin lisääntyminen voisi osittain tai kokonaan pikemminkin korvata kolmansien maiden tuonnin kuin EU:n tuotannon.
(17)
Neuvoston arvion mukaan merkittävää vahinkoa ei todennäköisesti esiinny uudelleen, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Sen vuoksi neuvosto katsoo, että perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaiset kriteerit toimenpiteiden jatkamiseksi eivät täyty.
(18)
Perusasetuksen 21 artiklan 1 kohdassa säädetään, että sen määrittämiseksi, onko toimenpiteiden toteuttaminen yhteisön edun mukaista, kaikkia etuja olisi arvioitava kokonaisuutena.
(19)
Polyeteenitereftalaatin hinnat määräytyvät useiden tekijöiden perusteella, mutta on selvää, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet ovat lisänneet tuotetta käyttävän tuotannonalan kustannuksia. Monet käyttäjät ovat niukalla liikkumavaralla toimivia pullottajia ja pk-yrityksiä, joihin viime vuosien korkeilla polyeteenitereftalaatin hinnoilla on ollut vakavia vaikutuksia, koska polyeteenitereftalaatin osuus niiden tuotantokustannuksista on ratkaiseva. Korkeat kustannukset ovat vaikuttaneet voimakkaimmin pienehköihin pullotusyrityksiin, jotka eivät ole voineet siirtää hinnannousua vähittäismyyjien ja loppukäyttäjien maksettavaksi heikon neuvotteluasemansa takia. Monet toimivat raskaalla tappiolla ja ovat menettäneet suuren määrän työntekijöitä. Ehdotuksessa todetaan käyttäjien heikkenevä tilanne ja se, että EU:ssa polyeteenitereftalaatin hinnat ovat korkeammat kuin muilla merkittävillä markkinoilla. Neuvoston mielestä ei kuitenkaan ole osoitettu, että kyseessä olevat toimenpiteet eivät ole unionin polyeteenitereftalaatin suhteellisen korkeisiin hintoihin vaikuttava tekijä
(20)
EU:n polyeteenitereftalaattituotannonala on nyt hyvin keskittynyt ja yhä enemmän vertikaalisesti integroitunut. Se on kannattava ja sen olisi voitava olla kansainvälisesti kilpailukykyinen.
(21)
Toimenpiteiden runsaus sekä polyeteenitereftalaatin tuottajien ja polyeteenitereftalaattipakkauksia valmistavien yritysten yhä suurempi integroituminen EU:ssa luo tilanteen, joka ei tarjoa tasapuolisia toimintaedellytyksiä riippumattomille polyeteenitereftalaattipakkauksia valmistaville yrityksille, jotka joutuvat hankkimaan polyeteenitereftalaatin maailman kalleimpaan hintaan (polyeteenitereftalaatin hintoihin kohdistuvan horisontaalisen vaikutuksen johdosta), kun taas niiden kolmansissa maissa toimivilla kilpailijoilla on mahdollisuus polyeteenitereftalaatin saantiin alhaisemmilla hinnoilla.
(22)
Polyeteenitereftalaatin käyttäjillä on rajalliset hankintalähteet EU:n ulkopuolella, koska voimassa on toimenpiteitä, jotka kohdistuvat myös muista kolmansista maista peräisin olevaan tuontiin.
(23)
Neuvosto toteaa, että ei ole selvästikään unionin etujen mukaista jatkaa toimenpiteitä, koska tuojille, käyttäjille ja kuluttajille aiheutuvat kustannukset ovat suhteettomat verrattuna unionin tuotannonalan saamaan hyötyyn,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hylätään ehdotus neuvoston täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tietynlaisen Intiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen sekä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelumenettelyn päättämisestä tietynlaisen Indonesiasta ja Malesiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnin osalta, siltä osin kuin ehdotuksella otettaisiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tietynlaisen Intiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa.
2 artikla
Päätetään tarkastelumenettely, joka koskee Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin, jonka viskositeettiluku on vähintään 78 ml/g ISO-standardin 1628-5 mukaisesti ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 3907 60 20, tuontia.
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 21 päivänä toukokuuta 2013.