EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 472/2014/EU
af 16. april 2014
om det europæiske år for udvikling (2015)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 209 og artikel 210, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1) af 10. december 2013,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Hovedmålet for politikken om udviklingssamarbejde er at nedbringe og på sigt udrydde fattigdom som fastsat i artikel 21 i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 208 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Bekæmpelsen af den globale fattigdom vil desuden bidrage til at opbygge en mere stabil, fredelig, velstående og retfærdig verden, der afspejler de rige og fattige landes indbyrdes afhængighed.
(2)
Som anført i Europa-Parlamentets beslutning af 23. oktober 2012 med titlen: »En dagsorden for forandring: fremtiden for EU's udviklingspolitik«, består udviklingssamarbejde også i at fremme den menneskelige udvikling og opfyldelse af menneskers behov i alle henseender, også kulturelt.
(3)
Unionen har ydet udviklingsbistand siden 1957 og er verdens største donor af officiel udviklingsbistand.
(4)
Lissabontraktaten har forankret udviklingspolitikken solidt som en del af Unionens optræden udadtil til støtte for Unionens interesser i at skabe en stabil og velstående verden. Udviklingspolitikken hjælper også med til at håndtere andre globale udfordringer og bidrager til Europa 2020-strategien, som fastsat i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 med titlen: »Europa 2020: En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst«.
(5)
Unionen har været førende med hensyn til at udvikle og gennemføre idéen om udviklingsvenlig politikkohærens, som har til formål at styrke synergien mellem andre politikker end bistandspolitikken og udviklingsmålene, således at det sikres, at Unionens politikker støtter udviklingslandenes udviklingsbehov eller i det mindste ikke strider mod målsætningen om at udrydde fattigdom.
(6)
I 2000 påtog det internationale samfund sig med vedtagelsen af årtusindudviklingsmålene, som Unionen og medlemsstaterne har accepteret, frem til 2015 at tage konkrete skridt for at bekæmpe fattigdom.
(7)
Den fælleserklæring fra Rådet og repræsentanterne for medlemsstaternes regeringer, forsamlet i Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om Den Europæiske Unions udviklingspolitik: »Den europæiske konsensus om udvikling« (3), som fortsat er det mest omfattende grundlag for Unionens udviklingssamarbejde, opfordrer Unionen til at hjælpe med at styrke nye medlemsstaters rolle som nye donorer.
(8)
Verden har i de seneste år forandret sig enormt, bl.a. i kraft af store forskydninger i den globale økonomiske og politiske balance. Nye aktører, bl.a. private og andre ikke-statslige aktører, er trådt ind på den globale scene. Udviklede økonomier og vækstøkonomier tegner sig for størsteparten af det globale bruttonationalprodukt, men sidstnævnte er i dag blevet de vigtigste globale vækstlokomotiver og har allerede en markant indvirkning på verdensøkonomien.
(9)
Fortsat støtte til udviklingssamarbejdet er afgørende i en verden i hastig forandring. Omkring 1,3 milliarder mennesker lever stadig i ekstrem indkomstfattigdom, og langt flere får ikke opfyldt deres menneskelige udviklingsbehov. Ulighederne i de enkelte lande er vokset i det meste af verden. Det naturlige miljø er under stadigt større pres, og udviklingslandene er særlig hårdt ramt af konsekvenserne af klimaforandringerne. Disse udfordringer er universelle og indbyrdes forbundne, og alle lande er nødt til at være med til at tackle dem.
(10)
Drøftelser vedrørende rammen for perioden efter 2015 er begyndt; På grundlag af Kommissionens meddelelse af 13. oktober 2011 med titlen: »Forbedring af virkningen af EU's udviklingspolitik: En dagsorden for forandring«, og Rådets konklusioner af 14. maj 2012 om en dagsorden for forandring, som allerede har ført til en omfattende omlægning af Unionens udviklingspolitikker, har Kommissionen fremsat sine synspunkter i meddelelsen af 27. februar 2013 med titlen: »Et værdigt liv for alle: Fattigdomsudryddelse og en bæredygtig udvikling i verden«, og Rådet vedtog i sine konklusioner af 25. juni 2013: »Den overordnede dagsorden for perioden efter 2015« med det formål at afhjælpe manglerne ved den nuværende udviklingsramme og fastlægge en fælles tilgang, så fattigdomsbekæmpelse og bæredygtighedsproblematikker samles under én fælles international ramme.
(11)
År 2015 bør være et symbolsk og afgørende år, idet det er det sidste år, hvor de aftalte årtusindudviklingsmål kan nås, og dermed en enestående mulighed for at gøre status over de internationale forpligtelser. År 2015 bliver også året, hvor der skal træffes vigtige internationale afgørelser om den udviklingsramme, som i de kommende årtier skal erstatte årtusindudviklingsmålene.
(12)
År 2015 er det passende år at fremlægge resultaterne af Unionens udviklingspolitik efter gennemførelsen af de principper, der er fastlagt i Kommissionens meddelelse om en dagsorden for forandring.
(13)
År 2015 vil også være det år, i løbet af hvilket vigtige internationale begivenheder finder sted i medlemsstaterne, såsom verdensudstillingen »Feeding the Planet: Energy for Life« i Milano, som vil være en særlig lejlighed til at drøfte globale udviklingspolitikker og gennemføre omfattende offentlige formidlingsaktiviteter vedrørende bæredygtig udvikling og dermed forbundne emner.
(14)
I håb om at det vil være med til at øge opmærksomheden omkring udviklingssamarbejdet, opfordrede Europa-Parlamentet i sin beslutning om en dagsorden for forandring Kommissionen til at gøre 2015 til det europæiske år for udvikling.
