KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1283/2014
af 2. december 2014
om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse rørfittings af jern eller stål med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia efter en udløbsundersøgelse i henhold til artikel 11, stk. 2, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 11, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
1. SAGSFORLØB
1.1. Gældende foranstaltninger
(1)
Rådet indførte oprindeligt ved forordning (EF) nr. 1514/2002 (2) de gældende antidumpingforanstaltninger (»de oprindelige foranstaltninger«) over for importen af visse rørfittings (»rørfittings« eller »den pågældende vare«) med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia (»de pågældende lande«).
(2)
Den gældende antidumpingtold for Malaysia er på 75 %, undtagen for virksomhederne Anggerik Laksana Sdn Bhd og Pantech Steel Industries Sdn Bhd, som er pålagt en antidumpingtold på henholdsvis 59,2 % og 49,9 %. For Republikken Korea er tolden på 44 % for alle virksomheder.
(3)
De oprindelige foranstaltninger blev opretholdt ved Rådets forordning (EF) nr. 1001/2008 (3), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 363/2010 (4) (»de gældende foranstaltninger«).
1.2. Gældende foranstaltninger over for andre tredjelande
(4)
Uden for anvendelsesområdet for denne procedure gælder der i øjeblikket antidumpingforanstaltninger over for den pågældende vare i forbindelse med eksporten fra Folkerepublikken Kina og Thailand (5). Foranstaltningerne over for den pågældende vare med oprindelse i Kina blev udvidet til at omfatte import af samme vare afsendt fra Taiwan (6), Indonesien (7), Sri Lanka (8) og Filippinerne (9). Den 3. september 2014 indledte Kommissionen en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, vedrørende importen af rørfittings fra Folkerepublikken Kina, som blev udvidet til at omfatte Taiwan, Indonesien, Sri Lanka og Filippinerne. Den offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (10). Antidumpingforanstaltningerne over for eksporten fra Thailand er udløbet.
(5)
I januar 2013 blev der indført foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Rusland og Tyrkiet (11).
1.3. Indledning af en udløbsundersøgelse
(6)
Den 8. februar 2013 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse om det forestående udløb (12) af de gældende antidumpingforanstaltninger over for rørfittings med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia.
(7)
Den 26. juni 2013 modtog Kommissionen en anmodning om indledning af en udløbsundersøgelse af disse foranstaltninger i henhold til artikel 11, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1225/2009 (»grundforordningen«).
(8)
Anmodningen blev indgivet af Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (»ansøgeren«) på vegne af producenter, der tegner sig for mere end 40 % af den samlede EU-produktion af den pågældende vare.
(9)
Anmodningen blev begrundet med, at udløbet af foranstaltningerne sandsynligvis vil medføre fornyet dumping og fornyet skade for EU-erhvervsgrenen.
(10)
Den 15. oktober 2013 indledte Kommissionen en udløbsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2. Den offentliggjorde en indledningsmeddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (13).
1.4. Interesserede parter
(11)
I indledningsmeddelelsen opfordrede Kommissionen interesserede parter til at henvende sig for at deltage i den fornyede undersøgelse. Kommissionen underrettede udtrykkeligt ansøgeren, andre kendte EU-producenter, brugere og importører, eksporterende producenter i Republikken Korea og Malaysia og de koreanske og malaysiske myndigheder om indledningen af udløbsundersøgelsen og opfordrede dem til at samarbejde.
(12)
Alle interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger om indledningen af undersøgelsen og anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller høringskonsulenten i handelsprocedurer.
1.4.1. Stikprøveudtagning
(13)
I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den muligvis ville udtage en stikprøve af EU-producenter, importører og eksporterende producenter fra Korea, jf. grundforordningens artikel 17.
a) Stikprøveudtagning af EU-producenter
(14)
I indledningsmeddelelsen anførte Kommissionen, at den midlertidigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter og opfordret interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. Stikprøven blev udtaget på grundlag af produktions- og salgsmængder af samme vare i den fornyede undersøgelsesperiode (»NUP«) i Unionen, samtidig med at der sikredes geografisk spredning, og den bestod af fire EU-producenter eller grupper af EU-producenter (fem enkeltvirksomheder) i Tyskland, Frankrig, Italien, Rumænien og Østrig. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger, og de foreløbigt udvalgte virksomheder blev bibeholdt i den endelige stikprøve.
(15)
Efter indledningen af proceduren var Kommissionen imidlertid nødt til at udelukke to EU-producenter fra stikprøven på grund af manglende samarbejdsvilje. De to resterende virksomheder/virksomhedsgrupper (3 enkeltvirksomheder) tegner sig for 49 % af EU-produktionen og for 45 % af EU-salget og har produktionsanlæg i tre forskellige lande. Derfor blev den ændrede stikprøve stadig anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen.
b) Stikprøveudtagning af importører
(16)
For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning og i bekræftende fald at udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om at afgive de oplysninger, som fremgik af indledningsmeddelelsen. Der var dog ingen importører, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen.
c) Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Republikken Korea
(17)
For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning og i bekræftende fald at udtage en stikprøve, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Korea om at afgive de oplysninger, som fremgik af indledningsmeddelelsen. Kommissionen anmodede desuden Republikken Koreas mission ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, som kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
(18)
To koreanske eksporterende producenter indsendte de ønskede oplysninger, men kun den ene indvilligede i at samarbejde og indgå i stikprøven. Det blev derfor besluttet, at det ikke var nødvendigt med stikprøveudtagning af de koreanske eksporterende producenter.
d) Eksporterende producenter i Malaysia
(19)
I betragtning af det lave antal kendte eksporterende producenter i Malaysia planlagde Kommissionen ikke stikprøveudtagning i indledningsmeddelelsen.
(20)
Kommissionen opfordrede alle eksporterende producenter til at give sig til kende senest 15 dage efter offentliggørelsen af indledningsmeddelelsen. Kommissionen anmodede desuden Republikken Malaysias mission ved Den Europæiske Union om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, som kunne være interesseret i at deltage i undersøgelsen.
1.4.2. Spørgeskemabesvarelser
(21)
Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til alle stikprøveudtagne virksomheder i Unionen, den samarbejdsvillige koreanske virksomhed og alle kendte malaysiske eksporterende producenter.
(22)
En EU-producent besvarede ikke spørgeskemaet, mens en anden EU-producent kun indsendte et delvist besvaret spørgeskema og ikke reagerede på det brev om denne mangel, som var blevet fremsendt. Disse to EU-producenter blev efterfølgende udelukket fra stikprøven (se betragtning 15 ovenfor). En koreansk eksporterende producent besvarede spørgeskemaet. Ingen af de malaysiske eksporterende producenter besvarede spørgeskemaet.
1.4.3. Kontrolbesøg
(23)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige for at fastslå, om der var sandsynlighed for, at der ville finde fornyet dumping sted med deraf følgende skade, og om indførelsen af foranstaltninger ville være i strid med Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til grundforordningens artikel 16 i følgende virksomheders lokaler:
EU-producenter:
-
Erne Fittings GmbH, Schlins, Østrig, og den forretningsmæssigt forbundne virksomhed Siekman fittings, Lohne, Tyskland
-
Vallourec fittings S.A., Frankrig
Eksporterende producenter i Republikken Korea:
-
TK Corporation, Busan.
1.5. Nuværende undersøgelsesperiode og den betragtede periode
(24)
Undersøgelsen af sandsynligheden for fornyet dumping omfattede perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013 (»den nuværende undersøgelsesperiode« eller »NUP«).
(25)
Undersøgelsen af de tendenser, der er relevante for vurderingen af sandsynligheden for fortsat eller fornyet skade, omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til udgangen af den nuværende undersøgelsesperiode (»den betragtede periode«).
1.6. Fremlæggelse af oplysninger
(26)
Den 12. september 2014 underrettede Kommissionen alle interesserede parter om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke den agtede at opretholde de gældende antidumpingforanstaltninger, og opfordrede alle interesserede parter til at fremsende bemærkninger. De bemærkninger, som de interesserede parter fremsatte, blev undersøgt af Kommissionen og, hvor relevant, taget i betragtning.
2. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
2.1. Den pågældende vare
(27)
Den vare, der er genstand for den fornyede undersøgelse, er rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål) med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia, som for øjeblikket tariferes under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (»den pågældende vare« eller »rørfittings«).
2.2. Samme vare
(28)
Den fornyede undersøgelse bekræftede som i den oprindelige undersøgelse, at rørfittings fremstillet i de pågældende lande og solgt på hjemmemarkedet og/eller eksporteret til Unionen og/eller andre eksportmarkeder, har samme grundlæggende fysiske, tekniske og kemiske egenskaber og endelige anvendelsesformål som de varer, der sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen.
(29)
Kommissionens har besluttet, at denne vare derfor anses for at være samme vare, jf. grundforordningens artikel 1, stk. 4.
3. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET DUMPING
(30)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 2, undersøgte Kommissionen, om de gældende foranstaltningers udløb sandsynligvis ville føre til fornyet dumping fra de pågældende landes side.
3.1. Republikken Korea
3.1.1. Indledende bemærkninger
(31)
En af de største koreanske producenter af rørfittings, TK Corporation, samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Denne samarbejdsvillige virksomhed tegnede sig for 25 % - 40 % af eksporten fra Korea af rørfittings (det nøjagtige tal oplyses ikke af fortrolighedshensyn). TK Corporation gav Kommissionen en besvarelse af spørgeskemaet, herunder oplysninger om hjemmemarkeds- og eksportsalget og produktionsomkostningerne. Kommissionen var af den opfattelse, at analysen af koreansk dumping i NUP og dele af analysen af fornyet dumping kunne baseres på denne virksomheds data på grund af virksomhedens andel i eksporten fra Korea af rørfittings. Svaret fra TK Corporation blev kontrolleret.
3.1.2. Dumpingimport i NUP
(32)
I NUP blev der kun importeret ubetydelige mængder af rørfittings (under 50 ton) til Unionen fra Korea. En del af dette salg var blevet foretaget af den eneste samarbejdsvillige eksporterende producent, TK Corporation. Det var klart, at disse mængder ikke var repræsentative, da de udgjorde mindre end 0,1 % af TK Corporations produktion. Desuden var det uklart, om der var betalt en antidumpingtold på importen fra TK Corporation, hvilket rejser tvivl om, hvorvidt importen faktisk var kommet ind på Unionens toldområde. Endvidere var dette salg beregnet på tre konkrete projekter med deres egne specifikationer for fittings (og således et ikke repræsentativt salg), og salget blev foretaget som en »pakke« med andre fittings (hovedsagelig rustfrit stål). Af ovennævnte årsager kunne der ikke udarbejdes en fornuftig analyse af dumping baseret på importen af rørfittings fra TK Corporation til Unionen i NUP.
(33)
Efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde TK Corporation gældende, at Kommissionen burde have baseret sin dumpinganalyse på virksomhedens eksportsalg til Unionen af følgende årsager: i) virksomhedens eksportsalg til Unionen i NUP var betydeligt og derfor repræsentativt, da det bestod af »ikke mindre end 26 fakturaer med 282 enkelttransaktioner til trods for den indførte told«, ii) i mangel af klarhed vedrørende betaling af antidumpingtold vil noget af salget (til et offshoreprojekt) ikke være underlagt antidumpingtold, hvorimod der for andet salg, der fandt sted i NUP, ikke altid blev betalt antidumpingtold af importørerne på grund af en forkert klassificering af disse varer, hvilket betød, at importørerne ikke var klar over, at der skulle betales antidumpingtold. I den mellemliggende tid blev importørerne gjort opmærksom på denne fejl, og de har siden da betalt antidumpingtolden med tilbagevirkende kraft, og iii) betingelserne for eksportsalget til Unionen var normale, da der hverken blev anvendt kortere leveringstid, eller de opkrævede priser blev gjort til genstand for krydskompensation.
(34)
Disse bemærkninger blev behørigt analyseret. Det lave niveau for eksportsalget til Unionen i absolutte tal og i forhold til virksomhedens samlede produktion af samme vare (mindre end 0,1 %) blev ikke anfægtet af TK Corporation. Kommissionen fastholder, at sådanne meget små mængder i både relative og absolutte tal ikke kan betragtes som værende repræsentative.
(35)
Desuden kunne Kommissionen på grundlag af de forelagte dokumenter ikke fastslå, hvilken del af TK Corporations påståede salg til Unionen der senere var blevet behørigt klassificeret og importeret, og påstanden om, at priserne ikke var blevet underlagt krydskompensation, kunne heller ikke efterprøves og kunne derfor ikke accepteres, da dokumentationen herfor først blev fremlagt efter kontrolbesøget. Under alle omstændigheder og for så vidt angår begge forhold, er det ikke nødvendigt for Kommissionen i lyset af konklusionen af analysen i betragtning 34 ovenfor at foretage en endelig konstatering, da selv de samlede rapporterede salgsmængder til Unionen fra TK Corporation ikke kan anses for at være tilstrækkeligt repræsentative.
(36)
Kommissionen bekræfter derfor, at TK Corporations salg til Unionen i NUP ikke kan anvendes til en brugbar dumpinganalyse i forbindelse med denne udløbsundersøgelse.
3.1.3. Bevis for sandsynlighed for fornyet dumping
(37)
Kommissionen undersøgte, om der var en sandsynlighed for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne udløber. I den forbindelse blev følgende elementer undersøgt: eksportprisen til andre markeder, produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet i Korea samt EU-markedets tiltrækningskraft.
3.1.3.1. Eksport fra Korea til andre markeder
(38)
På grund af den beskedne importmængde af rørfittings fra Korea til Unionen og den manglende pålidelighed i forbindelse med priserne ved dette salg (jf. betragtning 32-36) konkluderede Kommissionen, at data vedrørende salg af rørfittings fra Korea til andre lande bør anvendes til at bedømme det sandsynlige fremtidige eksportprisniveau til Unionen, hvis foranstaltningerne får lov til at udløbe.
(39)
Det blev anset for hensigtsmæssigt først at undersøge det koreanske salg til de Forenede Stater (»USA«), da markedet i modsætning til ethvert andet koreansk eksportmarked er af en størrelse, som svarer til EU-markedet med mange producenter på hjemmemarkedet, men også er kendetegnet ved en stor importandel og lave toldsatser på import, hvilket gør det til et meget konkurrencepræget marked. Endvidere er USA det vigtigste marked for eksporten fra Korea i almindelighed og også for TK Corporation.
(40)
Desuden blev alt andet eksportsalg af rørfittings fra Korea også undersøgt i løbet af undersøgelsen.
(41)
Der blev foretaget dumpingberegninger både for salg til USA og salg til alle andre eksportmarkeder (undtagen Unionen af de årsager, der er nævnt i betragtning 32-36).
a) Normal værdi
(42)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 1, blev den normale værdi for TK Corporation baseret på de priser, der var betalt eller skulle betales i normal handel af uafhængige kunder på hjemmemarkedet, når det var muligt at gøre det.
(43)
For de varetyper, hvor denne metode ikke var anvendelig, blev den normale værdi beregnet i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 3.
(44)
Dette skete på grundlag af de faktiske omkostninger ved TK Corporations produktion, jf. spørgeskemabesvarelsen, nemlig de faktiske omkostninger ved fremstilling plus et beløb for salgs-, administrations- og andre generalomkostninger (SA&G) samt fortjeneste, i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 6.
b) Eksportpris
(45)
Som forklaret i betragtning 32-36 kunne TK Corporations salg til Unionen ikke anvendes til dumpingberegningen, og derfor blev eksportpriserne baseret på virksomhedens eksport til tredjelandes markeder.
(46)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 9, blev eksportprisen for TK Corporation til andre lande justeret tilbage til niveauet ab fabrik ved, hvor det er relevant, at tage hensyn til omkostningerne til bl.a. transport, told og skatter.
c) Sammenligning og justeringer
(47)
Den vejede gennemsnitlige normale værdi blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for rørfittings begge ab fabrik.
(48)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. Der blev foretaget justeringer for land- og søtransport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger.
(49)
For at skelne mellem de forskellige typer af den pågældende vare indeholdt metoden med det oprindelige varekontrolnummer (VKN) til registrering af varetyper et system med 11 cifre. Dumpingberegningerne blev foretaget via et VKN med en let reduceret struktur med 7 cifre. Felterne med specifikationsstandard og materialekvalitet blev erstattet af et forenklet kriterium, hvor der sondredes mellem produkter af kulstofstål eller legeret stål. Dette skyldtes, at der kun blev konstateret en lille forskel mellem de anvendte standardspecifikationer (f.eks. ANSI eller EN), og at systemerne for materialekvalitet fulgte den anvendte standard. Derfor øgede det forenklede system graden af overensstemmelse for dumping- (og skades)beregninger for tusindvis af VKN uden at fordreje resultatet af selve beregningen.
(50)
TK Corporation anmodede Kommissionen om at øge det oprindelige VKN-system til 16 cifre, men dette krav blev afvist, da det allerede var muligt med det anvendte system at klassificere den pågældende vare effektivt. Det bør desuden påpeges, at det var åbenbart, at de beregnede dumping- (og skades)margener ikke ville ændre sig i noget væsentligt omfang, hvad enten de blev baseret på 7, 11 eller 16 cifre, fordi de gennemsnitspriser, der kræves af TK Corporation ved salg på de forskellige markeder, varierede betydeligt.