(15)
År 2015 bør derfor udnævnes til et europæisk år for udvikling (»det europæiske år«) for at give mulighed for på det rette tidspunkt at skabe offentlig opmærksomhed om den aktuelle EU-udviklingspolitik. Der er brug for oplysning om, hvordan en Union, som er åben over for omverdenen, kan være med til at sikre global bæredygtighed. Det indebærer bl.a., at der skabes opmærksomhed om den globale indbyrdes afhængighed, og at det anskueliggøres, at udvikling er mere end blot bistand.
(16)
Graden af bred offentlig og politisk støtte er afgørende for, om Unionens udviklingstiltag får positive virkninger og er et bevis på en effektiv anvendelse af offentlige midler til at opnå udviklingsresultater. Det europæiske år bør derfor fungere som katalysator for oplysning, herunder gennem offentlig politisk debat og undervisning i udviklingsspørgsmål, idet det skal skabe fremdrift og udveksling af bedste praksis blandt medlemsstaterne, lokale og regionale myndigheder, civilsamfundet, den private sektor, arbejdsmarkedets parter samt internationale instanser og organisationer, der er involveret i udviklingsrelaterede emner. Det bør bidrage til at fokusere den politiske opmærksomhed og mobilisere alle berørte parter med det formål at fremme yderligere tiltag og initiativer på EU-plan og medlemsstatsplan i samarbejde med modtagerne af udviklingsbistand og deres repræsentanter.
(17)
Det europæiske år bør øge bevidstheden om alle former for kønsdiskrimination af kvinder og piger i forskellige regioner, navnlig i form af adgang til uddannelse, job og sundhedssystemer samt tvangsægteskaber, seksuel udnyttelse, kønslemlæstelse og andre overgreb.
(18)
Det særlige Eurobarometer 392 med titlen: »Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid«, som blev offentliggjort i oktober 2012, viste, at 85 % af EU-borgerne gik ind for at hjælpe mennesker i partnerlandene. Som det fremgår af rapporten, mener mere end seks ud af ti borgere, trods den nuværende økonomiske situation, at støtten til mennesker i partnerlandene bør øges. Samtidig viste rapporten tydeligt, at der er mangler viden om Unionens udviklingssamarbejde, og det kræver bedre kommunikation.
(19)
Effektiv koordinering mellem alle partnere, der bidrager på EU-plan samt nationalt, regionalt og lokalt plan, er en grundlæggende forudsætning for et effektivt europæisk år. Lokale og regionale partnere spiller i dette tilfælde en særlig rolle i promoveringen af Unionens udviklingspolitik.
(20)
De forskellige nationale socioøkonomiske og kulturelle forhold og prioriteringer kræver, at nogle af aktiviteterne i det europæiske år skal decentraliseres til nationalt plan i overensstemmelse med artikel 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (4). Fastsættelsen af politiske prioriteringer på nationalt plan bør imidlertid koordineres med Kommissionen med det formål at garantere sammenhæng med de strategiske mål for det europæiske år. Tæt koordination mellem Kommissionens og medlemsstaternes aktiviteter er af stor betydning for at skabe synergier og gøre det europæiske år til en succes.
(21)
Ud over medlemsstaterne bør deltagelse i de aktiviteter, der skal finansieres i forbindelse med det europæiske år, være åben for de kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i Unionens programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser. Koordination med nationale foranstaltninger, navnlig nationale programmer til uddannelse i og bevidstgørelse om udviklingsspørgsmål, bør tilskyndes. I hvilken udstrækning og under hvilken form medlemsstaterne ønsker at deltage i det europæiske år, bør være op til den enkelte medlemsstat.
(22)
Sammenhæng og komplementaritet med anden EU-lovgivning og andre aktioner bør sikres, især med hensyn til instrumentet for udviklingssamarbejde oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 233/2014 (5), herunder initiativet til undervisning og oplysning om udviklingsspørgsmål (DEAR-programmet), Den Europæiske Udviklingsfond (EDF), det europæiske naboskabsinstrument (ENI) oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 232/2014 (6) og andre instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, hvis det er relevant for udviklingspolitikken.
(23)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes gennem passende foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, blandt andet forebyggelse, opsporing og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uretmæssigt udbetalte eller ukorrekt anvendte midler samt, hvor det er relevant, administrative og finansielle sanktioner i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
(24)
For at optimere effektiviteten af de aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, er det vigtigt at iværksætte en række forberedende aktioner i 2014.
(25)
Kommissionen har allerede truffet flere foranstaltninger til at fremme udviklingspolitikken og informere EU-borgerne om sit udviklingssamarbejde. Disse eksisterende foranstaltninger bør anvendes så meget som muligt i det europæiske år.
(26)
Det er medlemsstaterne, som har hovedansvaret for at øge borgernes kendskab til udviklingsrelaterede emner. Tiltag på EU-plan komplementerer og supplerer aktioner, der iværksættes på nationalt, regionalt og lokalt plan, som det blev understreget i den politiske erklæring, der blev undertegnet den 22. oktober 2008 af Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, med titlen: »Partnerskab om formidling af EU«.
(27)
Målene for denne afgørelse kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, da der er behov for multilaterale partnerskaber og tværnational udveksling af informationer samt for at skabe opmærksomhed og formidle god praksis i hele Unionen, men kan på grund af omfanget af det europæiske år bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne afgørelse ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Genstand
År 2015 udnævnes til »Det europæiske år for udvikling« (»det europæiske år«).
Det europæiske års motto er »Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«.
Artikel 2
Mål
Målene for det europæiske år er:
a)
at oplyse EU-borgene om Unionens og medlemsstaternes udviklingssamarbejde, idet der fokuseres på de resultater, som Unionen sammen med medlemsstaterne har opnået som global aktør, og som den fortsat vil opnå i overensstemmelse med de seneste drøftelser om den overordnede dagsorden for perioden efter 2015
b)
at fremme direkte deltagelse, kritisk tænkning og aktiv interesse blandt EU-borgere og interessenter, hvad angår udviklingssamarbejde, herunder hvad angår politikudformning og -gennemførelse, og
c)
at øge kendskabet til fordelene ved Unionens udviklingssamarbejde, ikke blot for modtagerne af Unionens udviklingsbistand, men også for Unionens borgere, og opnå en bredere forståelse af udviklingsvenlig politikkohærens, samt at skabe en følelse blandt borgere i Europa og udviklingslandene af fælles ansvar, solidaritet og muligheder i en foranderlig og stadigt mere indbyrdes afhængig verden.
Artikel 3
Foranstaltninger
1. De foranstaltninger, der træffes for at nå målene for det europæiske år, omfatter følgende foranstaltninger, som kan tilrettelægges på EU-plan eller på nationalt, regionalt eller lokalt plan som angivet i bilaget til denne afgørelse, og i partnerlande i overensstemmelse med artikel 6, stk. 5:
a)
kommunikationskampagner, herunder via sociale medier, der skal formidle vigtige budskaber målrettet den brede offentlighed såvel som mere specifikke målgrupper, navnlig unge og andre centrale målgrupper
b)
tilrettelæggelse af konferencer, arrangementer og initiativer med alle relevante interessenter for at fremme aktiv deltagelse og debat og skabe opmærksomhed på alle niveauer
c)
konkrete foranstaltninger i medlemsstaterne, der sigter mod at fremme målene for det europæiske år, især gennem undervisning i udviklingsspørgsmål, udveksling af information, erfaringer og god praksis mellem nationale, regionale eller lokale myndigheder og andre organisationer, og
d)
iværksættelse af studier og undersøgelser og formidling af deres resultater.
2. Kommissionen kan fastlægge andre foranstaltninger, der bidrager til gennemførelse af målene for det europæiske år, og tillade, at der refereres til det europæiske år og til dets motto for at fremme disse foranstaltninger, såfremt de bidrager til gennemførelse af disse mål.
Artikel 4
Koordinering med medlemsstaterne
1. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til hver at udpege en national koordinator, der skal være ansvarlig for at tilrettelægge medlemsstatens deltagelse i det europæiske år. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om en sådan udpegelse.
2. Den nationale koordinator samarbejder og rådfører sig, i tæt samråd med Kommissionen, med en lang række relevante interessenter, herunder civilsamfundet og den private sektor, nationale parlamenter, arbejdsmarkedets parter og, hvis det er passende, nationale organer, myndigheder på føderalt eller subnationalt niveau, herunder regionale og lokale myndigheder, og hvor det er relevant associerede oversøiske lande og territorier (OLT'er), eller kontaktpunkter for de relevante EU-programmer.
3. Kommissionen opfordrer medlemsstaterne til inden den 1. september 2014 at tilsende den deres arbejdsprogram, som skal indeholde detaljerne om de nationale aktiviteter, der er planlagt for det europæiske år, i overensstemmelse med målene for det europæiske år og enkelthederne vedrørende foranstaltningerne som anført i bilaget.
4. Før arbejdsprogrammerne godkendes, kontrollerer Kommissionen, at disse aktiviteter stemmer overens med målene for det europæiske år i overensstemmelse med forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (7).
Artikel 5
Deltagelse
Deltagelse i aktiviteterne i forbindelse med det europæiske år, der finansieres via EU-budgettet, er åben for: medlemsstaterne og kandidatlande, der er omfattet af en førtiltrædelsesstrategi, i overensstemmelse med de generelle principper og betingelser for disse landes deltagelse i EU-programmer, som er fastsat i de respektive rammeaftaler og associeringsrådsafgørelser.
Artikel 6
Koordinering på EU-plan og gennemførelse
1. Kommissionen gennemfører denne afgørelse på EU-plan, navnlig ved at vedtage de nødvendige finansieringsafgørelser i henhold til de forordninger, som fastsætter de instrumenter for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de pågældende aktioner, dvs. instrumentet til finansiering af udviklingssamarbejde, Det Europæiske Instrument for Demokrati og Menneskerettigheder for perioden 2014-2020 som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 235/2014 (8), Det Europæiske Naboskabsinstrument, instrumentet der bidrager til stabilitet og fred som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 230/2014 (9), instrumentet for førtiltrædelsesbistand (»IPA II«) som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 231/2014 (10) og partnerskabsinstrumentet for samarbejde med tredjelande som oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 234/2014 (11) (under ét »instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil«).
2. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil (EU-Udenrigstjenesten) arbejder tæt sammen med Europa-Parlamentet, Rådet og medlemsstaterne, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget samt de organer eller sammenslutninger, der er aktive inden for udviklingsområdet på EU-plan.
3. Kommissionen indkalder de nationale koordinatorer til møder for at koordinere gennemførelsen af det europæiske år og udveksle oplysninger om dets gennemførelse på EU-plan og nationalt plan. Kommissionen kan indbyde repræsentanter for civilsamfundet og for regionale og lokale myndigheder samt medlemmer af Europa-Parlamentet til disse møder som observatører.