(51)
En anden beregning vedrørte metoden til beregning af den mængde, der anvendes i dumpingberegningen. TK Corporation anførte, at eftersom der i prisangivelserne til (potentielle) kunder, på salgsfakturaer og i regnskaberne anvendes stykangivelser til registrering af mængde, bør der også anvendes stykangivelse som måleenhed i beregningen. I spørgeskemaet blev der anmodet om mængde angivet i vægt, men noget af salget angav TK Corporation i stykker. For dette salg blev omregningen fra stykangivelse til vægtangivelse leveret af TK Corporation i forbindelse med proceduren vedrørende mangler. Kommissionen besluttede, at vægt var den bedste metode, idet:
-
stykangivelse som måleenhed kan føre til forvridninger, hvad angår den gennemsnitlige enhedspris, da stykangivelsen ikke afspejler vægten pr. stk., som er en vigtig faktor for omkostningen (og dermed for prisen) på den pågældende vare
-
vægten er påkrævet i forbindelse med beregningerne af skade, da dette er den metode, som EU-producenterne anvender, og det ville være urimeligt at anvende forskellige metoder til beregning af dumping og skade (underbud), og
-
data fra EU's toldsteder og koreanske eksportstatistikker kun registreres efter vægt for den pågældende vare.
(52)
Det bør desuden påpeges, at de beregnede dumpingmargener ikke syntes at ændre sig i betydelig grad, hvis de blev baseret på stykangivelse, som følge af betydelige forskelle, der blev konstateret i de gennemsnitlige priser, som blev opkrævet af TK Corporation på de forskellige markeder.
(53)
Efter fremlæggelsen af oplysninger genfremsatte TK Corporation bemærkningen om, at Kommissionen burde have baseret sine dumpingberegninger på stykangivelser snarere end på vægt. En af begrundelserne var, at TK Corporations salgs- og omkostningsdata udtrykkes i styk, og dermed ville omregningen til vægt have ført til forvridninger i beregningen af dumpingmargenen.
(54)
Med hensyn til sammenligneligheden med EU-erhvervsgrenen anførte TK Corporation, at Kommissionen ikke beregnede en skadesmargen, mens det for dumpingmargenen ikke var nødvendigt at foretage en sammenligning med EU-erhvervsgrenens omkostnings- og salgsdata. Desuden hævdede TK Corporation, at den måleenhed, der anvendes i transaktionerne, også af EU-erhvervsgrenen, ville være styk og ikke kg eller ton.
(55)
Endelig kunne TK Corporation ikke se relevansen af, at oplysningerne fra Unionens toldsteder og de koreanske eksportstatistikker registreres efter vægt.
(56)
Ovennævnte bemærkninger blev behørigt analyseret. For det første er det vigtigt at bemærke, at TK Corporation ikke indgav en »alternativ« beregning af dumping på grundlag af stykangivelse. Selv om virksomheden hævdede, at en beregning pr. styk ville give et mere nøjagtigt resultat, undlod den dog at godtgøre dette. Kommissionen gentager, at de beregnede dumpingmargener er betydelige, og som nævnt i betragtning 52 blev der ikke konstateret nogen betydelige forskelle mellem de dumpingmargener, der blev beregnet ud fra vægt, og de dumpingmargener, der blev beregnet ud fra stykangivelser. Det er med andre ord ubestridt, at uanset hvilken metode der blev anvendt, ville det blive fastslået, at der var store dumpingmargener. Det er desuden vigtigt at erindre, at omregningen fra stykangivelse til vægt i TK Corporations salgs- og omkostningsdata blev foretaget af TK Corporation selv med deres egen metode. Desuden indeholder virksomhedens katalog, der findes på dens eget websted, den omtrentlige vægt for hver type fittings.
(57)
Transaktioner foretaget af EU-erhvervsgrenen udtrykkes både i vægt og i stykker, hvilket fremgår af de fakturaer, der er kontrolleret af Kommissionen. Bortset fra fakturering er vægt den anvendte metode til bestemmelse af kapacitet, produktionsmængde og produktionsomkostninger - ikke kun i Unionen, men over hele verden og også i Korea. Råvarer, der er det største element i produktionsomkostningerne for den pågældende vare, købes i ton. Andre faktorer, f.eks. energiforbrug, arbejdskraft- og fragtomkostninger, beregnes også baseret på vægt. EU-erhvervsgrenen fastsætter også rabatter ved årets slutning til kunder ud fra mængden (i ton) købt af kunden og ikke ud fra stykangivelse. Desuden var det nødvendigt at beregne underbudsmargenerne (og det er de blevet - se betragtning 98-105) i denne udløbsundersøgelse, og derfor er argumentet om, at det ikke var nødvendigt at sammenligne den koreanske erhvervsgrens og EU-erhvervsgrenens oplysninger, jf. påstanden i betragtning 54 ovenfor, forkert.
(58)
Globale statistikker, der er indsamlet og anvendt som led i undersøgelsen, herunder koreanske eksport- og Unionens toldstatistikker, blev kun udtrykt i vægt. Disse blev blandt andet anvendt til at analysere den koreanske eksport af den pågældende vare til Unionen og til tredjelande. For at kunne etablere TK Corporations andel heraf og krydstjekke virksomhedens salgsmængder til Unionen som rapporteret i spørgeskemabesvarelsen, var det nødvendigt at omregne TK Corporations data til vægt, da det ikke ville have været muligt at konvertere de koreanske eksportstatistikker og Unionen toldstatistikker til stykker.
(59)
Endelig er det vigtigt at bemærke, at i de foregående undersøgelser (f.eks. den undersøgelse, der førte til de oprindelige foranstaltninger, og den første udløbsundersøgelse, der førte til de gældende foranstaltninger) samt i de nyere undersøgelser vedrørende samme vare fra Rusland og Tyrkiet er metoden baseret på vægt også blevet anvendt.
(60)
I lyset af ovenstående bekræfter Kommissionen, at påstanden om, at beregningerne burde være foretaget på grundlag af stykangivelse, bør afvises.
d) Dumping i NUP
(61)
De beregnede dumpingmargener for TK Corporation var således på 46 % og 27 % afhængigt af eksportmarkedet.
3.1.3.2. Produktionskapacitet i Korea
(62)
For så vidt angår den samlede koreanske produktionskapacitet og uudnyttede kapacitet, fik Kommissionen i løbet af undersøgelsen ingen oplysninger fra nogen af de koreanske producenter, bortset fra TK Corporation. Kommissionen var således nødt til at støtte sig til grundforordningens artikel 18 for at drage konklusioner i den forbindelse, og de oplysninger, som den har til rådighed, er de verificerede oplysninger, som TK Corporation har leveret, og som kun vedrørte den virksomhed, samt de landespecifikke oplysninger, der var indeholdt i udløbsundersøgelsen.
(63)
Den uudnyttede kapacitet, som TK Corporation har indberettet, blev behørigt kontrolleret. Ved at ekstrapolere den uudnyttede kapacitet, som TK Corporation har indberettet i NUP ud fra dens andel af den samlede koreanske eksportmængde, beregnede Kommissionen, at den samlede uudnyttede kapacitet i Korea ville være på mindst 15 000 ton, hvilket udgør ca. 25 % af det samlede EU-forbrug. Med hensyn til en sådan beregning er det dog vigtigt at bemærke, at produktionsmængden i forhold til produktionskapaciteten er særdeles virksomhedsspecifik, og at den kun er en ud af mange faktorer og bestemt ikke afgørende, selv om TK Corporation er en af de største producenter af samme vare i Korea. Kommissionen krydstjekkede derfor denne konstatering med oplysningerne i anmodningen.
(64)
Oplysningerne om den uudnyttede kapacitet i anmodningen var baseret på en skønnet kapacitet og produktionstal for alle de koreanske producenter, som ansøgeren havde udpeget. Med hensyn til produktionskapaciteten for de tre største producenter blev der anvendt offentligt tilgængelige oplysninger. For de andre (meget mindre) koreanske producenter fandtes der ingen offentligt tilgængelige oplysninger, og ansøgeren anvendte derfor andre rimelige metoder til at anslå deres produktionskapacitet. Ansøgeren antog yderligere, at der fandtes et vist niveau for koreansk hjemmemarkedsforbrug og anslog importen til Korea såvel som eksporten fra Korea for at kunne udarbejde et skøn over den uudnyttede kapacitet. Både for beregningen af produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet blev der anvendt passende fradrag for produktionen af andre varetyper, der ikke hører ind under varedækningen. De således samlede oplysninger blev klart anset for mere fyldestgørende end de oplysninger, der er omhandlet i betragtning 63. Der er ikke indkommet indlæg, der modsiger disse tal. På det grundlag og under hensyntagen til de foreliggende faktiske oplysninger anslås den uudnyttede kapacitet i Korea til at være på 119 300 ton, hvilket i sig selv er to gange større end EU-markedet i NUP.
3.1.3.3. EU-markedets tiltrækningskraft
(65)
Der mindes om, at rørfittings anvendes hovedsageligt inden for olie- og gasindustrien, bygge- og anlægssektoren, energiproduktion, skibsbygning og i industrianlæg. Ingen af de foreliggende faktiske oplysninger tyder på en væsentlig vækst eller nedgang inden for disse sektorer i Korea, og derfor anses det koreanske hjemmemarked for rørfittings for at være temmelig stabilt i de kommende år og ikke for at rumme væsentlige ekspansionsmuligheder for koreanske rørfittings. Ud over Korea er de største eksportmarkeder for disse erhvervsgrene Unionen, USA, Mellemøsten og Sydøstasien. Der blev ikke indsamlet oplysninger i forbindelse med undersøgelsen, som tyder på, at efterspørgslen på nogen af disse markeder ville falde eller stige i betydelig grad i de kommende år.
(66)
Den koreanske eksport til USA, Mellemøsten og Sydøstasien er allerede på et højt niveau, og derfor har disse markeder ikke noget betydeligt vækstpotentiale for den koreanske erhvervsgren. Der mindes også om, at der blev konstateret en betydelig dumping på 46 % for den koreanske eksport til USA. EU-markedet, som er et af de største markeder på verdensplan, er således et attraktivt vækstmarked, hvis foranstaltningerne ophæves, da dette marked hidtil ikke helt er udnyttet af de koreanske eksporterende producenter på grund af de gældende foranstaltninger.
(67)
Med hensyn til størrelse og markedsvilkår ligner markedet i USA og EU-markedet hinanden. På begge markeder findes der en lang række hjemmemarkedsproducenter, og importen udgør en betydelig markedsandel. Undersøgelsen har vist, at den gennemsnitlige salgspris på EU-markedet (under hensyntagen til alle EU-producenternes salg samt importsalget til Unionen) er på 2 600 EUR pr. ton. Den gennemsnitlige pris på EU-markedet er således lig den gennemsnitlige pris, som de koreanske eksporterende producenter opnår på markedet i USA (2 700 EUR pr. ton) med den forskel, at de ikke er underlagt foranstaltninger i USA. Det nuværende marginale koreanske salg til Unionen er således mest sandsynligt resultatet af de gældende foranstaltninger over for den pågældende vare. Der mindes om, at USA i NUP var det største eksportmarked for de koreanske eksportører. Heraf fremgår, at Unionen vil være et attraktivt marked for de koreanske eksportører, og at det kan forventes, at EU-markedet vil tiltrække lige så store mængder som markedet i USA, hvis tolden ophæves. I NUP tegnede de koreanske rørfittings sig for 20 % - 25 % af al import af rørfittings til USA og for mellem 10 % og 15 % af markedsandelen af det samlede marked for rørfittings i USA (de nøjagtige tal gives ikke af fortrolighedshensyn). Med andre ord vil de koreanske producenter sandsynligvis anvende den tilgængelige uudnyttede kapacitet, jf. betragtning 64, for at komme ind på EU-markedet igen, hvis foranstaltningerne bortfalder.
(68)
Som beskrevet i betragtning 39 findes der ikke et andet marked ud over det amerikanske til den koreanske eksport, som på pålidelig vis kan anvendes i forbindelse med analysen af udviklingen på EU-markedet, hvis foranstaltningerne bortfalder. Derfor anses det ikke for at give pålidelige gennemsnitspriser, hvis man samler alt eksportsalg til markeder ud over Unionen eller USA i denne analyse, på grund af de forskellige omstændigheder, der gør sig gældende på disse (meget mindre) enkelte markeder. I lyset af begrænsningerne i denne analyse, som beskrevet ovenfor, og manglen på betydeligt vækstpotentiale på disse »andre markeder« i den nærmeste fremtid forventes det dog ikke, at disse markeder vil kunne absorbere store mængder ekstra import fra Korea.
3.1.3.4. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fornyet dumping
(69)
I betragtning af ovenstående er det sandsynligt, at der vil forekomme fornyet dumping, hvis foranstaltningerne udløber. Undersøgelsen viste, at det blev konstateret, at det koreanske salg af rørfittings til USA og til andre tredjelande blev eksporteret til dumpingpriser, med dumpingmargener på henholdsvis 46 % og 27 %.
(70)
Desuden er Koreas uudnyttede kapacitet væsentlig set i forhold til EU-forbruget i NUP. Hvis denne kapacitet anvendes til eksport til Unionen og til at konkurrere på prisen med EU-producenterne eller på prisen med den store import fra tredjelande, er der stor sandsynlighed for, at en sådan eksport vil blive foretaget til dumpingpriser.
3.2. Malaysia
3.2.1. Indledende bemærkninger
(71)
Da ingen af de malaysiske eksporterende producenter samarbejdede, måtte undersøgelsen baseres på de oplysninger, Kommissionen fik fra andre kilder. I den henseende og i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 undersøgte Kommissionen forskellige statistiske kilder. De importstatistikker, der er indsamlet i henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 6 (»database i henhold til artikel 14, stk. 6«), leverede de bedste tilgængelige oplysninger til at fastslå importmængder og -priser på EU-markedet. Andre kilder, f.eks. Eurostat, blev ikke anvendt, da den pågældende vare ikke kan udskilles fra andre varer, der også anvender den 8-cifrede kode.
3.2.2. Dumpingimport i NUP
(72)
Databasen i henhold til artikel 14, stk. 6, viste, at der ikke var nogen import til EU-markedet fra Malaysia. Det blev derfor konkluderet, at der ikke fortsat fandt dumping sted i NUP, for så vidt angår den malaysiske eksport.
3.2.3. Bevis for sandsynlighed for fornyet dumping
(73)
Kommissionen undersøgte, om der var en sandsynlighed for fornyet dumping, hvis foranstaltningerne udløber. I den forbindelse blev følgende elementer undersøgt: eksportprisen til andre markeder, produktionskapaciteten og den uudnyttede kapacitet i Malaysia samt EU-markedets tiltrækningskraft.
3.2.3.1. Eksport fra Malaysia til andre markeder
(74)
På grund af manglen på import af rørfittings fra Malaysia til EU's marked har Kommissionen været nødt til at anvende oplysninger fra et andet land. USA blev anset for passende, da markedet er af samme størrelse som EU-markedet med mange producenter på hjemmemarkedet, men det er også kendetegnet ved en stor importandel, hvilket gør dette marked meget konkurrencepræget. Dertil kommer, at USA er langt det største marked for eksport fra Malaysia og i NUP tegnede sig for 87 % af den malaysiske eksport. Denne tilgang er den samme som den, der blev anvendt i den tidligere undersøgelse vedrørende Malaysia og i vurderingen af »sandsynlighed for fornyet skade«.
a) Normal værdi
(75)
Som følge af det manglende samarbejde fra de malaysiske eksporterende producenter blev den normale værdi i overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 baseret på oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse, dvs. de anslåede produktionsomkostninger, hvortil der blev lagt 6 % for salgs-, administrations- og andre generalomkostninger samt fortjeneste, udtrykt i procent af omkostningerne ab fabrik. Det er opfattelsen, at ovennævnte procentsats er konservativt anslået. Dette bekræftes af den omstændighed, at for den eneste samarbejdsvillige producent i forbindelse med denne procedure (TK Corporation, Korea) lå det faktiske tal et godt stykke over 6 %.
b) Eksportpris
(76)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 18 og i mangel af samarbejdsvilje fra malaysiske eksporterende producenter blev eksportprisen beregnet ved at anvende de malaysiske priser for den pågældende vare ved eksport til USA fra de amerikanske importstatistikker.
c) Sammenligning
(77)
Den vejede gennemsnitlige normale værdi blev i overensstemmelse med grundforordningens artikel 2, stk. 11, sammenlignet med den vejede gennemsnitlige eksportpris for rørfittings begge ab fabrik.
(78)
For at sikre en rimelig sammenligning mellem den normale værdi og eksportprisen blev der taget hensyn til forskelle i faktorer, der påvirkede priserne og prissammenligneligheden, jf. grundforordningens artikel 2, stk. 10. I denne forbindelse var procentdelen for salgs-, administrations- og andre generalomkostninger samt fortjeneste, nævnt ovenfor i betragtning 75, angivet på et ab fabrik-grundlag og udelukkede land- og søtransport-, forsikrings-, håndterings- og lasteomkostninger samt dermed forbundne omkostninger.
d) Dumpingmargen i NUP
(79)
Efter den ovenfor beskrevne metode, der også var blevet anvendt i den første udløbsundersøgelse, der forlængede foranstaltningerne (»de gældende foranstaltninger«), blev det konstateret, at dumpingmargenen var på 57,7 %.
3.2.3.2. Produktionskapacitet i Malaysia
(80)
Som følge af det manglende samarbejde fra Malaysia blev der ikke fremsendt oplysninger om produktion og uudnyttet kapacitet. Oplysningerne i anmodningen tyder på en samlet installeret kapacitet i Malaysia på ca. 55 000 ton og en uudnyttet kapacitet på ca. 27 000 ton. Den analyse, der førte frem til denne mængde, omfattede ikke fremstillingskapaciteten for andre varer og anses derfor for rimelig. Den malaysiske uudnyttede kapacitet på 27 000 ton svarer til ca. 40 % af det samlede EU-forbrug i NUP.
3.2.3.3. EU-markedets tiltrækningskraft
(81)
For så vidt angår udviklingen af de vigtigste markeder for brugerindustrien på verdensplan, jf. betragtning 65, er EU-markedet et af de største markeder for rørfittings, og der findes ingen oplysninger, som tyder på, at efterspørgslen på disse markeder vil falde eller stige i betydelig grad i de kommende år.
(82)
Undersøgelsen har vist, at EU-producenternes priser ved salg på EU-markedet er højere end de malaysiske priser ved eksport til andre eksportmarkeder, især det amerikanske marked. Den gennemsnitlige markedspris på EU-markedet er på 2 600 EUR pr. ton, hvorimod statistikker fra USA viser, at den gennemsnitlige pris ved import fra Malaysia til USA er på 1 600 EUR pr. ton. Dermed vil EU-markedet være et attraktivt marked for de malaysiske eksportører, hvis foranstaltningerne ophæves. Dette er særdeles relevant i betragtning af den malaysiske uudnyttede kapacitet, men der mindes også om, at i øjeblikket ledes 87 % af den malaysiske eksport til USA, hvor de malaysiske eksporterende producenter sælger til meget lavere priser.
3.2.3.4. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fornyet dumping
(83)
I betragtning af ovenstående er det sandsynligt, at der vil forekomme fornyet dumping, hvis foranstaltningerne udløber. Det malaysiske salg af rørfittings til USA blev konstateret eksporteret til dumpingpriser med dumpingmargener på 57,7 %.
(84)
Desuden er Malaysias uudnyttede kapacitet væsentlig set i forhold til EU-forbruget i NUP. I betragtning af prisniveauet i Unionen vil denne uudnyttede kapacitet sandsynligvis blive anvendt i det mindste delvist til eksport til Unionen, hvis foranstaltningerne ophæves. Det kan også forventes, at en god del af eksporten til USA i så fald vil blive omdirigeret til EU-markedet som følge af de gældende priser på EU-markedet sammenliget med priserne i USA.
3.3. Konklusion vedrørende sandsynligheden for fornyet dumping
(85)
På baggrund af ovenstående, dvs. de høje dumpingmargener, den enorme uudnyttede kapacitet i de pågældende lande samt deres store eksportkapaciteter og EU-markedets tiltrækningskraft, kan det konkluderes, at dumpingimporten fra Republikken Korea og Malaysia til Unionen vil blive genoptaget, hvis foranstaltningerne får lov at udløbe.
4. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
4.1. Definition af EU-erhvervsgren og EU-produktion
(86)
EU-erhvervsgrenen blev ikke udsat for nogen gennemgribende strukturelle ændringer i forhold til situationen som beskrevet i Rådets forordning (EF) nr. 1001/2008, der er nævnt ovenfor i betragtning 3. Samme vare fremstilledes af 22 kendte producenter i Unionen i NUP. De udgør »EU-erhvervsgrenen«, jf. grundforordningens artikel 4, stk. 1.
(87)
Den samlede EU-produktion i NUP blev fastsat til ca. 57 736 ton. Kommissionen fastsatte dette tal på grundlag af alle foreliggende faktiske oplysninger om EU-erhvervsgrenen, herunder de kontrollerede oplysninger fra de stikprøveudtagne virksomheder og de oplysninger, der er fremlagt af ansøgeren.
(88)
De stikprøveudvalgte virksomheder/gruppe af virksomheder i forbindelse med undersøgelsen tegner sig for 49 % af EU-produktionen og for 45 % af EU-salget (se betragtning 15 ovenfor). Oplysningerne fra stikprøven er således repræsentative for EU-erhvervsgrenens situation.
4.2. EU-forbruget
(89)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af i) mængden af EU-erhvervsgrenens salg på EU-markedet baseret på oplysninger fra ansøgeren og ii) importen fra tredjelande baseret på databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
(90)
EU-forbruget udviklede sig således:
Tabel 1
EU-forbrug (ton)
2010
2011
2012
NUP
Samlet EU-forbrug
55 497
62 426
58 941
59 992
Indeks (2010 = 100)
100
112
106
108
Kilde: Oplysninger fra ansøgeren og fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6
(91)
I 2011 steg forbruget med 12 % i forhold til niveauet i 2010. Det faldt igen i 2012, men lå over niveauet i 2010 (en stigning på 6 %). Mellem 2010 og NUP steg forbruget i Unionen med 8 %.
4.3. Import fra de pågældende lande
4.3.1. Mængde og markedsandel for importen fra de pågældende lande
Republikken Korea
(92)
Kommissionen fastslog importmængden på grundlag af oplysninger fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6. Importens markedsandel blev fastsat på grundlag af oplysninger fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6, og oplysninger fra ansøgeren.
(93)
Importen til Unionen fra Republikken Korea udviklede sig, som følger:
Tabel 2
Importmængde (ton) og markedsandel
2010
2011
2012
NUP
Importmængde fra Republikken Korea (ton)
301
208
204
18
Indeks
100
69
68
6
Markedsandel
0,5 %
0,3 %
0,3 %
0,03 %
Indeks
100
62
64
6
Kilde: Oplysninger fra ansøgeren og fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6
(94)
I den betragtede periode var importmængden fra Republikken Korea meget lille i forhold til det samlede EU-forbrug. I NUP faldt mængden yderligere til 18 ton. Importniveauet har været på dette lave niveau siden indførelsen af de oprindelige foranstaltninger i 2002 og kan således antages at være forårsaget af de gældende antidumpingforanstaltninger.
Malaysia
(95)
Kommissionen fastslog importmængden på grundlag af oplysninger fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6. Importens markedsandel blev fastsat på grundlag af oplysninger fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6, og oplysninger fra ansøgeren.
(96)
Importen til Unionen fra Malaysia udviklede sig således:
Tabel 3
Importmængde (ton) og markedsandel
2010
2011
2012
NUP
Importmængde fra Malaysia (ton)
19,4
0,03
0,27
0,13
Indeks
100
0
1
1
Markedsandel
0,03 %
0
0,0005 %
0,0002 %
Indeks
100
0
1
1
Kilde: Oplysninger fra ansøgeren og fra databasen i henhold til artikel 14, stk. 6
(97)
I den betragtede periode var importmængden fra Malaysia meget lille i forhold til det samlede EU-forbrug. Den højeste (men dog stadig meget lave) mængde blev importeret i 2010 (19,4 ton), men siden 2010 er importen stort set ophørt. Importniveauerne har svinget siden indførelsen af de oprindelige foranstaltninger i 2002, men de er aldrig nået op på niveauet fra før foranstaltningernes indførelse. Det kan således antages, at de meget lave importniveauer, der har eksisteret siden indførelsen af de oprindelige foranstaltninger i 2002, er resultatet af de gældende antidumpingforanstaltninger.
4.3.2. Priser på importen fra de pågældende lande og prisunderbud
Republikken Korea
(98)
I NUP lå den meget lave import til Unionen fra den virksomhed, der har samarbejdet i forbindelse med undersøgelsen (TK Corporation) væsentligt under EU-erhvervsgrenens priser på cif-niveau. Som anført i betragtning 32 herskede der imidlertid tvivl om, hvorvidt disse varer rent faktisk kom ind på EU's toldområde.
(99)
Ikke desto mindre er den samlede import fra Korea til Unionen meget lav - jf. betragtning 32, da den kun udgør 0,03 % af EU's markedsandel (jf. tabel 2 ovenfor). I betragtning af den meget begrænsede import fra Republikken Korea til Unionen og i betragtning af de mange forskellige varetyper kan priserne på denne import ikke anvendes til at fastslå prisunderbuddet.
(100)
Derfor anvendte Kommissionen de eksportpriser fra Korea til USA og til andre lande som en indikator for at fastslå, hvad underbuddet ville have været, hvis koreanske virksomheder solgte til disse priser til Unionen.
(101)
Da eksporten på verdensplan fra TK Corporation udgjorde ca. 25 % - 40 % af al eksport af rørfittings fra Republikken Korea, ansås dette salg for repræsentativt for det koreanske eksportsalg. Disse priser blev derfor anvendt til sammenligning. Kommissionen justerede eksportpriserne opad for at tage hensyn til told og gebyr for lastning og håndtering.
(102)
Den således konstaterede underbudsmargen er på 17 % for salg til USA og 10 % for salg på verdensplan.
Malaysia
(103)
Der var ingen virksomheder i Malaysia, der samarbejdede i forbindelse med undersøgelsen. Baseret på oplysninger fra statistikkerne i databasen i henhold til artikel 14, stk. 6, var importen til Unionen ubetydelig i NUP (jf. tabel 3 ovenfor). I betragtning af den meget begrænsede import fra Malaysia og i betragtning af de mange forskellige varetyper kan priserne på denne import ikke anvendes til at fastslå prisunderbuddet.
(104)
Kommissionen har derfor konstateret prisunderbud ved hjælp af samme metode som i den tidligere udløbsundersøgelse, dvs. ved at sammenligne eksportpriserne fra Malaysia til USA med salgspriserne på EU-markedet. Kommissionen justerede eksportprisen for at tage hensyn til udgifterne til told, lastning og håndtering.
(105)
Den således konstaterede underbudsmargen er på 34 % for salg til USA. Kommissionen sammenlignede også salgspriserne fra Malaysia til andre lande, og underbudsmargenen for dette salg var på 28 %.
4.3.3. Import fra tredjelande
(106)
Følgende tabel viser udviklingen i importen til Unionen fra andre tredjelande i den betragtede periode med hensyn til mængde og markedsandel og gennemsnitsprisen på denne import.
Tabel 4
Import fra tredjelande
Land
2010
2011
2012
NUP
Folkerepublikken Kina
Mængde i ton
5 618
5 867
6 844
6 589
Indeks
100
104
122
117
Markedsandel
10 %
9 %
12 %
11 %
Gennemsnitspris
1 125
1 261
1 544
1 426
Indeks
100
112
137
127
Andre tredjelande
Mængde i ton
11 668
12 938
11 630
12 036
Indeks
100
111
100
103
Markedsandel
21 %
21 %
20 %
20 %
Gennemsnitspris
2 175
2 352
2 437
2 482
Indeks
100
108
112
114
I alt - alle andre tredjelande undtagen de pågældende lande
Mængde i ton
17 286
18 805
18 474
18 625
Indeks
100
109
107
108
Markedsandel
31 %
30,1 %
31,3 %
31 %
Gennemsnits-pris
1 834
2 011
2 106
2 108
Indeks
100
110
115
115
Kilde: databasen i henhold til artikel 14, stk. 6
(107)
Markedsandelen for import med oprindelse i andre tredjelande end de pågældende lande nåede op på 31 % af det samlede EU-forbrug i NUP. Den største markedsandel er repræsenteret ved importen fra Folkerepublikken Kina - 11 % af det samlede EU-forbrug. Andre betydelige importmængder i NUP kom fra Thailand (4 % af EU-markedet), Vietnam (3 % af EU-markedet) og Saudi-Arabien (fra ingen import i 2010 til en markedsandel på 4 % i NUP).
(108)
De priser, hvortil disse varer blev importeret til Unionen, var forholdsvis lave sammenlignet med EU-erhvervsgrenens gennemsnitlige priser, navnlig importen fra Folkerepublikken Kina. Selv med en antidumpingtold på 58,6 % på importen fra Folkerepublikken Kina var gennemsnitsprisen for kinesisk import lavere end Unionens hjemmemarkedspris (jf. tabel 4 ovenfor).
4.4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
4.4.1. Generelle bemærkninger
(109)
I overensstemmelse med grundforordningens artikel 3, stk. 5, omfattede undersøgelsen af dumpingimportens virkning for EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle økonomiske indikatorer, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den pågældende periode.
(110)
I forbindelse med skadesanalysen sondrede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i anmodningen om en fornyet undersøgelse og ud fra statistikker. Oplysningerne vedrører alle kendte EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af spørgeskemabesvarelserne fra EU-producenterne i stikprøven. Oplysningerne vedrører EU-producenterne i stikprøven. Begge datasæt blev anset for at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(111)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping.
(112)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, arbejdskraftomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital. Tal vedrørende de mikroøkonomiske indikatorer er baseret på kontrollerede data fra de to virksomheder eller grupper af virksomheder, der indgik i stikprøven. Disse oplysninger er derfor kun fremlagt i indekseret form eller i form af intervaller for at sikre, at den fortrolige karakter bevares.
4.4.2. Makroøkonomiske indikatorer
4.4.2.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(113)
Den samlede EU-produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 5
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
NUP
Produktionsmængde (ton)
48 017
52 754
55 787
57 736
Indeks
100
110
116
120
Produktionskapacitet (ton)
179 912
180 364
180 364
180 364
Indeks
100
100,3
100,3
100,3
Kapacitetsudnyttelse
26,7 %
29,2 %
30,9 %
32 %
Indeks
100
110
116
120
Kilde: Anmodningen
(114)
Produktionsmængden steg med 20 % i den betragtede periode. Da EU-forbruget kun steg med 8 % i samme periode, blev den resterende del af produktionen eksporteret.
(115)
Kapacitetsudnyttelsen i NUP synes at være lav (32 % i NUP). Den indberettede kapacitet, der er vist i ovenstående tabel, var baseret på den teoretiske maksimale kapacitet på grundlag af 3 skiftehold om dagen, 6 dage om ugen i 48 uger om året i overensstemmelse med standardpraksis for denne bestemte erhvervsgren og den i tidligere procedurer anvendte metode. Men i realiteten anvender erhvervsgrenen kun 2 skiftehold om dagen, 5 dage om ugen i 48 uger om året. Den indberettede kapacitet afspejler således ikke nødvendigvis nøjagtigt den faktiske kapacitet i NUP.
(116)
Kapacitetsudnyttelsen gik let frem i den betragtede periode. Stigningen på 20 % i kapacitetsudnyttelsen afspejler stigningen i produktionsmængden i den betragtede periode.
4.4.2.2. Salgsmængde og markedsandel
(117)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde og markedsandel udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 6
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
NUP
Salgsmængde på EU-markedet (ton)
38 185
43 414
40 262
41 350
Indeks
100
114
105
109
Markedsandel
68,8 %
69,5 %
68,3 %
68,9 %
Indeks
100
101
99
100
Kilde: Anmodningen
(118)
EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet steg med 14 % i 2011 i forhold til de mængder, der blev solgt i 2010. Salgsmængden faldt derefter til 41 350 ton, hvilket er en stigning på 9 % i den betragtede periode.
(119)
EU-erhvervsgrenens markedsandel forblev mere eller mindre stabil i den betragtede periode.
4.4.2.3. Vækst
(120)
I overensstemmelse med den moderate vækst i EU-forbruget i den betragtede periode (+ 8 %) steg EU-producenternes salg med 9 %.
4.4.2.4. Beskæftigelse og produktivitet
(121)
Beskæftigelsen og produktiviteten udviklede sig i den betragtede periode, som følger:
Tabel 7
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
NUP
Antal ansatte
1 064
1 022
979
957
Indeks
100
96
92
90
Produktivitet (enhed/ansat)
45
52
57
60
Indeks
100
114
126
134
Kilde: Anmodningen
(122)
I den betragtede periode faldt antallet af ansatte gradvis med 10 %. Som følge heraf og tilsammen med produktionsstigningen steg produktiviteten hos EU-producenternes arbejdsstyrke, målt som produktion (ton) pr. ansat pr. år, med 34 % mellem 2010 og NUP.
4.4.3. Mikroøkonomiske indikatorer
4.4.3.1. Priser og faktorer, som påvirker priserne
(123)
De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven ved salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 8
Salgspriser i Unionen
2010
2011
2012
NUP
Gennemsnitlig enhedssalgspris i Unionen på det samlede marked (EUR/ton)
2 500-3 000
2 500-3 000
2 400-2 900
2 300-2 800
Indeks
100
100
98
94
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
3 500-4 000
3 300-3 800
3 400-3 900
3 300-3 800
Indeks
100
94
97
94
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven
(124)
I den betragtede periode faldt salgspriserne i Unionen med 6 %. Mens priserne forblev forholdsvis stabile mellem 2010 og 2012, fandt det største fald sted mellem 2011 og NUP.
(125)
Da de faste omkostninger udgjorde en betydelig del af produktionsomkostningerne, medførte produktionsstigningen på 20 % i NUP et fald i produktionsomkostningerne pr. enhed. Den gennemsnitlige enhedssalgspris faldt tilsvarende.
4.4.3.2. Arbejdskraftomkostninger
(126)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode, som følger:
Tabel 9
Gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
NUP
Gennemsnitsløn pr. ansat (EUR)
45 000-50 000
50 000-55 000
51 000-56 000
52 000-57 000
Indeks
100
107
108
110
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven
(127)
De gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat fulgte en stigende tendens i den betragtede periode. Mellem 2010 og NUP steg de gennemsnitlige arbejdskraftomkostninger pr. ansat med 10 %.
4.4.3.3. Lagerbeholdninger
(128)
Lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 10
Lagerbeholdninger
2010
2011
2012
NUP
Slutlagre (i ton)
5 500-6 000
5 000-5 500
5 600-6 100
6 000-6 500
Indeks
100
93
104
111
Slutlagre i procent af produktionen
25 %-30 %
20 %-25 %
21 %-26 %
22 %-27 %
Indeks
100
79
83
87
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven
(129)
Slutlagrene faldt først i 2011 med 7 % i forhold til 2010 og steg derefter med 11 % i NUP i forhold til 2010. I forhold til produktionsniveauet faldt slutlagrene med 13 % mellem 2010 og NUP.
4.4.3.4. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(130)
Rentabiliteten, likviditeten, investeringerne og investeringsafkastet for EU-producenterne i stikprøven udviklede sig i den betragtede periode som følger:
Tabel 11
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
NUP
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af omsætningen)
- 20 %/- 15 %
- 15 %/- 10 %
- 10 %/- 5 %
- 14 %/- 9 %
Indeks
100
118
151
133
Likviditet (EUR) (indeks)
100
- 10 515
- 6 086
- 8 933
Investeringer (EUR) (indeks)
100
115
112
105
Investeringsafkast
- 25 %/- 20 %
- 45 %/- 40 %
- 40 %/- 35 %
- 45 %/- 40 %
Indeks
100
81
64
80
Kilde: Kontrollerede oplysninger fra virksomhederne i stikprøven
(131)
Kommissionen fastlagde rentabiliteten hos EU-producenterne i stikprøven som nettooverskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg.