4. Kommissionen indkalder alle relevante interessenter, der er involveret i Unionens udviklingssamarbejde, til møder med henblik på at hjælpe den med gennemførelsen af det europæiske år på EU-plan. De nationale koordinatorer indbydes til disse møder.
5. Kommissionen prioriterer det europæiske år i de kommunikationsaktiviteter, der udføres af medlemsstaternes repræsentationer og EU-delegationer i partnerlandene. Med henblik på deres deltagelse i aktiviteter i forbindelse med det europæiske år, hvad enten disse aktiviteter finder sted i Unionen eller i tredjelande, støttes udviklingspartnerne i tredjelande via EU-delegationer, mens OLT'er støttes via passende institutionelle kanaler.
6. EU-Udenrigstjenesten og EU-delegationerne skal gøre det europæiske år til en integreret del af deres igangværende oplysnings- og kommunikationsaktiviteter.
Artikel 7
Overensstemmelse og komplementaritet
I overensstemmelse med de forordninger, som fastsætter instrumenterne for finansiering af Unionens optræden udadtil, der er relevante for de berørte aktioner, sikrer Kommissionen, at foranstaltninger i denne afgørelse stemmer overens med andre EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger, som bidrager til at nå målene for det europæiske år, og som fuldt ud supplerer de eksisterende EU-foranstaltninger og nationale og regionale foranstaltninger.
Artikel 8
Særlige bestemmelser om finansiel og ikke-finansiel støtte
1. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del A, giver anledning til en udbudsprocedure eller til tilskud, der finansieres af Unionen i henhold til afsnit V og VI i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
2. Foranstaltninger, som er EU-dækkende, og som er omhandlet i bilaget, del B, kan samfinansieres af Unionen.
3. Kommissionen kan bevilge samfinansiering til hver national koordinator efter proceduren i bilaget, del C.
4. Eksisterende programmer, som bidrager til at fremme udviklingsområdet, kan, hvis det er hensigtsmæssigt og uden at dette berører deres mål og budget, støtte det europæiske år. Desuden kan der i de nationale arbejdsprogrammer også tages højde for særlige indsatser fra medlemsstaternes side med hensyn til at lede arrangementer eller arbejdsforløb i forbindelse med international udvikling.
5. Kommissionen kan yde ikke-finansiel støtte til aktiviteter, der iværksættes af offentlige og private organisationer, og som er i overensstemmelse med artikel 3, stk. 2.
6. For at foranstaltninger kan betragtes som berettigede til finansiering i henhold til denne afgørelse, skal de gøre effektiv brug af offentlige midler, tilføre merværdi og være resultatorienterede.
Artikel 9
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, som finansieres i henhold til denne afgørelse, ved anvendelse af foranstaltninger til forebyggelse af svig, korruption og andre ulovlige aktiviteter, ved effektive kontroller og inspektioner og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved administrative og finansielle sanktioner, der skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsens grovhed og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til gennem bilagskontrol og kontrol og inspektioner på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler i henhold til denne afgørelse.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontrol og inspektion på stedet i henhold til de bestemmelser og procedurer, der er fastlagt i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (12) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (13) med det formål at fastslå, om der er tale om svig, korruption eller andre ulovlige aktiviteter, der påvirker Unionens finansielle interesser i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt, der finansieres under denne afgørelse.
Artikel 10
Rapportering og evaluering
Kommissionen forelægger senest den 31. december 2016 Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en rapport om gennemførelsen, resultaterne og den samlede evaluering af de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afgørelse, med henblik på at drøfte passende opfølgning.
Artikel 11
Ikrafttræden
Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 472/2014/EU,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
kehitysyhteistyön eurooppalaisesta teemavuodesta (2015)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan ja 210 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 10 päivänä joulukuuta 2013 antaman lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Kehitysyhteistyöpolitiikan päätavoitteena on köyhyyden vähentäminen ja lopulta sen poistaminen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklan mukaisesti. Köyhyyden torjuminen kaikkialla maailmassa auttaa rakentamaan vakaamman, rauhanomaisemman, vauraamman ja tasavertaisemman maailman, joka ilmentää rikkaiden ja köyhien maiden keskinäistä riippuvuutta.
(2)
Kuten todetaan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tulevaisuutta koskevasta muutossuunnitelmasta 23 päivänä lokakuuta 2012 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, kehitysyhteistyöhön kuuluu myös inhimillisen kehityksen edistäminen ja ihmisten kaikenlaisten tarpeiden, myös kulttuuristen tarpeiden, tyydyttäminen.
(3)
Unioni on antanut kehitysyhteistyöapua vuodesta 1957 ja on nyt suurin julkisen kehitysavun antaja maailmassa.
(4)
Lissabonin sopimuksella kehitysyhteistyöpolitiikka on kytketty kiinteäksi osaksi unionin ulkoisia toimia, joilla se pyrkii oman etunsa mukaisesti lisäämään maailman vakautta ja vaurautta. Kehitysyhteistyöpolitiikalla autetaan myös vastaamaan muihin globaaleihin haasteisiin ja tuetaan Eurooppa 2020 -strategiaa, joka on vahvistettu komission 3 päivänä maaliskuuta 2010 antamassa tiedonannossa ”Eurooppa 2020 - Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”.
(5)
Unioni on ollut johtoasemassa muotoiltaessa ja pantaessa täytäntöön kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuuden käsitettä, jolla pyritään lujittamaan muiden kuin avustustoimien ja kehitystavoitteiden välisiä synergioita sen varmistamiseksi, että unionin politiikoilla tuetaan kehitysmaiden kehitystarpeita tai että ne eivät ainakaan ole ristiriidassa köyhyyden poistamisen tavoitteen kanssa.