(132)
I den betragtede periode led EU-erhvervsgrenen betydelige tab. Erhvervsgrenen registrerede i 2010 et tab på - 20 %/- 15 %. Mellem 2010 og NUP faldt tabene med 33 %, men resultatet var stadig negativt i NUP, nemlig - 14 %/- 9 %. Nettolikviditeten er EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten var positiv i 2010. Den faldt brat i 2011 og nåede negative værdier og forblev negativ i NUP.
(133)
Investeringerne fulgte en stigende tendens. I forhold til 2010 steg de med 15 % i 2011 og med 12 % i 2012 og forblev 5 % over 2010-niveauet i NUP.
(134)
Investeringsafkastet er fortjenesten udtrykt i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Det var på - 25 %/- 20 % i 2010 og faldt derefter til ca. - 45 %/- 40 %, hvor det forblev i NUP.
4.4.3.5. Dumpingmargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping
(135)
Da importen fra de pågældende lande faldt betydeligt og var ubetydelig i den betragtede periode (jf. tabel 2 og 3 ovenfor), kan dumpingmargenens størrelse ikke vurderes. I lyset af den evaluering, der er omhandlet nedenfor i betragtning 136-144, blev det dog konstateret, at EU-erhvervsgrenen stadig befandt i en udsat og sårbar situation.
4.5. Konklusion vedrørende EU-erhvervsgrenens situation
(136)
I forordning (EF) nr. 1001/2008 konkluderede Rådet, at antidumpingforanstaltningerne over for importen af den pågældende vare fra Republikken Korea og Malaysia, der indførtes i 2002, kun førte til en delvis genrejsning af EU-erhvervsgrenen. Den (positive) udvikling i den betragtede periode i den tidligere fornyede undersøgelse (januar 2002-juni 2007) af skadesindikatorerne kunne i høj grad tilskrives den kraftige stigning i efterspørgslen i 2007 og i 2008.
(137)
Efter 2008 forværredes EU-erhvervsgrenens situation dog betydeligt (i forhold til situationen i 2007 og 2008). Denne udvikling skyldtes i vid udstrækning faldet i efterspørgslen efter 2008.
(138)
Nogle indikatorer har vist en positiv udvikling siden 2010. Mellem 2010 og NUP steg EU-produktionen f.eks. med 20 %. Denne stigning skyldtes til dels stigningen i EU-forbruget, som steg med 8 % i samme periode. Produktionsstigningen førte til en bedre kapacitetsudnyttelse, der øgedes med mere end 20 %. EU-erhvervsgrenens salgsmængde steg med 9 %, hvilket svarer til stigningen i EU-forbruget, mens markedsandelen for EU-virksomheder forblev den samme. Som følge af en nedgang i antallet af ansatte med 10 % steg produktiviteten også (med 34 %).
(139)
Kapacitetsudnyttelsen var dog lav. Det skyldes til dels, at det var planlagt, at den eksisterende infrastruktur skulle anvendes med 3 skiftehold pr. dag, 6 dage pr. uge, og den maksimale kapacitet blev beregnet i overensstemmelse hermed. I den betragtede periode arbejdede EU-erhvervsgrenen imidlertid kun i to skift pr. dag, 5 dage pr. uge.
(140)
Da de faste omkostninger udgjorde en betydelig del af produktionsomkostningerne, havde EU-erhvervsgrenen store tab i den betragtede periode. Trods forbedringen på 30 % i de finansielle resultater mellem 2010 og NUP var tabene stadig betydelige i NUP (tab på mellem - 14 % og - 9 %).
(141)
Disse store tab sammen med den betydelige negative likviditet er vigtige indikatorer, der illustrerer den sårbare situation, der gjorde sig gældende for EU-erhvervsgrenen.
(142)
Det skal bemærkes, at det i Rådets forordning (EU) nr. 78/2013, hvorved der blev indført antidumpingforanstaltninger over for importen af den pågældende vare fra Rusland og Tyrkiet, blev konstateret, at EU-erhvervsgrenen befandt sig i en skadevoldende og vanskelig økonomisk situation. Den periode, som var genstand for denne procedure, gik fra januar 2008 til september 2011 og overlapper delvist den betragtede periode i den nuværende undersøgelse (14).
(143)
De foranstaltninger, der er vedtaget i ovennævnte forordning, synes at have haft en positiv virkning, da en række skadesindikatorer (f.eks. produktion, kapacitetsudnyttelse, rentabilitet, produktivitet og forbrug) viser en positiv tendens. Den nuværende undersøgelse har imidlertid vist, at EU-erhvervsgrenen ikke fuldt ud har genrejst sig efter den tidligere dumping.
(144)
Derfor konkluderer Kommissionen, at EU-erhvervsgrenens situation stadig er sårbar og i nogle sammenhænge langt under det niveau, der kunne forventes, hvis den havde genrejst sig helt efter den skade, der var blevet konstateret i de foregående undersøgelser.
5. SANDSYNLIGHEDEN FOR FORNYET SKADE
5.1. Konsekvenser af den forventede importmængde og prismæssige virkninger, hvis foranstaltningerne ophæves
(145)
I betragtning 85 konkluderede Kommissionen, at ophævelsen af foranstaltningerne efter al sandsynlighed vil føre til fornyet dumpingimport fra de pågældende lande.
(146)
Undersøgelsen har vist, at EU-erhvervsgrenens situation er sårbar. Selv om situationen forbedredes en anelse i NUP, opnåede EU-erhvervsgrenen ikke på noget tidspunkt en fortjeneste i den betragtede periode.
(147)
Derfor vil enhver fornyet dumpingimport fra de pågældende lande yderligere forværre EU-erhvervsgrenens vanskelige situation. Denne import formodes at ville overtage den markedsandel, som EU-erhvervsgrenen har haft på EU-markedet. Dette vil føre til en endnu lavere kapacitetsudnyttelse i EU-erhvervsgrenen, hvilket er et af de afgørende elementer, der bidrager til de negative resultater hos EU-erhvervsgrenen i den betragtede periode.
(148)
Enhver fornyet dumpingimport vil medføre et endnu voldsommere pristryk på EU-erhvervsgrenen og dermed bidrage til en yderligere forringelse af EU-erhvervsgrenens finansielle resultater.
(149)
Kommissionen konkluderer derfor, at en ophævelse af foranstaltningerne over for Republikken Korea og Malaysia sandsynligvis vil føre til fornyet dumpingimport fra disse lande, hvilket vil resultere i et pres i nedadgående retning på EU-erhvervsgrenens priser, salgsmængder og markedsandel og i en forværring af dens økonomiske situation. En ophævelse af foranstaltningerne over for Republikken Korea og Malaysia vil derfor sandsynligvis føre til fornyet skade på grund af den forventede forværring af den allerede skrøbelige økonomiske situation, som det er blevet konstateret, at EU-erhvervsgrenen befinder sig i.
6. UNIONENS INTERESSER
(150)
Kommissionen undersøgte i henhold til grundforordningens artikel 21, om en opretholdelse af de gældende antidumpingforanstaltninger over for Republikken Korea og Malaysia ville være i strid med Unionens interesser som helhed. Fastlæggelsen af Unionens interesser var baseret på en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes, grossisternes og brugernes interesser.
(151)
Alle interesserede parter fik, jf. grundforordningens artikel 21, stk. 2, mulighed for at fremsætte bemærkninger.
(152)
I den oprindelige undersøgelse blev det fastslået, at det ikke var i strid med Unionens interesser at indføre foranstaltninger. Da nærværende undersøgelse er en fornyet undersøgelse, og foranstaltningerne har været i kraft siden 2002, giver analysen således mulighed for at vurdere eventuelle uønskede negative virkninger for de pågældende parter af de gældende antidumpingforanstaltninger.
(153)
På dette grundlag blev det undersøgt, om der til trods for konklusionerne om fornyet dumping og sandsynligheden for fornyet skade var tvingende grunde til at konkludere, at det ikke var i Unionens interesse at opretholde de gældende foranstaltninger.
6.1. EU-erhvervsgrenens interesser
(154)
Selv om de gældende antidumpingforanstaltninger forhindrede dumpingimport i at komme ind på EU-markedet, befinder EU-erhvervsgrenen sig stadig i en udsat situation som bekræftet af de negative tendenser, der gør sig gældende for visse centrale skadesindikatorer.
(155)
Hvis foranstaltningerne bortfalder, er det sandsynligt, at den forventede tilstrømning af store mængder dumpingimport fra de pågældende lande ville forårsage fornyet skade. Denne tilstrømning ville sandsynligvis bl.a. forårsage tab af markedsandele, faldende salgspriser, faldende kapacitetsudnyttelse og generelt en alvorlig forværring af EU-erhvervsgrenens finansielle situation.
(156)
Kommissionen konkluderer således, at det ikke vil være i strid med EU-erhvervsgrenens interesser, at antidumpingforanstaltningerne over for Republikken Korea og Malaysia opretholdes.
6.2. Ikke forretningsmæssigt forbundne importører og brugere
(157)
I forbindelse med den oprindelige undersøgelse blev det fastslået, at indførelsen af foranstaltninger sandsynligvis ikke vil have alvorlige negative virkninger for importørernes og brugernes situation i Unionen. Ingen importører eller brugere samarbejdede i forbindelse med den nuværende undersøgelse. Da der ikke foreligger oplysninger om, at de gældende foranstaltninger i væsentlig grad påvirkede disse grupper, kan det konkluderes, at en opretholdelse af foranstaltningerne ikke vil have væsentlige negative virkninger for importørerne og brugerne i Unionen.
6.3. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(158)
På grundlag af ovenstående konkluderede Kommissionen, at der ikke var tvingende årsager til, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger over for importen af rørfittings med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia.
7. ANTIDUMPINGFORANSTALTNINGER
(159)
Det følger af ovenstående betragtninger, at i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 2, bør antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse rørfittings med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia opretholdes.
(160)
Som det fremgår af denne undersøgelse, forbedres EU-erhvervsgrenens globale situation dog gradvist, og indførelsen i 2013 af de endelige antidumpingforanstaltninger over for importen fra Rusland og Tyrkiet af samme vare (se betragtning 5) synes at have haft en yderligere positiv virkning på EU-erhvervsgrenens situation, jf. betragtning 143. I betragtning af den overordnede skadesanalyse og de sandsynlige markedsudviklinger med de gældende foranstaltninger blev det følgelig vurderet, at en kortere periode end 5 år kunne være tilstrækkeligt til at give EU-erhvervsgrenen tid til at afslutte sin økonomiske og finansielle genrejsning.
(161)
Desuden kan EU-erhvervsgrenens situation og skadesanalysen ikke vurderes ved kun at betragte den (potentielle) import af den pågældende vare fra Republikken Korea og Malaysia - EU-erhvervsgrenens situation påvirkes af anden import og af foranstaltningerne over for denne import, som f.eks. de ovennævnte foranstaltninger over for Rusland og Tyrkiet.
(162)
Det konkluderes derfor, at i lyset af de specifikke omstændigheder i denne sag bør foranstaltningerne undtagelsesvis ikke forlænges for den fulde femårige periode, jf. grundforordningen, men de bør udløbe samtidig med de endelige foranstaltninger over for importen fra Tyrkiet og Rusland i særdeleshed. En sådan tilpasning af foranstaltningernes varighed ville også muliggøre en omfattende og sammenhængende undersøgelse af virkningerne af en eventuel dumpingpraksis på EU-erhvervsgrenen, hvis en sådan undersøgelse skulle blive nødvendig i fremtiden.
(163)
De gældende foranstaltninger over for importen af rørfittings fra Rusland og Tyrkiet udløber den 29. januar 2018. I overensstemmelse hermed bør de endelige antidumpingforanstaltninger over for importen af rørfittings med oprindelse i Korea og Malaysia derfor tilpasses og udløbe på samme dato.
(164)
Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union er enig i, at den foreslåede udløbsdato ville give mulighed for en fælles fornyet undersøgelse i fremtiden, hvis dette skulle ønskes, og derigennem en grundig dumping- og skadesanalyse, der omfatter importen fra flere lande. De hævdede imidlertid, at efter den nuværende undersøgelsesperiode er den samlede import fra alle lande af den pågældende vare steget kraftigt, mens gennemsnitsprisen for denne import er faldet stærkt. Denne udvikling efter NUP har angiveligt ført til en forværring af EU-erhvervsgrenens situation, og betingelserne for at indføre en endelig antidumpingtold i en periode på mindre end fem år er således ikke længere til stede.
(165)
Kommissionen bemærker, at den påståede udvikling efter NUP (dvs. øget import til lavere priser) er baseret på offentligt tilgængelige Eurostatdata, der omfatter varetyper, som ikke er dækket af den nuværende undersøgelse. Importstatistikker fra perioden efter NUP, som er til rådighed for Kommissionen, og som kun vedrører den pågældende vare, viser imidlertid, at importen er faldet med 10-15 % i perioden efter NUP, selv om den gennemsnitlige pris på denne import også er faldet (15-20 %). Kommissionen mener, at udviklingen efter NUP af importen af den pågældende vare i mangel af enhver anden dokumentation vedrørende EU-erhvervsgrenens situation ikke medfører, at Kommissionens konklusioner om en passende frist for indførelse af endelige antidumpingforanstaltninger er ugyldige (jf. betragtning 160-163). Denne påstand afvises derfor.
(166)
I overensstemmelse hermed og i lyset af konklusionerne vedrørende sandsynligheden for fornyet dumping og skade følger det, at de gældende antidumpingforanstaltninger vedrørende importen af rørfittings med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia, opretholdt ved Rådets forordning (EF) nr. 1001/2008, senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 363/2010, bør opretholdes indtil den 29. januar 2018.
(167)
Udvalget, der er nedsat i medfør af grundforordningens artikel 15, stk. 1, afgav ingen udtalelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af rørfittings (undtagen støbte fittings, flanger og fittings med gevind) af jern eller stål (undtagen rustfrit stål), med største udvendige diameter på 609,6 mm og derunder, af den art der anvendes til stuksvejsning eller andre formål, med oprindelse i Republikken Korea og Malaysia, i øjeblikket henhørende under KN-kode ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 og ex 7307 99 80 (Taric-kode 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 og 7307998098).
2. Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for de under stk. 1 beskrevne varer fremstillet af følgende virksomheder:
Land
Virksomhed
Toldsats (%)
Taric-kode
Malaysia
Anggerik Laksana Sdn Bhd, Selangor Darul Ehsan
59,2
A324
Pantech Steel Industries Sdn Bhd
49,9
A961
Alle andre virksomheder
75,0
A999
Republikken Korea
Alle virksomheder
44,0
-
3. De gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den udløber den 29. januar 2018.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1283/2014,
annettu 2 päivänä joulukuuta 2014,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tiettyjen Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien raudasta tai teräksestä valmistettujen putkien liitososien tuonnissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 11 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Korean tasavallasta ja Malesiasta, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevien tiettyjen putkien liitososien, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, tuonnissa voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet otettiin alun perin käyttöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 1514/2002 (2), jäljempänä ’alkuperäiset toimenpiteet’.
(2)
Malesiaa koskeva voimassa oleva polkumyyntitulli on 75 prosenttia, lukuun ottamatta yritystä Anggerik Laksana Sdn Bhd, johon sovelletaan 59,2 prosentin suuruista polkumyyntitullia, ja yritystä Pantech Steel Industries Sdn Bhd, johon sovelletaan 49,9 prosentin suuruista polkumyyntitullia. Korean tasavallan osalta tulli on 44 prosenttia kaikille yrityksille.
(3)
Alkuperäiset toimenpiteet pidettiin voimassa neuvoston asetuksella (EY) N:o 1001/2008 (3), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EU) N:o 363/2010 (4), jäljempänä ’voimassa olevat toimenpiteet’.
1.2 Muita kolmansia maita koskevat voimassa olevat toimenpiteet
(4)
Tämän menettelyn lisäksi polkumyyntitoimenpiteitä sovelletaan tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin Kiinan kansantasavallasta ja Thaimaasta (5). Kiinasta peräisin olevaan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sovellettavat toimenpiteet laajennettiin koskemaan saman tuotteen Taiwanista (6), Indonesiasta (7), Sri Lankasta (8) ja Filippiineiltä (9) lähetettyä tuontia. Komissio käynnisti 3 päivänä syyskuuta 2014 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien putkien liitososien tuontiin sovellettavien ja Taiwania, Indonesiaa, Sri Lankaa ja Filippiinejä koskemaan laajennettujen polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun. Se julkaisi vireillepanoilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä (10). Thaimaasta tapahtuvaa vientiä koskevien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolo on päättynyt.
(5)
Tammikuussa 2013 otettiin käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat Venäjältä ja Turkista (11) peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia.
1.3 Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano
(6)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, julkaisi 8 päivänä helmikuuta 2013 ilmoituksen (12) Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien putkien liitososien tuontia koskevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon lähestyvästä päättymisestä.
(7)
Kesäkuun 26 päivänä 2013 komissio vastaanotti pyynnön kyseisiä toimenpiteitä koskevan toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’perusasetus’, 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(8)
Pyynnön esitti teräksisten tyssähitsauksessa käytettävien liitososien valmistajien etuja valvova järjestö Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’, joka edustaa tuottajia, joiden tuotanto muodostaa yli 40 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta unionissa.
(9)
Pyyntö perustuu siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.
(10)
Komissio käynnisti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun 15 päivänä lokakuuta 2013 perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Se julkaisi vireillepanoilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä (13).
1.4 Asianomaiset osapuolet
(11)
Vireillepanoilmoituksessa komissio pyysi kaikkia asianomaisia osapuolia ottamaan siihen yhteyttä tutkimukseen osallistumista varten. Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta pyynnön esittäjälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, käyttäjille ja tuojille, Korean tasavallassa ja Malesiassa toimiville vientiä harjoittaville tuottajille sekä Korean ja Malesian viranomaisille ja pyysi niitä toimimaan yhteistyössä.
(12)
Kaikilla asianomaisilla osapuolilla oli tilaisuus esittää huomautuksensa tutkimuksen vireillepanosta ja pyytää saada tulla komission ja/tai kuulemismenettelystä kauppaan liittyvissä menettelyissä vastaavan neuvonantajan kuulemiksi.
1.4.1 Otanta
(13)
Vireillepanoilmoituksessa komissio ilmoitti, että se mahdollisesti valitsee otoksen unionin tuottajista, tuojista ja korealaisista vientiä harjoittavista tuottajista perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti.
a) Unionin tuottajia koskeva otanta
(14)
Vireillepanoilmoituksessa komissio ilmoitti, että se oli valinnut alustavasti unionin tuottajien otoksen, ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia. Otos valittiin tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana unionissa toteutuneiden samankaltaisen tuotteen tuotanto- ja myyntimäärien perusteella varmistaen maantieteellinen jakauma, ja se muodostui neljästä unionin tuottajasta tai unionin tuottajien ryhmästä (viisi yksittäistä yritystä), jotka sijaitsevat Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Romaniassa ja Itävallassa. Huomautuksia ei esitetty, ja alustavasti valitut yritykset sisältyivät lopulliseen otokseen.
(15)
Menettelyn käynnistämisen jälkeen komission oli kuitenkin jätettävä otoksen ulkopuolelle kaksi unionin tuottajaa, koska ne eivät toimineet yhteistyössä. Kahden jäljelle jääneen yrityksen/yritysryhmän (kolme yksittäistä yritystä) osuus unionin tuotannosta oli 49 prosenttia ja unionin myynnistä 45 prosenttia ja niillä on tuotantolaitoksia kolmessa eri maassa. Näin ollen muutetun otoksen katsottiin yhä edustavan unionin tuotannonalaa.
b) Tuojia koskeva otanta
(16)
Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja muodostaakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Yksikään tuoja ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
c) Korean tasavallassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(17)
Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja muodostaakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia Koreassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Korean tasavallan EU-edustustoa yksilöimään muut mahdolliset vientiä harjoittavat tuottajat, jotka ehkä haluaisivat osallistua tutkimukseen, ja/tai ottamaan niihin yhteyttä.
(18)
Kaksi korealaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti pyydetyt tiedot, mutta vain toinen niistä suostui toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa ja osallistumaan otokseen. Sen vuoksi katsottiin, että korealaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta ei ollut tarpeellinen.
d) Malesiassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
(19)
Malesiassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien vähäisen määrän vuoksi komissio ei katsonut vireillepanoilmoituksessa, että niitä koskeva otanta on tarpeen.
(20)
Komissio pyysi kaikkia vientiä harjoittavia tuottajia ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa vireillepanoilmoituksen julkaisemisesta. Lisäksi komissio pyysi Malesian EU-edustustoa yksilöimään muut mahdolliset vientiä harjoittavat tuottajat, jotka ehkä haluaisivat osallistua tutkimukseen, ja/tai ottamaan niihin yhteyttä.
1.4.2 Kyselyvastaukset
(21)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille otokseen valituille unionin yrityksille, yhteistyössä toimivalle korealaiselle yritykselle ja kaikille tiedossa oleville malesialaisille vientiä harjoittaville tuottajille.
(22)
Yksi unionin tuottaja ei palauttanut kyselylomaketta lainkaan, ja yksi toimitti vain osittaisen vastauksen eikä vastannut puutteista ilmoittavaan kirjeeseen. Nämä kaksi unionin tuottajaa jätettiin näin ollen otoksen ulkopuolelle (ks. edellä oleva 15 kappale). Yksi korealainen vientiä harjoittava tuottaja palautti kyselylomakkeen. Malesialaisista vientiä harjoittavista tuottajista yksikään ei palauttanut kyselylomaketta.
1.4.3 Tarkastuskäynnit
(23)
Komissio hankki ja todensi kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot määrittääkseen, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon toistuminen todennäköistä ja onko toimenpiteiden käyttöönotto unionin edun mukaista. Tarkastuskäynnit tehtiin perusasetuksen 16 artiklan mukaisesti seuraavien yritysten toimitiloihin:
Unionin tuottajat:
-
Erne Fittings GmbH, Schlins, Itävalta, ja siihen etuyhteydessä oleva yritys Siekman Fittings, Lohne, Saksa;
-
Vallourec Fittings SA, Ranska.
Korean tasavallassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat:
-
TK Corporation, Busan.
1.5 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(24)
Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2012 ja 30 päivän syyskuuta 2013 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.
(25)
Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittäviä suuntauksia tarkasteltiin kaudella, joka ulottui 1 päivästä tammikuuta 2010 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
1.6 Ilmoittaminen osapuolille
(26)
Komissio ilmoitti 12 päivänä syyskuuta 2014 kaikille asianomaisille osapuolille niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ehdottaa voimassa olevien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden soveltamisen jatkamista, ja kehotti kaikkia asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia. Komissio tarkasteli asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia ja otti ne huomioon soveltuvin osin.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Tarkasteltavana oleva tuote
(27)
Tarkastelun kohteena ovat Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevat raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistetut putkien liitososat (muut kuin valetut osat, laipat ja kierteitetyt osat), joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 mm, jollaisia käytetään tyssähitsauksessa tai muihin tarkoituksiin ja jotka nykyisin luokitellaan CN-koodeihin ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ja ex 7307 99 80, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ’putkien liitososat’.
2.2 Samankaltainen tuote
(28)
Tarkastelua koskevassa tutkimuksessa todettiin, että asianomaisissa maissa tuotetulla ja kotimarkkinoilla myydyllä ja/tai unioniin ja/tai muille vientimarkkinoille viedyllä tuotteella on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat käyttötarkoitukset kuin unionin tuotannonalan unionissa myymillä tuotteilla.
(29)
Komissio katsoi, että kyseinen tuote on näin ollen perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu samankaltainen tuote.
3. POLKUMYYNNIN TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(30)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio tutki, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti asianomaisista maisten tapahtuvan polkumyynnin toistumiseen.
3.1 Korean tasavalta
3.1.1 Alustavat huomautukset
(31)
Yksi suurimmista korealaisista putkien liitososien tuottajista, TK Corporation, toimi tutkimuksessa yhteistyössä. Kyseisen yhteistyössä toimineen yrityksen osuus Koreasta tulevasta putkien liitososien tuonnista oli 25-40 prosenttia (tarkkaa lukua ei anneta luottamuksellisuussyistä). TK Corporation palautti kyselylomakkeen komissiolle ja antoi tietoja kotimarkkina- ja vientimyynnistään sekä tuotantokustannuksistaan. Ottaen huomioon kyseisen yrityksen osuus Koreasta tapahtuvasta putkien liitososien viennistä komissio katsoi, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Koreasta tapahtuvan polkumyynnin analyysi ja osa toistumista koskevasta analyysista voitiin tehdä yrityksen antamien tietojen perusteella. TK Corporationin antama vastaus tarkastettiin.
3.1.2 Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana
(32)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Koreasta tuotiin unioniin vain vähäisiä määriä putkien liitososia (alle 50 tonnia). Osan tästä määrästä myi ainoa yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja TK Corporation. Mainittu määrä ei selvästikään ollut edustava, koska sen osuus TK Corporationin tuotannosta oli alle 0,1 prosenttia. Jäi myös epäselväksi, oliko TK Corporationin tuonnista maksettu polkumyyntitulli, mikä herättää epäilyjä siitä, oliko tavara tosiasiallisesti saapunut unionin tullialueelle. Lisäksi kyseinen myynti oli tarkoitettu kolmea tiettyä hanketta varten, jossa liitososia koskivat erityisvaatimukset (mistä syystä myynti ei ollut edustavaa), ja myynti tapahtui ”pakettina” muiden (pääasiassa ruostumattomasta teräksestä valmistettujen) liitososien kanssa. Edellä mainituista syistä TK Corporationilta unioniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tulevan putkien liitososien tuonnin perusteella ei voitu tehdä mielekästä analyysia polkumyynnistä.
(33)
Päätelmästä ilmoittamisen jälkeen TK Corporation totesi, että komission polkumyyntiä koskevan analyysin olisi pitänyt perustua yrityksen unioniin suuntautuvaan vientimyyntiin seuraavista syistä: i) yrityksen vientimyynti unioniin tarkastelua koskevalla ajanjaksolla oli merkittävä ja siten edustavaa, koska se sisälsi ”polkumyyntitullista huolimatta peräti 26 laskua ja 282 yksittäistä myyntitapahtumaa”; ii) polkumyyntitullimaksuihin liittyy epäselvyyksiä, koska osa myynnistä (joka on tarkoitettu offshore-hankkeeseen) ei ole polkumyyntitullin alaista ja toisaalta koska tuojat eivät aina maksaneet polkumyyntitullia tarkastelua koskevalla ajanjaksolla tapahtuneesta muusta myynnistä kyseisten tuotteiden virheellisen luokittelun seurauksena, minkä vuoksi tuojat eivät olleet tietoisia siitä, että niistä olisi pitänyt maksaa polkumyyntitulli. Tuojille on ilmoitettu tästä virheestä, ja ne ovat nyt maksaneet kyseiset polkumyyntitullit takautuvasti; ja iii) unioniin suuntautuvan vientimyynnin olosuhteet olivat tavanomaiset, sillä toimitusajat eivät olleet lyhyemmät eikä velotettuja hintoja ristiinkompensoitu.
(34)
Huomautuksia tarkasteltiin asianmukaisesti. TK Corporation ei kiistänyt, että sen unioniin tapahtuvan viennin määrä oli vähäinen sekä absoluuttisesti että suhteessa yrityksen samankaltaisen tuotteen kokonaistuotantoon (alle 0,1 prosenttia). Komissio katsoo kuitenkin, että näin vähäistä määrää, niin suhteellisesti kuin absoluuttisesti ilmaistuna, ei voida pitää edustavana.
(35)
Komissio ei voinut toimitettujen asiakirjojen perusteella varmistaa, mikä osuus TK Corporationin väitetystä unioniin suuntautuneesta myynnistä oli loppujen lopuksi luokiteltu ja tuotu asianmukaisesti; myöskään väitettä, jonka mukaan hintoja ei ollut ristiinkompensoitu, ei pystytty todentamaan eikä siten hyväksymään, sillä väitettä tukevat asiakirjat toimitettiin vasta tarkastuskäynnin jälkeen. Edellä 34 kappaleessa esitetyn päätelmän mukaisesti komission ei kuitenkaan kummassakaan tapauksessa ole tarpeen antaa lopullista päätelmää, koska edes koko ilmoitettu TK Corporationin unioniin suuntautuva myyntimäärä ei ole tarpeeksi edustava.
(36)
Näin ollen komissio vahvistaa, että TK Corporationin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla unioniin suuntautuvaa myyntiä ei voida käyttää mielekkään polkumyyntianalyysin perustana tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa.
3.1.3 Näyttö polkumyynnin toistumisen todennäköisyydestä
(37)
Komissio tutki, onko polkumyynnin toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Tällöin tutkittiin seuraavat asiat: muihin kohteisiin suuntautuneen viennin hinta, tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti Koreassa sekä unionin markkinoiden houkuttelevuus.
3.1.3.1 Vienti Koreasta muihin kohteisiin
(38)
Koska putkien liitososien tuonti Koreasta unioniin oli vähäistä ja mainitun myynnin hintatiedot eivät ole luotettavia (ks. 32-36 kappale), komissio katsoi, että olisi käytettävä Koreasta muihin maihin suuntautuvan putkien liitososien myynnin tietoja, kun arvioidaan unioniin suuntautuvan viennin todennäköisiä hintoja siinä tapauksessa, että toimenpiteiden annetaan raueta.
(39)
Katsottiin aiheelliseksi tarkastella ensin Koreasta Yhdysvaltoihin tapahtuvaa myyntiä, koska kyseiset markkinat ovat - toisin kuin muut Korean vientikohteet - samansuuruiset kuin unionin markkinat ja niillä on sekä lukuisia koimaisia tuottajia että paljon tuontia ja alhaiset tuontitullit, mikä tekee niistä hyvin kilpaillut markkinat. Yhdysvallat on myös niin koko Korean kuin TK Corporationinkin tärkeimpiä vientikohteita.
(40)
Tutkimuksessa tutkittiin lisäksi kaikki muu Koreasta tapahtuva putkien liitososien vientimyynti.
(41)
Polkumyyntilaskelmat tehtiin sekä Yhdysvaltojen että kaikkien muiden vientikohteiden osalta (paitsi unionin osalta 32-36 kappaleessa esitetyistä syistä).
a) Normaaliarvo
(42)
Perusasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti TK Corporationin normaaliarvo määritettiin riippumattomien asiakkaiden kotimarkkinoilla tavanomaisessa kaupankäynnissä maksamien tai maksettavaksi tulevien hintojen perusteella silloin, kun se oli mahdollista.
(43)
Niiden tuotelajien osalta, joiden kohdalla tämä ei ollut mahdollista, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(44)
Perustana käytettiin TK Corporationin kyselylomakkeessa ilmoittamia todellisia tuotantokustannuksia eli todellisia tuotantokustannuksia, joihin oli lisätty todelliset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä voitto perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
b) Vientihinta
(45)
Kuten 32-36 kappaleessa selitettiin, TK Corporationin unioniin suuntautuvaa myyntiä ei voitu käyttää polkumyyntilaskelmissa, minkä vuoksi vientihintojen perustana käytettiin sen vientiä kolmansien maiden markkinoille.
(46)
Perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti käytettiin TK Corporationin vientihintaa muihin maihin, ja sitä oikaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolle ottamalla huomioon soveltuvin osin muun muassa kuljetuskustannukset, tullit ja verot.
c) Vertailu ja oikaisut
(47)
Painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti putkien liitososien vientihinnan painotettuun keskiarvoon noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(48)
Normaaliarvon ja vientihinnan välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin huomioon eroavuudet hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavissa tekijöissä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tältä osin tehtiin oikaisuja sisämaarahti- ja merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannusten huomioon ottamiseksi.
(49)
Tarkasteltavana olevan tuotteen eri tuotelajien erottamiseksi toisistaan käytettiin alkuperäisen tuotevalvontakoodimenettelyn (PCN) 11 numeron rakennetta, jolla eri tuotelajit jäsennettiin. Polkumyyntilaskelmat tehtiin käyttäen hiukan yksinkertaistettua 7 numeron PCN-rakennetta. Eritelmiä koskeva standardi ja materiaalin laatuasteet korvattiin yksinkertaistetulla kriteerillä, jolla erotettiin hiiliteräksestä ja seosteräksestä valmistetut tuotteet. Näin tehtiin, koska todettiin, että käytetyissä standardimääritelmissä (kuten ANSI tai EN) oli vain vähän eroavaisuuksia ja materiaalin laatuastejärjestelmä noudatti käytettyä standardia. Tästä syystä yksinkertaistettu järjestelmä nosti vastaavuustasoa polkumyyntilaskelmissa (ja vahinkolaskelmissa) tuhansien tuotevalvontakoodien osalta vääristämättä itse laskelman tulosta.
(50)
TK Corporation pyysi, että komissio nostaa alkuperäisen PCN-järjestelmän 16 numeron tasolle, mutta pyyntö evättiin, koska tuote voitiin luokitella tehokkaasti käytetyn järjestelmän avulla. Lisäksi olisi huomattava, että laskettu polkumyyntimarginaali (tai vahinkomarginaali) ei kuitenkaan muuttuisi merkittävästi sen mukaan, perustuuko se 7, 11 tai 16 numeroon, koska TK Corporationin myynnin keskimääräiset hinnat vaihtelivat huomattavasti eri markkinoilla.
(51)
Toinen laskemiseen liittyvä seikka koski polkumyyntilaskelmassa käytettävää määrään liittyvää menettelyä. TK Corporation väitti, että koska sen myyntilaskuissa, (potentiaalisten) asiakkaiden ohjehinnoissa ja tilinpidossa käytetään ”kappaleita” määrien ilmoittamiseen, kappaleita olisi käytettävä myös laskelman mittayksikkönä. Kyselylomakkeessa määrä pyydettiin ilmoittamaan painona, mutta osasta myyntiä TK Corporation ilmoitti määrän kappaleina. Tällaisen myynnin muuntamisen kappaleista painoksi teki TK Corporation puutteita koskevan prosessin yhteydessä. Komissio päätti, että painon ilmoittaminen on paras menettelytapa seuraavista syistä:
-
Kappalemäärän käyttäminen mittayksikkönä voisi johtaa vääristymiin keskimääräisessä yksikköhinnassa, sillä kappalemäärä ei ilmaise yhden kappaleen painoa, mikä on tarkasteltavana olevan tuotteen tapauksessa merkittävä kustannustekijä (ja siten hintatekijä).
-
Paino tarvitaan vahinkolaskelmia varten, koska unionin tuottajat käyttävät painoa ja olisi epäasianmukaista käyttää eri menetelmää polkumyynti- ja vahinkolaskelmissa (hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa).
-
Sekä unionin tullitoimipaikoissa että Korean vientilastoissa määrä ilmoitetaan tarkasteltavana olevan tuotteen painona.
(52)
Lisäksi olisi huomattava, että lasketut polkumyyntimarginaalit eivät pääosin tuntuneet muuttuvan merkittävästi sen mukaan, perustuivatko ne kappaleisiin, koska TK Corporationin myynnin keskimääräisten hintojen todettiin vaihtelevan huomattavasti eri markkinoilla.