(6)
Hyväksyttyään vuonna 2000 vuosituhannen kehitystavoitteet kansainvälinen yhteisö on sitoutunut toteuttamaan vuoteen 2015 mennessä konkreettisia toimenpiteitä köyhyyden torjumiseksi; unioni ja jäsenvaltiot ovat hyväksyneet nämä kehitystavoitteet.
(7)
Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteinen julkilausuma Euroopan unionin kehityspolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus” (3) on edelleen kattavin unionin kehitysyhteistyön perusta, ja siinä kehotetaan unionia auttamaan lujittamaan uusien jäsenvaltioiden asemaa uusina avunantajina.
(8)
Maailma on muuttunut valtavasti viime vuosina, globaalin talouden ja politiikan tasapainossa tapahtuneet perustavanlaatuiset muutokset mukaan luettuina. Maailmannäyttämölle on noussut uusia toimijoita, myös yksityisiä ja muita valtiosta riippumattomia toimijoita. Samalla kun kehittyneiden maiden ja nousevan talouden maiden osuus maailman bruttokansantuotteesta on suurin, nousevan talouden maista on tullut maailmanlaajuisen kasvun moottoreita ja niiden vaikutus maailmantalouteen on jo huomattava.
(9)
Nopeasti muuttuvassa maailmassa on elintärkeää, että tuki kehitysyhteistyölle on jatkuvaa. Äärimmäisessä tuloköyhyydessä elää edelleen noin 1,3 miljardia ihmistä, ja sitä paljon lukuisamman joukon inhimilliseen kehitykseen liittyvät tarpeet eivät edelleenkään täyty. Maiden sisällä vallitseva eriarvoisuus on lisääntynyt lähes kaikkialla maailmassa. Paine luonnonympäristöä kohtaan kasvaa koko ajan, ja ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat ankarimmat kehitysmaissa. Nämä haasteet ovat yleismaailmallisia ja toisiinsa kytköksissä, ja kaikkien maiden on toimittava yhdessä niihin vastaamiseksi.
(10)
Vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevat keskustelut on aloitettu: perustaen ehdotuksensa 13 päivänä lokakuuta 2011 annettuun komission tiedonantoon ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma” ja neuvoston muutossuunnitelmasta 14 päivänä toukokuuta 2012 antamiin päätelmiin, jotka ovat jo johtaneet unionin kehityspolitiikkojen merkittävään suunnanmuutokseen, komissio on esittänyt näkemyksensä 27 päivänä helmikuuta 2013 antamassaan tiedonannossa ”Ihmisarvoinen elämä kaikille: köyhyyden poistaminen ja kestävän tulevaisuuden turvaaminen maailmanlaajuisesti”, ja neuvosto on antanut 25 päivänä kesäkuuta 2013 päätelmät vuoden 2015 jälkeisen ajan kokonaisvaltaisesta suunnitelmasta, pyrkimyksenä paikata nykyisen kehityspoliittisen kehyksen puutteita ja vahvistaa yhteinen lähestymistapa, joka kokoaisi köyhyyden poistamiseen ja kestävyyteen liittyvät kysymykset yhteen kansainväliseen kehykseen.
(11)
Vuoden 2015 olisi oltava vertauskuvallinen ja käänteentekevä, koska se on viimeinen vuosi saavuttaa yhteisesti sovitut vuosituhattavoitteet ja tarjoaa siten ainutlaatuisen tilaisuuden arvioida kansainvälisten sitoumusten toteutumista. Vuosi 2015 on myös vuosi, jolloin on tehtävä tärkeitä kansainvälisiä päätöksiä vuosituhattavoitekehyksen korvaavasta ja tulevat vuosikymmenet kattavasta kehityspoliittisesta kehyksestä.
(12)
Vuosi 2015 on sopiva vuosi esittää unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tulokset sen jälkeen, kun muutossuunnitelmaa koskevassa komission tiedonannossa vahvistetut periaatteet on pantu täytäntöön.
(13)
Vuosi 2015 on myös vuosi, jonka aikana jäsenvaltioissa järjestetään merkittäviä kansainvälisiä tapahtumia, kuten Milanossa pidettävä maailmannäyttely ”Maapallon ruokkiminen - energiaa elämää varten”, joka tarjoaa oivan tilaisuuden keskustella maailmanlaajuisista kehitysyhteistyöpolitiikoista ja toteuttaa kestävää kehitystä ja siihen liittyviä asioita koskevia kattavia tiedotustoimia.
(14)
Euroopan parlamentti kehotti muutossuunnitelmasta antamassaan päätöslauselmassa komissiota nimeämään vuoden 2015 kehitysyhteistyön eurooppalaiseksi teemavuodeksi, koska se toivoi, että tällä kohotettaisiin kehitysyhteistyön profiilia.
(15)
Sen vuoksi vuosi 2015 olisi nimettävä kehitysyhteistyön eurooppalaiseksi teemavuodeksi, jäljempänä ’eurooppalainen teemavuosi’, jotta tarjotaan hyvin ajoitettu tilaisuus lisätä suuren yleisön tietämystä eurooppalaisen kehitysyhteistyöpolitiikan tämänhetkisestä suuntautumisesta. Tietoa on annettava siitä, miten ulospäin suuntautunut unioni voi auttaa kestävän kehityksen turvaamisessa maailmanlaajuisesti. Tähän kuuluu maailmanlaajuisen keskinäisen riippuvuuden tunnetuksi tekeminen ja sen havainnollistaminen, että kehitysyhteistyössä on kyse muustakin kuin avusta.
(16)
Unionin kehitysyhteistyötoimien tuloksellisuuden kannalta avainasemassa on se, kuinka suurta yleistä ja poliittista kannatusta ne nauttivat ja miten hyvin niissä pystytään osoittamaan, että julkisia varoja käytetään tehokkaasti ja vaikuttavasti kehitystulosten saavuttamiseksi. Eurooppalaisen teemavuoden olisi siksi toimittava ponnahduslautana tietoisuuden lisäämiselle, myös julkisen poliittisen keskustelun ja kehitysyhteistyökasvatuksen avulla, aktivoinnille ja parhaiden käytäntöjen vaihtamiselle jäsenvaltioiden, paikallis- ja alueviranomaisten, kansalaisyhteiskunnan, yksityisen sektorin, työmarkkinaosapuolten sekä kehitysyhteistyöhön osallistuvien kansainvälisten elinten ja järjestöjen kesken. Toimilla olisi autettava keskittämään poliittinen huomio ja aktivoimaan kaikki asianosaiset, jotta uusia toimia ja aloitteita voidaan edistää unionissa ja jäsenvaltioissa yhteistyössä kehitysavun saajien ja näiden edustajien kanssa.
(17)
Eurooppalaisen teemavuoden olisi lisättävä tietoisuutta kaikenlaisesta naisiin ja tyttöihin kohdistuvasta sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä eri alueilla, varsinkin kun syrjintä liittyy mahdollisuuksiin saada koulutusta ja työtä sekä päästä terveydenhuoltojärjestelmän piiriin ja kun kyse on pakkoavioliitoista, seksuaalisesta hyväksikäytöstä, sukupuolielinten silpomisesta sekä muista haitallisista käytännöistä.
(18)
Lokakuussa 2012 julkistettu eurobarometri-erityistutkimus 392 ”Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid” osoitti, että 85 prosenttia unionin kansalaisista kannattaa kumppanimaiden ihmisten auttamista. Kuten mainitussa tutkimuksessa todetaan, vallitsevasta taloustilanteesta huolimatta useampi kuin kuusi kansalaista kymmenestä on sitä mieltä, että kumppanimaiden ihmisille annettavaa apua olisi lisättävä. Mainittu tutkimus myös osoitti selvästi, että ihmisillä on puutteelliset tiedot unionin kehitysyhteistyöstä, minkä vuoksi tiedotusta on parannettava.
(19)
Olennainen ennakkoedellytys eurooppalaisen teemavuoden onnistumiselle on, että koordinointi kaikkien teemavuoteen unionin tasolla sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla osallistuvien välillä on tehokasta. Paikallisilla ja alueellisilla kumppaneilla on tässä tapauksessa erityinen rooli unionin kehitysyhteistyöpolitiikan edistämisessä.
(20)
Erilaisten kansallisten sosioekonomisten ja kulttuuristen olosuhteiden ja erityispiirteiden vuoksi osa eurooppalaisen teemavuoden tapahtumista on aiheellista toteuttaa kansallisella tasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (4) 58 artiklan mukaisesti. Kansallisella tasolla tapahtuva poliittisten painopisteiden asettelu olisi kuitenkin sovitettava yhteen komission kanssa, jotta voidaan taata johdonmukaisuus eurooppalaisen teemavuoden strategisten tavoitteiden kanssa. Komission ja jäsenvaltioiden toimien tiivis yhteensovittaminen on ehdottoman tärkeää synergian luomiseksi ja eurooppalaisen teemavuoden onnistumiseksi.
(21)
Jäsenvaltioiden lisäksi liittymistä edeltävän strategian piiriin kuuluvien ehdokasmaiden olisi voitava osallistua eurooppalaisen teemavuoden yhteydessä rahoitettavaan toimintaan niiden yleisten periaatteiden ja ehtojen mukaisesti, jotka koskevat kyseisten maiden osallistumista unionin ohjelmiin ja jotka on vahvistettu asianomaisissa puitesopimuksissa ja assosiaationeuvoston päätöksissä. Olisi edistettävä kansallisten toimenpiteiden ja erityisesti kehitysyhteistyökasvatukseen ja valistustoimintaan (DEAR) liittyvien kansallisten ohjelmien yhteensovittamista. Kunkin jäsenvaltion olisi voitava päättää, miten laajasti ja missä muodossa se osallistuu eurooppalaiseen teemavuoteen.
(22)
Olisi huolehdittava johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä suhteessa unionin lainsäädäntöön ja toimiin, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (5) perustettuun kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen kaudelle 2014-2020, mukaan lukien siihen kuuluva kehitysyhteistyökasvatuksen ja valistustoiminnan ohjelma (DEAR), Euroopan kehitysrahastoon, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 (6) perustettuun Euroopan naapuruusvälineeseen ja muihin unionin ulkoisten toimien rahoitusvälineisiin, siltä osin kuin niillä on merkitystä kehitysyhteistyöpolitiikan kannalta.
(23)
Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
(24)
Eurooppalaisen teemavuoden suunniteltujen toimien tuloksellisuuden ja tehokkuuden maksimoimiseksi on tärkeää, että vuonna 2014 toteutetaan valmistelutoimia.
(25)
Komissio on jo toteuttanut toimenpiteitä tehdäkseen kehityspolitiikkoja tunnetuksi ja tiedottaakseen unionin kansalaisille harjoittamastaan kehitysyhteistyöstä. Eurooppalaisena teemavuonna näitä toimenpiteitä olisi hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti.