(53)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen TK Corporation esitti uudelleen huomautuksensa siitä, että komission olisi pitänyt käyttää polkumyyntilaskelmissaan kappalemäärää painon sijaan. Yksi perusteluista oli se, että TK Corporationin myynti- ja kustannustiedot ilmoitetaan kappaleina, ja näin ollen muuntaminen painoksi johtaisi vääristymiin polkumyyntilaskelmissa.
(54)
Vertailukelpoisuudesta unionin tuotannonalaan TK Corporation totesi, että komissio ei laskenut vahinkomarginaalia ja että polkumyyntimarginaalia varten ei ole tarpeen tehdä vertailua unionin tuotannonalan kustannusten ja myyntitietojen osalta. Lisäksi TK Corporation väitti, että myyntitapahtumissa käytetty (myös unionin tuotannonalan käyttämä) mittayksikkö on kappale eikä kilogramma tai tonni.
(55)
TK Corporation ei myöskään ymmärtänyt, miksi on oleellista, että unionin tullitoimipaikoissa ja Korean vientilastoissa tiedot ilmoitetaan painona.
(56)
Edellä esitettyjä huomautuksia tarkasteltiin asianmukaisesti. Ensiksi on tärkeää huomata, että TK Corporation ei toimittanut vaihtoehtoista polkumyyntilaskelmaa, joka olisi perustunut kappalemääriin. Vaikka yritys väittikin, että kappaleisiin perustuva laskelma antaisi tarkemman tuloksen, se ei tosiasiallisesti osoittanut sitä. Komissio toteaa uudelleen, että lasketut polkumyyntimarginaalit ovat huomattavat ja, kuten 52 kappaleessa selitetään, painon tai kappaleiden perusteella lasketuissa polkumyyntimarginaaleissa ei havaittu merkittäviä eroja. Toisin sanoen on kiistatonta, että laskettiinpa polkumyyntimarginaalit kummalla menetelmällä tahansa, tuloksena oli suuria marginaaleja. Lisäksi on tärkeää muistaa, että TK Corporation muunsi itse kappaleet painoksi myynti- ja kustannustietojensa osalta käyttäen omaa menettelyään. Niin ikään yrityksen omilla verkkosivuilla saatavilla olevassa luettelossa kullekin liitososalle ilmoitetaan likimääräinen paino.
(57)
Unionin tuotannonalan liiketapahtumat ilmoitetaan sekä painona että kappaleina, kuten komission todentamista laskuista käy ilmi. Laskutuksen lisäksi painon ilmoittaminen on menettely, jota käytetään tuotantokapasiteetin, -määrien ja -kustannusten määrittelyssä - eikä pelkästään unionissa vaan kaikkialla maailmassa, myös Koreassa. Raaka-aineet, jotka ovat tarkasteltavana olevan tuotteen tuotannon merkittävin kustannustekijä, ostetaan tonneina. Muut tekijät, kuten energiankulutus ja työvoima- ja rahtikustannukset, lasketaan myös painon perusteella. Unionin tuotannonala määrittelee niin ikään asiakkaille vuoden lopussa myönnettävät alennukset asiakkaan ostaman määrän (tonneina) eikä kappalemäärien perusteella. Lisäksi tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa oli laskettava myös hinnan alittavuuden marginaalit (mikä myös tehtiin, ks. 98-105 kappale), minkä vuoksi 54 kappaleessa esitetty väite, jonka mukaan Korean ja unionin tuotannonalan tietoja ei ole tarpeen verrata, on virheellinen.
(58)
Tässä tutkimuksessa kerätyt ja käytetyt maailmanlaajuiset tilastot, jotka sisältävät myös Korean vientitilastot ja unionin tullitilastot, ilmaistaan painona. Niitä käytettiin muun muassa analysoitaessa tarkasteltavana olevan tuotteen vientiä Koreasta unioniin ja kolmansiin maihin. Jotta voitiin määrittää TK Corporationin osuus tästä viennistä ja verrata sen myyntimääriä unioniin kyselyvastauksessa ilmoitettuihin määriin, oli tarpeen muuntaa TK Corporationin tiedot painoksi, sillä Korean vientitilastojen ja unionin tullitilastojen muuntaminen kappaleiksi ei olisi ollut mahdollista.
(59)
On vielä syytä huomata, että myös aiemmissa tutkimuksissa (kuten alkuperäisten toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa tutkimuksessa ja nykyisten toimenpiteiden käyttöönottoon johtaneessa ensimmäisessä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa) ja uudemmissa tutkimuksissa, jotka koskivat saman tuotteen tuontia Venäjältä ja Turkista, käytettiin painoon perustuvaa menettelyä.
(60)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että väite, jonka mukaan laskelmien olisi perustuttava kappalemääriin, on hylättävä.
d) Polkumyynti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana
(61)
Tällä tavalla TK Corporationille lasketut polkumyyntimarginaalit olivat vientikohteen mukaan 46 ja 27 prosenttia.
3.1.3.2 Korean tuotantokapasiteetti
(62)
Komissio ei saanut tutkimuksessa tietoa Korean kokonaistuotantokapasiteetista ja käyttämättömästä kapasiteetista miltään muulta korealaiselta tuottajalta kuin TK Corporationilta. Tästä syystä komission oli tehtävä päätelmät tältä osin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti; komission käytettävissä olevat tiedot koostuvat näin ollen TK Corporationin toimittamista todennetuista tiedoista, jotka koskivat vain kyseistä yritystä, sekä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaan tarkastelupyyntöön sisältyneistä koko maata koskevista tiedoista.
(63)
TK Corporationin ilmoittamat tiedot käyttämättömästä kapasiteetista todennettiin. Ekstrapoloimalla TK Corporationin ilmoittama käyttämätön kapasiteetti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suhteessa sen osuuteen Korean kokonaisvientimäärästä komissio laski, että Korean käyttämätön kapasiteetti olisi yhteensä vähintään 15 000 tonnia, joka on noin 25 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta. Tällaisen laskelman yhteydessä on kuitenkin syytä huomata, että tuotannon määrä verrattuna kokonaiskapasiteettiin on suuressa määrin yrityskohtainen, ja vaikka TK Corporation onkin yksi suurimmista korealaisista samankaltaisen tuotteen tuottajista, se on kuitenkin vain yksi monista eikä suinkaan merkittävin. Sen vuoksi komissio vertasi tätä päätelmää pyynnössä esitettyihin tietoihin.
(64)
Pyynnössä esitetyt tiedot käyttämättömästä kapasiteetista perustuivat pyynnön esittäjän arvioihin kaikkien korealaisten tuottajien kapasiteetista ja tuotantoluvuista. Kolmen suurimman tuottajan tuotantokapasiteetin arvioinnissa käytettiin julkisesti saatavilla olevia tietoja. Muiden (paljon pienempien) korealaisten tuottajien osalta julkisia tietoja ei ollut saatavilla, minkä vuoksi pyynnön esittäjä käytti muita kohtuullisia menetelmiä niiden tuotantokapasiteetin arviointiin. Lisäksi pyynnön esittäjä otti käyttämättömän kapasiteetin arvioinnissa huomioon tietyntasoisen kotimaisen kulutuksen, tuonnin Koreaan ja viennin Koreasta. Sekä tuotantokapasiteetin että käyttämättömän kapasiteetin osalta tehtiin asianmukaisia vähennyksiä sellaisten tuotelajien tuotannon huomioon ottamiseksi, jotka eivät kuulu kyseessä olevan tuotemääritelmän piiriin. Näiden tietojen kokonaisuutta pidettiin selkeästi kattavampana ja tyhjentävämpänä kuin 63 kappaleessa tarkoitettuja tietoja. Ei ole saatu huomautuksia, joissa nämä luvut kiistettäisiin. Näin ollen käytettävissä olevien tosiasioiden perusteella Korean käyttämättömän kapasiteetin arvioidaan olevan 119 300 tonnia, mikä jo sinänsä on kaksinkertainen määrä verrattuna unionin markkinoihin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
3.1.3.3 Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(65)
On syytä muistaa, että putkien liitososia käytetään pääasiassa öljy- ja kaasuteollisuudessa, rakentamisessa, energiantuotannossa, laivanrakennuksessa ja teollisuuslaitoksissa. Mikään käytettävissä olevista tiedoista ei viittaa näiden sektorien huomattavaan kasvuun Koreassa, ja siksi katsotaan Korean kotimarkkinat pysyvät varsin vakaina tulevina vuosina eivätkä tarjoava huomattavia kasvumahdollisuuksia korealaisille putkien liitososille. Korean lisäksi näiden tuotannonalojen päävientimarkkinat ovat unioni, Yhdysvallat, Lähi-idän maat ja Kaakkois-Aasia. Tutkimuksen aikana kerätyt tiedot eivät anna aihetta olettaa, että kyseisten markkinoiden kysyntä vähenisi tai kasvaisi merkittävässä määrin tulevina vuosina.
(66)
Koreasta viedään jo suuria määriä Yhdysvaltoihin, Lähi-idän maihin ja Kaakkois-Aasiaan, minkä vuoksi nämä markkinat eivät tarjoa merkittävää kasvupotentiaalia Korean tuotannonalalle. On myös syytä muistaa, että vienti Koreasta Yhdysvaltoihin tapahtuu merkittävällä polkumyynnillä (46 prosenttia). Unionin markkinat, jotka ovat maailmanlaajuisesti yhdet suurimmista markkinoista, ovat siksi houkuttelevat kasvumarkkinat, jos toimenpiteet kumotaan, koska nykyisten polkumyyntitoimenpiteiden vuoksi korealaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät ole vielä pystyneet täysin hyödyntämään niiden potentiaalia.
(67)
Koon ja markkinaolosuhteiden kannalta Yhdysvaltojen ja unionin markkinat ovat samanlaiset. Molemmilla markkinoilla on suuri määrä kotimaisia tuottajia, ja tuonnilla on merkittävä markkinaosuus. Tutkimuksessa kävi ilmi, että keskimääräinen myyntihinta unionin markkinoilla (kun otetaan huomioon sekä unionin tuottajien kokonaismyynti että unioniin tullut tuonti) oli 2 600 euroa/tonni. Keskimääräinen unionin markkinoiden hinta on siten samantasoinen kun korealaisten vientiä harjoittavien tuottajien Yhdysvaltojen markkinoilla saama hinta (2 700 euroa/tonni) sillä erotuksella, että Yhdysvalloissa niihin ei sovelleta polkumyyntitullia. Koreasta unioniin suuntautuvan myynnin vähäisyys tällä hetkellä johtuu sen vuoksi todennäköisesti tarkasteltavana olevaan tuotteeseen kohdistuvista voimassa olevista toimenpiteistä. On syytä muistaa, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Yhdysvallat olivat korealaisten viejien suurin vientimarkkina. Tämä osoittaa, että unioni olisi houkutteleva markkina korealaisille viejille, ja jos tullit kumotaan, voidaan olettaa, että unionin markkinat houkuttelisivat yhtä suuria tuontimääriä kuin Yhdysvaltojen markkinat. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla Koreasta peräisin olevien putkien liitososien osuus kaikesta putkien liitososien tuonnista Yhdysvaltoihin oli 20-25 prosenttia, ja niiden markkinaosuus Yhdysvaltojen markkinoista oli 10-15 prosenttia (tarkkoja lukuja ei ilmoiteta luottamuksellisuussyistä). Toisin sanoen korealaiset tuottajat todennäköisesti hyödyntävät käytettävissä olevaa ylimääräistä kapasiteettia (ks. 64 kappale) päästäkseen takaisin unionin markkinoille, jos toimenpiteet kumotaan.
(68)
Kuten edellä 39 kappaleessa selitetään, Yhdysvaltojen lisäksi ei olemassa toista Korean vientikohdetta, jonka perusteella voitaisiin tehdä luotettava analyysi unionin markkinoiden kehityksestä siinä tapauksessa, että toimenpiteiden annetaan raueta. Sen vuoksi tässä analyysissä ei katsota, että kaiken muihin kohteisiin kuin unioniin tai Yhdysvaltoihin suuntautuneen vientimyynnin yhdistäminen antaisi tulokseksi luotettavat keskimääräiset hinnat, koska näillä (paljon pienemmillä) markkinoilla vallitsee erilaiset olosuhteet. Kun otetaan huomioon edellä kuvatut tähän analyysiin kohdistuvat rajoitukset ja mainittujen ”muiden markkinoiden” lähitulevaisuuden kasvupotentiaalin puuttuminen, ei voida olettaa, että nämä markkinat ottaisivat vastaan huomattavia määriä lisätuontia Koreasta.
3.1.3.4 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(69)
Edellä esitetyn perusteella on todennäköistä, että polkumyynti toistuu, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Tutkimus osoitti, että Koreasta Yhdysvaltoihin ja muihin kolmansiin maihin suuntautuva putkien liitososien vientimyynti tapahtui polkumyynnillä; polkumarginaali Yhdysvaltojen osalta oli 46 prosenttia ja muiden kolmansien maiden osalta 27 prosenttia.
(70)
Lisäksi Koreassa oli unionin kulutukseen nähden merkittävä määrä käyttämätöntä kapasiteettia tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Jos tämä kapasiteetti käytettäisiin unioniin suuntautuvaan vientiin ja hintakilpailuun unionin tuottajien tai kolmansista maista tulevan merkittävän tuonnin kanssa, on erittäin todennäköistä, että vienti tapahtuisi polkumyyntihinnoin.
3.2 Malesia
3.2.1 Alustavat huomautukset
(71)
Koska yksikään malesialaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei toiminut yhteistyössä, yleisanalyysi oli tehtävä komission muista lähteistä saamien tietojen perusteella. Perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti komissio tarkasteli tätä varten eri tilastolähteitä. Perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti kerätyistä tuontitilastoista (14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta) saatiin parhaimmat käytettävissä olevat tiedot, joiden perusteella laskettiin unionin markkinoiden tuontimäärät ja -hinnat. Muita lähteitä, kuten Eurostatia, ei käytetty, koska tarkasteltavana olevaa tuotetta ei voitu erottaa muista samalla 8 numeron koodilla luokitelluista tuotteista.
3.2.2 Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana
(72)
14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta kävi ilmi, että Malesiasta ei ollut tuontia unionin markkinoille. Sen vuoksi pääteltiin, että polkumyynti Malesiasta ei jatkunut tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.
3.2.3 Näyttö polkumyynnin toistumisen todennäköisyydestä
(73)
Komissio tutki, onko polkumyynnin toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Tällöin tutkittiin seuraavat asiat: muihin kohteisiin suuntautuneen viennin hinta, tuotantokapasiteetti ja käyttämätön kapasiteetti Malesiassa sekä unionin markkinoiden houkuttelevuus.
3.2.3.1 Vienti Malesiasta muihin kohteisiin
(74)
Koska Malesiasta ei tuotu putkien liitososia unionin markkinoille, komission oli käytettävä muuta maata koskevia tietoja. Yhdysvallat katsottiin soveltuvaksi, koska sen markkinat ovat samankokoiset kuin unionin markkinat, kotimaisia tuottajia on paljon mutta myös tuonnin osuus suuri, mistä syystä kyseiset markkinat ovat erittäin kilpaillut. Lisäksi Yhdysvallat on selkeästi suurin Malesiasta peräisin olevan viennin kohde, jonka osuus Malesian viennistä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana oli 87 prosenttia. Tällaista lähestymistapaa käytettiin jo niin edellisessä Malesiaa koskevassa tutkimuksessa kuin vahingon toistumisen todennäköisyyttä koskevassa arvioinnissa.
a) Normaaliarvo
(75)
Koska yksikään malesialainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, normaaliarvo laskettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti tarkastelupyynnössä annettujen tietojen perusteella eli arvioitujen tuotantokustannusten, joihin lisättiin 6 prosenttia myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia sekä voittoa, perusteella ilmaistuna prosentteina noudettuna lähettäjältä -tason kustannuksista. Edellä mainittua prosenttiosuutta pidetään kohtuullisena. Tätä tukee se, että ainoan tässä menettelyssä yhteistyössä toimineen yrityksen (TK Corporation) vastaava luku oli selvästi enemmän kuin 6 prosenttia.
b) Vientihinta
(76)
Koska yksikään malesialainen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä, vientihinta laskettiin perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käyttämällä Malesiasta Yhdysvaltoihin suuntautuvan tarkasteltavana olevan tuotteen viennin hintoja, jotka saatiin Yhdysvaltojen tuontitilastoista.
c) Vertailu
(77)
Painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti putkien liitososien vientihinnan painotettuun keskiarvoon noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(78)
Normaaliarvon ja vientihinnan välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin huomioon eroavuudet hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavissa tekijöissä perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tältä osin 75 kappaleessa mainitut myynti-, yleis- ja hallintokustannukset sekä voittoprosentti laskettiin noudettuna lähettäjältä -tasolla eikä niihin sisältynyt sisämaarahti- ja merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannuksia.
d) Polkumyyntimarginaali tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla
(79)
Edellä kuvatun menettelyn, jota käytettiin myös ensimmäisessä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa, jolla niiden voimassaoloa jatkettiin, jäljempänä ’voimassa olevat toimenpiteet’, perusteella laskettu polkumyyntimarginaali oli 57,7 prosenttia.
3.2.3.2 Malesian tuotantokapasiteetti
(80)
Koska Malesiassa yksikään yritys ei toiminut yhteistyössä, tuotantokapasiteetista ja käyttämättömästä kapasiteetista ei toimitettu mitään tietoja. Pyynnössä esitetyt tiedot viittaavat siihen, että Malesiassa kapasiteettia on käytössä kaiken kaikkiaan noin 55 000 tonnia ja käyttämätöntä kapasiteettia on 27 000 tonnia. Tähän määrään johtavassa analyysissä oli jätetty pois muiden tuotteiden tuotantokapasiteetti, ja sitä pidettiin näin ollen kohtuullisena. Malesian 27 000 tonnin käyttämätön kapasiteetti vastaa noin 40 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
3.2.3.3 Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(81)
Kuten 65 kappaleessa selitetään, tärkeimpien tuotetta käyttävien tuotannonalojen maailmanlaajuisten markkinoiden kehityksen kannalta unionin markkinat ovat yksi putkien liitososien tärkeimmistä markkinoista, eikä tiedossa ole mitään, minkä perusteella voisi odottaa, että markkinat pienenisivät tai kasvaisivat merkittävässä määrin tulevina vuosina.