(26)
Pääasiallinen vastuu kansalaisten valistamisesta kehitysasioissa säilyy jäsenvaltioilla. Unionin toimet täydentävät kansallisia, alueellisia ja paikallisia toimia, kuten todetaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 22 päivänä lokakuuta 2008 allekirjoittamassa poliittisessa julistuksessa ”Kumppanuuteen perustuva EU-viestintä”.
(27)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitteita, koska ne edellyttävät monenvälisiä kumppanuuksia, valtioiden rajat ylittävää tiedonvaihtoa ja unionin laajuista valistusta sekä hyvien käytäntöjen levittämistä, vaan ne voidaan eurooppalaisen teemavuoden laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde
Nimetään vuosi 2015 kehitysyhteistyön eurooppalaiseksi teemavuodeksi, jäljempänä ’eurooppalainen teemavuosi’.
Teemavuoden motto on ”Meidän maailmamme, meidän ihmisarvomme, meidän tulevaisuutemme”.
2 artikla
Tavoitteet
Eurooppalaisen teemavuoden tavoitteina on
a)
tiedottaa unionin kansalaisille unionin ja sen jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöstä korostaen tuloksia, jotka unioni on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa saavuttanut maailmanlaajuisena toimijana ja joihin se pyrkii edelleen vuoden 2015 jälkeisen ajan kokonaiskehyksestä käytyjen viimeisimpien keskustelujen mukaisesti;
b)
edistää unionin kansalaisten ja sidosryhmien suoraa osallistumista, kriittistä ajattelua ja aktiivista kiinnostusta kehitysyhteistyöhön, myös politiikan muotoiluun ja toteuttamiseen; ja
c)
lisätä tietoisuutta unionin kehitysyhteistyön hyödyistä, joita koituu unionin kehitysyhteistyön vastaanottajien lisäksi myös unionin kansalaisille, ja pyrkiä laajempaan ymmärrykseen kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuudesta sekä edistää Euroopan ja kehitysmaiden kansalaisten tunnetta yhteisestä vastuusta, solidaarisuudesta ja mahdollisuuksista muuttuvassa maailmassa, jossa keskinäinen riippuvuus lisääntyy.
3 artikla
Toimenpiteet
1. Eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin kuuluvat seuraavat toimenpiteet, jotka voidaan toteuttaa unionin tasolla tai kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla liitteessä esitetyn mukaisesti sekä kumppanimaissa 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti:
a)
tiedotuskampanjat tärkeimpien viestien välittämiseksi suurelle yleisölle ja tarkemmin rajatuille kohderyhmille, erityisesti nuorille ja muille ensisijaisille kohderyhmille, muun muassa sosiaalisessa mediassa;
b)
konferenssien, tapahtumien ja aloitteiden järjestäminen yhdessä kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa aktiivisen osallistumisen ja keskustelun edistämiseksi ja tietoisuuden lisäämiseksi kaikilla tasoilla;
c)
jäsenvaltioissa toteutettavat konkreettiset toimenpiteet, joiden tavoitteena on edistää eurooppalaisen teemavuoden tavoitteita erityisesti kehitysyhteistyökasvatuksella ja vaihtamalla tietoja, kokemuksia ja hyviä käytäntöjä kansallisten, alueellisten ja paikallisten hallintojen ja muiden organisaatioiden kesken; ja
d)
tutkimusten ja selvitysten toteuttaminen ja niiden tulosten levittäminen.
2. Komissio voi määrittää muitakin toimenpiteitä, joilla edistetään eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden saavuttamista, ja sallia eurooppalaisen teemavuoden nimen ja moton käytön kyseessä olevien toimenpiteiden tunnetuksi tekemisessä, sikäli kuin ne edistävät mainittujen tavoitteiden saavuttamista.
4 artikla
Koordinointi jäsenvaltioiden kanssa
1. Komissio pyytää jokaista jäsenvaltioita nimittämään kansallisen koordinaattorin, joka vastaa asianomaisen jäsenvaltion osallistumista eurooppalaiseen teemavuoteen koskevista järjestelyistä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisesta nimityksestä.
2. Kansalliset koordinaattorit tiiviissä yhteistyössä komission kanssa kuulevat hyvin monia asian kannalta merkityksellisiä sidosryhmiä, joita voivat olla kansalaisyhteiskunta ja yksityinen sektori, kansalliset parlamentit ja työmarkkinaosapuolet sekä tarvittaessa kansalliset elimet, liittovaltiotason tai kansallista tasoa alemman tason viranomaiset, mukaan lukien alue- ja paikallisviranomaiset ja tapauksen mukaan merentakaiset maat ja alueet tai asiaankuuluvien unionin ohjelmien yhteyshenkilöt, ja tekevät niiden kanssa yhteistyötä.
3. Komissio pyytää jäsenvaltioita toimittamaan sille viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2014 työohjelmansa, jossa esitetään yksityiskohtaisesti eurooppalaista teemavuotta varten suunnitellut kansalliset toimet eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden ja liitteessä täsmennettyjen toimenpiteiden mukaisesti.
4. Ennen työohjelmien hyväksymistä komissio tarkistaa, että kyseessä olevissa toimissa noudatetaan eurooppalaisen teemavuoden tavoitteita asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (7) mukaisesti.