(82)
Tutkimus on osoittanut, että unionin tuottajien myyntihinnat unionin markkinoilla ovat korkeammat kuin Malesian vientihinnat muilla vientimarkkinoilla, varsinkin Yhdysvaltojen markkinoilla. Keskimääräinen unionin markkinahinta on 2 600 euroa/tonni, kun taas Yhdysvaltojen tilastojen mukaan keskimääräinen Yhdysvaltojen tuontihinta Malesiasta tulevalle tuonnille on 1 600 euroa/tonni. Näin ollen unionin markkinat olisivat houkuttelevat malesialaisille viejille, jos toimenpiteet kumotaan. Tämä on oleellista, kun otetaan huomioon Malesian käyttämätön kapasiteetti, mutta on myös muistettava, että tällä hetkellä 87 prosenttia Malesian viennistä suuntautuu Yhdysvaltoihin, jossa malesialaiset vientiä harjoittavat tuottajat myyvät huomattavasti alhaisempaan hintaan.
3.2.3.4 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(83)
Edellä esitetyn perusteella on todennäköistä, että polkumyynti toistuu, jos toimenpiteiden annetaan raueta. Todettiin, että Malesiasta Yhdysvaltoihin suuntautuva putkien liitososien myynti tapahtui polkumyynnillä ja että polkumyyntimarginaali oli 57,7 prosenttia.
(84)
Lisäksi Malesiassa oli unionin kulutukseen nähden merkittävä määrä käyttämätöntä kapasiteettia tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Kun otetaan huomioon unionin hintataso, tämä kapasiteetti kohdistetaan todennäköisesti ainakin osittain unioniin suuntautuvaan vientiin, jos toimenpiteet kumotaan. Voidaan myös olettaa, että siinä tapauksessa suuri osuus Yhdysvaltoihin tapahtuvasta viennistä suunnataan unioniin, koska unionin markkinoiden hinnat ovat korkeammat kuin Yhdysvaltojen markkinoiden hinnat.
3.3 Polkumyynnin toistumisen todennäköisyyttä koskevat päätelmät
(85)
Edellä esitettyjen seikkojen eli korkeiden polkumyyntimarginaalien ja kyseisissä maissa käytettävissä olevan suuren käyttämättömän kapasiteetin sekä maiden suuren vientikapasiteetin ja unionin markkinoiden houkuttelevuuden perusteella voidaan päätellä, että polkumyynnillä Korean tasavallasta ja Malesiasta tapahtuva tuonti unioniin jatkuisi, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
4. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
4.1 Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(86)
Unionin tuotannonalalla ei tapahtunut mitään suuria rakenteellisia muutoksia verrattuna tilanteeseen, joka kuvattiin 3 kappaleessa mainitussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1001/ 2008. Unionissa 22 tuottajan tiedettiin valmistavan samankaltaista tuotetta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Nämä tuottajat muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ’unionin tuotannonalan’.
(87)
Unionin kokonaistuotanto oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla noin 57 736 tonnia. Komissio päätyi tähän lukuun kaikkien unionin tuotannonalasta käytettävissä olevien tietojen perusteella eli otokseen kuuluneita yrityksiä koskevien tietojen ja pyynnön esittäjän toimittamien tietojen perusteella.
(88)
Tutkimuksessa otokseen kuuluneiden yritysten/yritysryhmien osuus unionin tuotannosta oli 49 prosenttia ja unionin myynnistä 45 prosenttia (ks. 15 kappale). Otoksesta saadut tiedot edustavat siten unionin tuotannonalaa.
4.2 Unionin kulutus
(89)
Komissio määritteli unionin kulutuksen seuraavien perusteella: i) unionin tuotannonalan myynnin määrä unionin markkinoilla pyynnön esittäjän toimittamien tietojen mukaan ja ii) tuonti kolmansista maista 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatujen tietojen perusteella.
(90)
Unionin kulutus kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1
Unionin kulutus (tonnia)
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin kulutus yhteensä
55 497
62 426
58 941
59 992
Indeksi (2010 = 100)
100
112
106
108
Lähde: Pyynnön esittäjän toimittamat tiedot ja 14 artiklan 6 kohdan mukaisen tietokannan tiedot.
(91)
Vuonna 2011 kulutus kasvoi 12 prosenttia vuoden 2010 tasosta. Kulutus laski uudelleen vuonna 2012 mutta pysyi vuoden 2010 tason yläpuolella (6 % kasvua). Vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana unionin kulutus väheni 8 prosenttia.
4.3 Tuonti asianomaisista maista
4.3.1 Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
Korean tasavalta
(92)
Komissio määritti tuonnin määrän 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatujen tietojen perusteella. Tuonnin markkinaosuus määritettiin 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatujen tietojen ja pyynnön esittäjän toimittamien tietojen perusteella.
(93)
Tuonti Korean tasavallasta unioniin kehittyi seuraavasti:
Taulukko 2
Tuontimäärä (tonnia) ja markkinaosuus
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Korean tasavallasta peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
301
208
204
18
Indeksi
100
69
68
6
Markkinaosuus
0,5 %
0,3 %
0,3 %
0,03 %
Indeksi
100
62
64
6
Lähde: Pyynnön esittäjän toimittamat tiedot ja 14 artiklan 6 kohdan mukaisen tietokannan tiedot.
(94)
Tarkastelujaksolla tuonti Korean tasavallasta oli erittäin vähäistä verrattuna unionin kokonaiskulutukseen. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla määrä väheni edelleen 18 tonniin. Tuonti on ollut vähäistä sen jälkeen, kun alkuperäiset toimenpiteet otettiin käyttöön vuonna 2002, mistä syystä sen voidaan katsoa johtuvan voimassa olevista polkumyyntitoimenpiteistä.
Malesia
(95)
Komissio määritti tuonnin määrän 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatujen tietojen perusteella. Tuonnin markkinaosuus määritettiin 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatujen tietojen ja pyynnön esittäjän toimittamien tietojen perusteella.
(96)
Tuonti Malesiasta unioniin kehittyi seuraavasti:
Taulukko 3
Tuontimäärä (tonnia) ja markkinaosuus
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Malesiasta peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
19,4
0,03
0,27
0,13
Indeksi
100
0
1
1
Markkinaosuus
0,03 %
0
0,0005 %
0,0002 %
Indeksi
100
0
1
1
Lähde: Pyynnön esittäjän toimittamat tiedot ja 14 artiklan 6 kohdan mukaisen tietokannan tiedot.
(97)
Tarkastelujaksolla tuonti Malesiasta oli erittäin vähäistä verrattuna unionin kokonaiskulutukseen. Eniten (silti hyvin vähäinen määrä) tuotiin vuonna 2010 (19,4 tonnia), mutta vuoden 2010 jälkeen tuonti käytännöllisesti katsoen loppui. Tuonnin taso on vaihdellut sen jälkeen, kun alkuperäiset toimenpiteet otettiin käyttöön vuonna 2002, mutta ei ole missään vaiheessa yltänyt tasolle, jolla se oli ennen toimenpiteiden käyttöönottoa. Tästä syystä voidaan katsoa, että tuonnin hyvin vähäinen määrä vuonna 2002 tapahtuneen alkuperäisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen johtuu voimassa olevista polkumyyntitoimenpiteistä.
4.3.2 Asianomaisista maista tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
Korean tasavalta
(98)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla se vähäinen määrä, jonka tutkimuksessa yhteistyössä toiminut yritys (TK Corporation) toi unioniin, tapahtui merkittävästi unionin tuotannonalan hintoja alhaisemmilla hinnoilla (CIF-hinta). Kuten 32 kappaleessa todetaan, on kuitenkin kyseenalaista, saapuivatko tavarat tosiasiallisesti unionin tullialueelle.
(99)
Joka tapauksessa tuonti Koreasta unioniin oli erittäin vähäistä, sillä sen osuus unionin markkinoista oli ainoastaan 0,03 prosenttia (ks. 32 kappale ja taulukko 2). Koska tuonnin määrä Korean tasavallasta unioniin oli vähäinen ja tuotelajeja on useita, tuotteen hintoja ei voitu käyttää hinnan alittavuuden määrittämiseen.
(100)
Sen vuoksi Komissio käytti sen sijaan Koreasta Yhdysvaltoihin ja muihin maihin suuntautuneen viennin hintoja määrittääkseen, mikä hinnan alittavuus olisi ollut, jos korealaiset yritykset myisivät kyseisillä hinnoilla unioniin.
(101)
Koska TK Corporationin maailmanlaajuinen vienti on noin 25-40 prosenttia Koreasta peräisin olevasta putkien liitososien kokonaisviennistä, sen myynnin katsottiin edustavan Korean vientimyyntiä. Näin ollen vertailussa käytettiin kyseisiä hintoja. Komissio oikaisi hintoja ylöspäin ottaakseen asianmukaisesti huomioon tulli-, lastaus- ja käsittelymaksut.
(102)
Näin laskettu hinnan alittavuuden marginaali oli 17 prosenttia Yhdysvaltoihin suuntautuneen myynnin osalta ja 10 prosenttia maailmanlaajuisen myynnin osalta.
Malesia
(103)
Yksikään malesialainen yritys ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. 14 artiklan 6 kohdan mukaisesta tietokannasta saatujen tilastotietojen perusteella tuonti unioniin oli tarkastelua koskevalla ajanjaksolla vähäistä (ks. taulukko 3). Koska tuonnin määrä Malesiasta unioniin oli vähäinen ja tuotelajeja on useita, tuotteen hintoja ei voitu käyttää hinnan alittavuuden määrittämiseen.
(104)
Tästä syystä komissio käytti hinnan alittavuuden määrittämiseen samaa menettelyä kuin aiemmassa toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa eli vertasi keskenään Malesian vientihintoja Yhdysvaltoihin ja unionin markkinoiden myyntihintoja. Komissio oikaisi hintaa ottaakseen asianmukaisesti huomioon tulli-, lastaus- ja käsittelymaksut.
(105)
Näin laskettu hinnan alittavuuden marginaali oli 34 prosenttia Yhdysvaltoihin suuntautuneen myynnin osalta. Lisäksi komissio vertasi Malesiasta muihin maihin suuntautuneen myynnin hintoja, joiden osalta hinnan alittavuuden marginaali oli 28 prosenttia.
4.3.3 Kolmansista maista tuleva tuonti
(106)
Muista kolmansista maista tarkastelujaksolla unioniin tulleen tuonnin määrän ja markkinaosuuden kehitys sekä keskimääräiset tuontihinnat esitetään seuraavassa taulukossa.
Taulukko 4
Tuonti kolmansista maista
Maa
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kiinan kansantasavalta
Määrä (tonnia)
5 618
5 867
6 844
6 589
Indeksi
100
104
122
117
Markkinaosuus
10 %
9 %
12 %
11 %
Keskimääräinen hinta
1 125
1 261
1 544
1 426
Indeksi
100
112
137
127
Muut kolmannet maat
Määrä (tonnia)
11 668
12 938
11 630
12 036
Indeksi
100
111
100
103
Markkinaosuus
21 %
21 %
20 %
20 %
Keskimääräinen hinta
2 175
2 352
2 437
2 482
Indeksi
100
108
112
114
Kaikki kolmannet maat yhteensä asianomaisia maita lukuun ottamatta
Määrä (tonnia)
17 286
18 805
18 474
18 625
Indeksi
100
109
107
108
Markkinaosuus
31 %
30,1 %
31,3 %
31 %
Keskimääräinen hinta
1 834
2 011
2 106
2 108
Indeksi
100
110
115
115
Lähde: 14 artiklan 6 kohdan mukainen tietokanta.
(107)
Muista kolmansista maista kuin asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin markkinaosuus oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 31 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta. Tästä suurin markkinaosuus oli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevalla tuonnilla - 11 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta. Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla muu merkittävä tuonti oli peräisin Thaimaasta (4 % unionin markkinoista), Vietnamista (3 %) ja Saudi Arabiasta (ei lainkaan tuontia vuonna 2010, 4 % unionin markkinoista tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla).
(108)
Hinta, jolla tämä tuonti saapui unioniin, oli suhteellisen alhainen verrattuna keskimääräisiin unionin tuotannonalan hintoihin varsinkin Kiinan kansantasavallasta tulevan tuonnin kohdalla. Vaikka Kiinan kansantasavallasta tulevaan tuontiin sovelletaan 58,6 prosentin polkumyyntitullia, kyseisen tuonnin keskimääräinen hinta oli alhaisempi kuin unionin kotimainen hinta (ks. taulukko 4).
4.4 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
4.4.1 Yleisiä huomioita
(109)
Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(110)
Vahinkoanalyysiä varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit tarkastelupyyntöön sisältyvien tietojen sekä tilastojen perusteella. Tiedot koskivat kaikkia tiedossa olevia unionin tuottajia. Mikrotaloudelliset indikaattorit komissio arvioi otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastauksissa olevien tietojen perusteella. Tiedot koskevat otokseen valittuja unionin tuottajia. Molempien tietosarjojen todettiin edustavan unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.
(111)
Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttö, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä.
(112)
Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti. Mikrotaloudellisia indikaattoreita koskevat luvut perustuvat ainoastaan kahdelta otokseen kuuluneelta yritykseltä tai yritysryhmältä saatuihin todennettuihin tietoihin. Tästä syystä tiedot esitetään ainoastaan indeksoidussa muodossa, jotta varmistetaan tietojen luottamuksellisuus.
4.4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(113)
Unionin kokonaistuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste yhteensä kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 5
Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
48 017
52 754
55 787
57 736
Indeksi
100
110
116
120
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
179 912
180 364
180 364
180 364
Indeksi
100
100,3
100,3
100,3
Kapasiteetin käyttöaste
26,7 %
29,2 %
30,9 %
32 %
Indeksi
100
110
116
120
Lähde: Pyyntö.
(114)
Tuotantomäärä nousi 20 prosenttia tarkastelujakson aikana. Koska unionin kulutus kasvoi vain 8 prosenttia samalla ajanjaksolla, jäljelle jäävä osuus tuotannosta suunnattiin vientiin.
(115)
Kapasiteetin käyttöaste näyttää olleen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla alhainen (32 %). Edellä olevassa taulukossa ilmoitettu kapasiteetti perustui tämän teollisuudenalan tavanomaisen käytännön ja aiemmissa menettelyissä käytetyn menetelmän mukaisesti teoreettiseen enimmäiskapasiteettiin (kolmivuorotyö, 6 pv/vko ja 48 vko/v). Tosiasiallisesti tuotannonala toimii kuitenkin kaksivuorotyön pohjalta viitenä päivänä viikossa ja 48 viikkoa vuodessa. Tästä syystä ilmoitettu kapasiteetti ei välttämättä kuvasta tarkoin tosiasiallista kapasiteettia tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana.
(116)
Kapasiteetin käyttöaste nousi jonkin verran tarkastelujaksolla. Käyttöasteen nousu 20 prosentilla heijastaa tuotannon määrän kasvua tarkastelujaksolla.
4.4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(117)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 6
Myyntimäärä ja markkinaosuus
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Myyntimäärä unionin markkinoilla (tonnia)
38 185
43 414
40 262
41 350
Indeksi
100
114
105
109
Markkinaosuus
68,8 %
69,5 %
68,3 %
68,9 %
Indeksi
100
101
99
100
Lähde: Pyyntö.
(118)
Myyntimäärä unionin markkinoilla nousi 14 prosenttia vuonna 2011 verrattuna vuonna 2010 myytyihin määriin. Tämän jälkeen myyntimäärät laskivat 41 350 tonniin, mikä tarkoitti 9 prosentin kasvua tarkastelujaksolla.
(119)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi tarkastelujakson aikana melko vakaana.
4.4.2.3 Kasvu
(120)
Unionin kulutuksen kohtuullisen kasvun myötä (+ 8 %) unionin tuotannonalan myynti kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia.
4.4.2.4 Työllisyys ja tuottavuus
(121)
Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 7
Työllisyys ja tuottavuus
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
1 064
1 022
979
957
Indeksi
100
96
92
90
Tuottavuus (yksikköä/työntekijä)
45
52
57
60
Indeksi
100
114
126
134
Lähde: Pyyntö.
(122)
Tarkastelujaksolla työntekijöiden määrä laski asteittain 10 prosenttia. Koska samanaikaisesti tuotanto kasvoi, unionin työvoiman tuottavuus, mitattuna tuotoksena (tonnia) työntekijää kohti vuodessa, nousi 34 prosenttia vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
4.4.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.4.3.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(123)
Otokseen valittujen unionin tuottajien painotetut keskimääräiset yksikkömyyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 8
Myyntihinnat unionissa
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Keskimääräinen yksikkömyyntihinta unionissa kokonaismarkkinoilla (euroa/tonni)
2 500-3 000
2 500-3 000
2 400-2 900
2 300-2 800
Indeksi
100
100
98
94
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset (euroa/tonni)
3 500-4 000
3 300-3 800
3 400-3 900
3 300-3 800
Indeksi
100
94
97
94
Lähde: Otokseen valittujen yritysten todennetut tiedot.
(124)
Myyntihinnat unionissa pienenivät 6 prosenttia tarkastelujaksolla. Hinnat pysyivät suhteellisen vakaina vuosina 2010-2012 välillä, ja suurin lasku tapahtui vuoden 2011 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
(125)
Koska tuotannossa kiinteillä kuluilla on suuri merkitys, tuotannon kasvu 20 prosentilla tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla johti tuotannon yksikkökustannusten pienenemiseen. Keskimääräinen yksikkömyyntihinta laski vastaavasti.