5 artikla
Osallistuminen
Unionin rahoittamiin eurooppalaisen teemavuoden toimiin voivat osallistua jäsenvaltiot ja liittymistä edeltävän strategian piiriin kuuluvat ehdokasmaat niiden yleisten periaatteiden ja ehtojen mukaisesti, jotka koskevat kyseisten maiden osallistumista unionin ohjelmiin ja jotka on vahvistettu asiaankuuluvissa puitesopimuksissa ja assosiaationeuvoston päätöksissä.
6 artikla
Koordinointi unionin tasolla ja täytäntöönpano
1. Komissio panee tämän päätöksen täytäntöön unionin tasolla erityisesti antamalla tarvittavat rahoituspäätökset asianomaisiin toimiin liittyvien ulkoisten toimien rahoitusvälineistä annettujen asetusten mukaisesti; näitä ovat kehitysyhteistyön rahoitusväline, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 235/2014 (8) perustettu demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskeva eurooppalainen rahoitusväline, Euroopan naapuruusväline, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 (9) perustettu vakautta ja rauhaa edistävä väline, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 231/2014 (10) perustettu liittymistä valmisteleva tukiväline ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 (11) perustettu kumppanuusväline kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, jäljempänä ’ulkoisen toiminnan rahoitusvälineet’.
2. Komissio tekee yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin, neuvoston ja jäsenvaltioiden, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean, alueiden komitean sekä kehityskysymysten parissa unionin tasolla työskentelevien elinten ja yhdistysten kanssa.
3. Komissio kutsuu kansalliset koordinaattorit koolle eurooppalaisen teemavuoden toteutuksen sovittamiseksi yhteen ja tietojen vaihtamiseksi toteutuksesta unionissa ja jäsenvaltioissa. Komissio voi kutsua näihin kokouksiin tarkkailijoiksi kansalaisyhteiskunnan sekä alue- ja paikallisviranomaisten edustajia ja Euroopan parlamentin jäseniä.
4. Komissio järjestää kaikkien asiaankuuluvien unionin kehitysyhteistyössä mukana olevien sidosryhmien kokouksia, jotta nämä auttaisivat sitä eurooppalaisen teemavuoden toteuttamisessa unionin tasolla. Kansalliset koordinaattorit kutsutaan osallistumaan näihin kokouksiin.
5. Komissio nostaa eurooppalaisen teemavuoden jäsenvaltioissa sijaitsevien edustustojensa ja kumppanimaissa sijaitsevien unionin edustustojen viestinnän painopisteeksi. Unionin edustustot auttavat kehitysyhteistyökumppaneita kolmansissa maissa osallistumaan eurooppalaiseen teemavuoteen liittyviin tapahtumiin riippumatta siitä, järjestetäänkö tapahtumat unionissa vai kolmansissa maissa, kun taas merentakaisia maita ja alueita tuetaan soveltuvien institutionaalisten kanavien kautta.
6. Euroopan ulkosuhdehallinto ja unionin edustustot ottavat eurooppalaisen teemavuoden olennaiseksi osaksi jatkuvaa tiedotus- ja viestintätoimintaansa.
7 artikla
Johdonmukaisuus ja täydentävyys
Asianomaisiin toimiin liittyvistä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineistä annettujen asetusten mukaisesti komissio varmistaa, että tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat johdonmukaisia muiden, eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden saavuttamista tukevien unionin toimenpiteiden sekä kansallisten ja alueellisten toimenpiteiden kanssa ja täydentävät kaikilta osin olemassa olevia unionin toimenpiteitä sekä kansallisia ja alueellisia toimenpiteitä.
8 artikla
Taloudellista ja muuta kuin taloudellista tukea koskevat erityissäännökset
1. Liitteessä olevassa A osassa tarkoitetuista unionin laajuisista toimenpiteistä järjestetään hankintamenettely tai niille myönnetään unionin rahoittama avustus asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 V ja VI osaston mukaisesti.
2. Liitteessä olevassa B osassa tarkoitetut unionin laajuiset toimenpiteet voidaan rahoittaa osaksi unionin varoin.
3. Komissio voi myöntää kullekin kansalliselle koordinaattorille osarahoitusta liitteessä olevassa C osassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
4. Eurooppalaista teemavuotta voidaan soveltuvin osin tukea olemassa olevilla ohjelmilla, joilla edistetään kehitystä, tämän vaikuttamatta niiden tavoitteisiin ja määrärahoihin. Lisäksi kansallisissa työohjelmissa voidaan myös ottaa huomioon jäsenvaltioiden poikkeukselliset toimet kansainvälisten kehitysyhteistyötapahtumien tai kansainvälisten kehitysyhteistyötehtävien hallinnoimiseksi.
5. Komissio voi myöntää muuta kuin taloudellista tukea toimiin, joita julkiset ja yksityiset tahot toteuttavat ja jotka ovat 3 artiklan 2 kohdan mukaisia.
6. Jotta toimenpiteiden voidaan katsoa olevan tukikelpoisia tämän päätöksen nojalla, on vaadittava, että niissä käytetään julkisia varoja tehokkaasti, ne tuottavat lisäarvoa ja ovat tulospainotteisia.
9 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja todentamisilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän päätöksen mukaisesti rahoitusta saaneiden tuensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (12) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (13) säännösten ja menettelyjen mukaisesti sen osoittamiseksi, onko kyse avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka ohjelmasta rahoitettuun sopimukseen liittyvästä petoksesta, lahjonnasta tai unionin taloudellisia etuja vahingoittavasta muusta laittomasta toiminnasta.
10 artikla
Kertomus ja arviointi
Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen tämän päätöksen mukaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, tuloksista ja yleisarvioinnista, jotta voidaan harkita asianmukaisia jatkotoimenpiteitä.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.