4.4.3.2 Työvoimakustannukset
(126)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 9
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Keskipalkka työntekijää kohti (euroa)
45 000-50 000
50 000-55 000
51 000-56 000
52 000-57 000
Indeksi
100
107
108
110
Lähde: Otokseen valittujen yritysten todennetut tiedot.
(127)
Työntekijäkohtaisten keskimääräisten työvoimakustannusten suuntaus oli tarkastelujaksolla kasvava. Vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana keskimääräiset työvoimakustannukset nousivat 10 prosenttia.
4.4.3.3 Varastot
(128)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastojen tasot kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 10
Varastot
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
5 500-6 000
5 000-5 500
5 600-6 100
6 000-6 500
Indeksi
100
93
104
111
Loppuvarastot prosentteina tuotannosta
25 %-30 %
20 %-25 %
21 %-26 %
22 %-27 %
Indeksi
100
79
83
87
Lähde: Otokseen valittujen yritysten todennetut tiedot.
(129)
Loppuvarastot laskivat ensin 7 prosenttia vuonna 2011 verrattuna vuoteen 2010 ja kasvoivat sitten tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 11 prosenttia verrattuna vuoteen 2010. Tuotannon tasoon verrattuna loppuvarastot laskivat 13 prosenttia vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
4.4.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(130)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 11
Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
2010
2011
2012
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
- 20 %- - 15 %
- 15 %- - 10 %
- 10 %- - 5 %
- 14 %- - 9 %
Indeksi
100
118
151
133
Kassavirta (euroa)
100
- 10 515
- 6 086
- 8 933
Investoinnit (euroa)
100
115
112
105
Investointien tuotto
- 25 %- - 20 %
- 45 %- - 40 %
- 40 %- - 35 %
- 45 %- - 40 %
Indeksi
100
81
64
80
Lähde: Otokseen valittujen yritysten todennetut tiedot.
(131)
Komissio määritti otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuuden ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saadun nettovoiton ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta.
(132)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonala kärsi huomattavia tappioita. Vuonna 2010 tuotannonalan tappiot olivat - 20 %- - 15 %. Vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä tappiot vähenivät 33 prosenttia, mutta tulos säilyi siitä huolimatta negatiivisena tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (- 14 %- - 9 %). Nettokassavirta on unionin tuottajien kyky rahoittaa itse toimintaansa. Nettokassavirta oli positiivinen vuonna 2010. Se laski yhtäkkiä vuonna 2011 ja muuttui negatiiviseksi pysyen negatiivisena tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(133)
Investointien suuntaus oli nouseva. Verrattuna vuoteen 2010 investoinnit kasvoivat 15 prosenttia vuonna 2011 ja 12 prosenttia vuonna 2012 ja pysyivät 5 prosenttia vuoden 2010 tasoa suurempina tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(134)
Investointien tuotto on voitto prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta. Se oli - 25 %- - 20 % vuonna 2010 ja laski sitten noin - 45 %- - 40 %:iin, missä se pysyi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
4.4.3.5 Polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(135)
Koska tuonti asianomaisista maista väheni merkittävästi ja oli vähäistä tarkastelujaksolla (ks. taulukko 2 ja 3), polkumyyntimarginaalin merkittävyyttä ei voida arvioida. Kun kuitenkin otetaan huomioon jäljempänä 136-144 kappaleessa esitetty arviointi, unionin tuotannonalan tilanteen todettiin olevan edelleen vaikea ja haavoittuva.
4.5 Unionin tuotannonalan tilannetta koskevat päätelmät
(136)
Neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1001/2008 pääteltiin, että Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa vuonna 2002 käyttöönotetut polkumyyntitullit johtivat ainoastaan osittaiseen unionin tuotannonalan elpymiseen. Edellistä tarkastelua koskevan tarkastelujakson (tammikuu 2002-kesäkuu 2007) aikainen vahinkoindikaattoreiden (myönteinen) kehitys johtui suuressa määrin kysynnän kasvusta vuosina 2007 ja 2008.
(137)
Vuoden 2008 jälkeen unionin tuotannonalan tilanne kuitenkin huononi merkittävästi (verrattuna vuosien 2007 ja 2008 tilanteeseen). Kehitys johtui pääasiassa kysynnän pienenemisestä vuoden 2008 jälkeen.
(138)
Jotkin indikaattorit ovat kehittyneet myönteisesti vuodesta 2010 lähtien. Esimerkiksi unionin tuotanto kasvoi vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana 20 prosenttia. Kasvu johtui osittain unionin kulutuksen kasvusta, joka oli kyseisenä ajanjaksona 8 prosenttia. Tuotannon kasvu johti korkeampaan kapasiteetin käyttöasteeseen, joka kasvoi yli 20 prosenttia. Unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 9 prosenttia, mikä vastaa unionin kulutuksen kasvua, jolloin unionin yritysten markkinaosuus säilyi ennallaan. Koska työntekijöiden määrää oli vähennettiin 10 prosenttia, myös tuottavuus nousi (34 %).
(139)
Kapasiteetin käyttöaste oli kuitenkin alhainen. Tämä selittyy osittain sillä, että olemassa oleva infrastruktuuri oli suunniteltu käytettäväksi kolmivuorotyössä kuutena päivänä viikossa, ja enimmäiskapasiteetti laskettiin sen mukaisesti. Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalalla tehtiin työtä kuitenkin kaksivuorotyössä viitenä päivänä viikossa.
(140)
Koska kiinteät kustannukset muodostavat merkittävän osan tuotantokustannuksista, unionin tuotannonala pysyi suuressa määrin tappiollisena tarkastelujaksolla. Vaikka taloudelliset tulokset paranivatkin 30 prosenttia vuoden 2010 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä, tappiot olivat silti merkittävät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (- 14 %- - 9 %).
(141)
Nämä huomattavat tappiot yhdessä huomattavan negatiivisen kassavirran kanssa ovat tärkeitä indikaattoreita, jotka todistavat unionin tuotannonalan haavoittuvaisuuden.
(142)
On syytä huomata, että neuvoston asetuksessa (EU) N:o 78/2013, jolla otettiin käyttöön polkumyyntitoimenpiteet tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa Venäjältä ja Turkista, unionin tuotannonalan todettiin kärsineen vahinkoa ja olevan vaikeassa taloudellisessa tilanteessa. Kyseisestä menettelyä koskeva tarkastelujakso kattoi tammikuun 2008 ja syyskuun 2011 välisen ajan ja on siten osittain päällekkäinen tätä tutkimusta koskevan tarkastelujakson kanssa (14).
(143)
Edellä mainitulla asetuksella käyttöön otetuilla toimenpiteillä näyttää olleen myönteinen vaikutus, sillä useat vahinkoindikaattorit (esimerkiksi tuotanto, kapasiteetin käyttöaste, kannattavuus, tuottavuus ja kulutus) osoittavat myönteistä kehitystä. Kuten tässä tutkimuksessa on osoitettu, unionin tuotannonala ei ole kuitenkaan täysin toipunut aiemmasta polkumyynnistä.
(144)
Näin ollen komissio katsoo, että unionin tuotannonalan tilanne on edelleen haavoittuva ja tietyissä suhteissa kaukana siitä tasosta, jonka sen olisi voinut odottaa saavuttavan, jos se olisi kokonaan toipunut alkuperäisessä tutkimuksessa todetusta vahingosta.
5. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
5.1 Arvioitujen tuontimäärien ja -hintojen vaikutukset, jos toimenpiteet kumotaan
(145)
Komissio toteaa 85 kappaleessa, että toimenpiteiden kumoaminen johtaisi todennäköisesti asianomaisista maista tulevan polkumyynnin toistumiseen.
(146)
Tutkimus on osoittanut, että unionin tuotannonalan tilanne on haavoittuva. Vaikka tilanne paranikin hiukan tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, unionin tuotannonala ei tuottanut voittoa missään vaiheessa tarkastelujaksolla.
(147)
Sen vuoksi asianomaisista maista tulevan polkumyynnin mahdollinen toistuminen pahentaisi unionin tuotannonalan epävarmaa tilannetta. Kyseisen tuonnin epäillään valtaavan unionin tuotannonalan markkinaosuuden unionin markkinoilla. Tämä johtaisi entistä alhaisempaan unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöasteeseen, mikä on yksi tärkeimmistä unionin tuotannonalan negatiivisiin tuloksiin tarkastelujaksolla vaikuttaneista tekijöistä.
(148)
Polkumyynnin mahdollinen toistuminen aiheuttaisi unionin tuotannonalalle lisää hintapaineita, mikä puolestaan myötävaikuttaisi unionin tuotannonalan taloudellisten tulosten heikkenemiseen entisestään.
(149)
Sen vuoksi komissio katsoo, että Korean tasavaltaan ja Malesiaan kohdistuvien toimenpiteiden kumoaminen erittäin todennäköisesti johtaisi näistä maista tulevan polkumyynnin toistumiseen, mikä taas aiheuttaisi painetta alentaa unionin tuotannonalan hintoja, vähentäisi sen myyntimääriä ja markkinaosuutta sekä pahentaisi sen taloudellista tilannetta. Korean tasavaltaan ja Malesiaan kohdistuvien toimenpiteiden kumoaminen johtaisi sen vuoksi todennäköisesti vahingon toistumiseen, mikä todennäköisesti pahentaisi unionin tuotannonalan jo nyt hankalaksi todettua tilannetta.
6. UNIONIN ETU
(150)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tarkasteli, olisiko Korean tasavaltaan ja Malesiaan kohdistuvien voimassa olevien polkumyyntitoimenpiteiden jatkaminen kokonaisuudessaan unionin edun vastaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien, tukkukauppiaiden ja käyttäjien edut.
(151)
Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa perusasetuksen 21 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(152)
Alkuperäisessä tutkimuksessa todettiin, ettei toimenpiteiden käyttöönotto ole unionin edun vastaista. Koska kyseessä on tarkastelua koskeva tutkimus ja toimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 2002 lähtien, analyysissä voidaan arvioida voimassa olevien toimenpiteiden mahdollisia kielteisiä vaikutuksia eri osapuoliin.
(153)
Tällä perusteella tutkittiin, oliko polkumyynnin toistumista ja vahingon toistumisen todennäköisyyttä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden johdosta olisi pääteltävä, että toimenpiteiden voimassa pitäminen ei ole unionin edun mukaista.
6.1 Unionin tuotannonalan etu
(154)
Vaikka voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet estivät polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin unionin markkinoille, unionin tuotannonala on vaikeassa tilanteessa, kuten eräiden keskeisten vahinkoindikaattorien negatiiviset suuntaukset osoittavat.
(155)
Jos toimenpiteiden annetaan raueta, on todennäköistä, että asianomaisista maista peräisin olevan polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä lisääntyisi huomattavasti. Tällainen tuonti johtaisi todennäköisesti muun muassa markkinaosuuden menetyksiin, myyntihintojen laskuun, kapasiteetin käyttöasteen pienenemiseen ja yleisesti ottaen unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemiseen.
(156)
Sen vuoksi komissio katsoo, että Korean tasavaltaan ja Malesiaan kohdistuvien polkumyyntitoimenpiteiden pitäminen voimassa ei olisi vastoin unionin tuotannonalan etua.
6.2 Etuyhteydettömien tuojien ja käyttäjien etu
(157)
Alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei todennäköisesti ole vakavaa kielteistä vaikutusta unionin tuojien ja käyttäjien tilanteeseen. Yksikään tuoja tai käyttäjä ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Koska ei ole näyttöä siitä, että voimassa olevat toimenpiteet ovat merkittävästi vaikuttaneet näihin ryhmiin, voidaan päätellä, ettei toimenpiteiden jatkamisella ole merkittävää kielteistä vaikutusta unionin tuojiin ja käyttäjiin.
6.3 Unionin etua koskevat päätelmät
(158)
Edellä esitetyn perusteella komissio päätteli, ettei mistään pakottavasta syystä ole unionin edun mukaista olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Korean tasavallasta ja Malesiasta tulevien putkien liitososien tuonnissa.
7. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(159)
Edellä esitettyjen päätelmien perusteella katsotaan perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti, että Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien tiettyjen putkien liitososien tuontiin sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet olisi pidettävä voimassa.
(160)
Tässä tutkimuksessa on kuitenkin osoitettu, että unionin tuotannonalan yleinen tilanne on vähitellen parantumassa, ja Venäjältä ja Turkista peräisin olevan samankaltaisen tuotteen tuontiin sovellettavien lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla vuonna 2013 (ks. 5 kappale) vaikuttaa niin ikään olleen myönteinen vaikutus unionin tuotannonalan tilanteeseen, kuten 143 kappaleessa selitetään. Näin ollen kattavan vahinkoanalyysin perusteella sekä toimenpiteiden voimassa ollessa tapahtuvan todennäköisen markkinakehityksen johdosta arvioitiin, että vähemmän kuin viisi vuotta kestävän ajanjakson pitäisi riittää unionin tuotannonalan taloudellisen ja rahoituksellisen aseman lopulliseen toipumiseen.
(161)
Unionin tuotannonalan tilannetta ja vahinkoanalyysiä ei myöskään voida arvioida pelkästään Korean tasavallasta ja Malesiasta tulevan (mahdollisen) tuonnin perusteella - unionin tuotannonalaan vaikuttavat myös muu tuonti ja tähän tuontiin sovellettavat toimenpiteet, varsinkin edellä mainitut Venäjään ja Turkkiin kohdistuvat toimenpiteet.
(162)
Sen vuoksi katsotaan, että ottaen huomioon tämän tapauksen erityiset olosuhteet toimenpiteiden voimassaoloa ei poikkeuksellisesti pitäisi jatkaa perusasetuksessa säädetyllä täydellä viiden vuoden ajanjaksolla vaan niiden voimassaolon pitäisi päättyä samaan aikaan kuin Turkista ja Venäjältä peräisin olevaan tuontiin sovellettavien toimenpiteiden voimassaolon. Toimenpiteiden voimassaolon yhtenäistäminen mahdollistaisi myös sen, että mahdollisten polkumyyntikäytäntöjen vaikutusta unionin tuotannonalaan voidaan myöhemmin tutkia kattavasti ja johdonmukaisesti, jos tällainen tutkimus osoittautuu tulevaisuudessa tarpeelliseksi.
(163)
Venäjältä ja Turkista peräisin olevien putkien liitososien tuontiin tällä hetkellä sovellettavien toimenpiteiden voimassaolo päättyy 29 päivänä tammikuuta 2018. Näin ollen Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien putkien liitososien tuontiin sovellettavat lopulliset polkumyyntitoimenpiteet olisi yhtenäistettävä kyseisten toimenpiteiden kanssa, ja niiden voimassaolon olisi päätyttävä samaan aikaan.
(164)
Teräksisten tyssähitsauksessa käytettävien liitososien valmistajien etuja valvova järjestö Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union on yhtä mieltä siitä, että ehdotettu toimenpiteiden voimassaolon päättymispäivä mahdollistaisi yhtenäisen tarkastelumenettelyn tulevaisuudessa, jos tällaista pyydetään, ja siten useista maista tulevaa tuontia käsittävän kattavan polkumyynti- ja vahinkoanalyysin. Se väitti kuitenkin, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuonti kaikista maista on lisääntynyt voimakkaasti ja että kyseisen tuonnin keskimääräinen hinta on laskenut jyrkästi. Tämä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys on väitetysti johtanut unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen, minkä vuoksi olosuhteet eivät ole enää sellaiset, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto lyhyemmäksi ajanjaksoksi kuin viideksi vuodeksi olisi perusteltua.
(165)
Komissio huomauttaa, että väite tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeisestä kehityksestä (eli tuonnin lisääntyminen alhaisemmilla hinnoilla) perustuu julkisesti saatavilla oleviin Eurostatin tietoihin, joihin sisältyy tuotelajeja, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Komission käytettävissä olevat tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeiset tuontitilastot, jotka koskevat vain tarkasteltavana olevaa tuotetta, osoittavat sen sijaan, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen tuonti on vähentynyt 10-15 prosenttia, joskin kyseisen tuonnin keskimääräinen hinta on niin ikään alentunut (15-20 %). Muun unionin tuotannonalan tilannetta koskevan näytön puuttuessa komissio katsoo, että tarkasteltavana olevan tuotteen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeinen kehitys ei muuta komission päätelmiä siitä, mikä on asianmukaisen ajanjakso lopullisten polkumyyntitoimenpiteiden voimassaololle (ks. 160-163 kappale). Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(166)
Ottaen huomioon polkumyynnin ja vahingon toistumisen todennäköisyydestä tehdyt päätelmät katsotaan siksi, että neuvoston asetuksella (EY) N:o 1001/2008, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EU) N:o 363/2010, voimassa pidetyt Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevien putkien liitososien tuontiin sovellettavat voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet pidetään voimassa 29 päivään tammikuuta 2018.
(167)
Perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustettu komitea ei antanut lausuntoa,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa sellaisia Korean tasavallasta ja Malesiasta peräisin olevia, raudasta tai teräksestä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä) valmistettuja putkien liitos- ja muita osia (muut kuin valetut osat, laipat ja kierteitetyt osat), joiden suurin ulkoläpimitta on enintään 609,6 millimetriä ja joita käytetään tyssähitsauksessa tai muihin tarkoituksiin ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 ja ex 7307 99 80 (Taric-koodit 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 ja 7307998098).
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Maa
Yritys
Tulli (%)
Taric-koodit
Malesia
Anggerik Laksana Sdn Bhd, Selangor Darul Ehsan
59,2
A324
Pantech Steel Industries Sdn Bhd
49,9
A961
Kaikki muut yritykset
75,0
A999
Korean tasavalta
Kaikki yritykset
44,0
-
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen voimassaolo päättyy 29 päivänä tammikuuta 2018.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2014.