KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 664/2014
af 18. december 2013
om supplering af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 med hensyn til fastlæggelsen af EU-symboler for beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter og med hensyn til visse regler om oprindelse, visse procedureregler og visse yderligere overgangsbestemmelser
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 5, stk. 4, første og andet afsnit, artikel 12, stk. 7, første afsnit, artikel 16, stk. 2, artikel 19, stk. 2, første afsnit, artikel 23, stk. 4, første afsnit, artikel 25, stk. 3, artikel 49, stk. 7, første afsnit, artikel 51, stk. 6, første afsnit, artikel 53, stk. 3, første afsnit, og artikel 54, stk. 2, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EU) nr. 1151/2012 har ophævet og erstattet Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 af 20. marts 2006 om garanterede traditionelle specialiteter (2) i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer og forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (3). Forordning (EU) nr. 1151/2012 giver Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter og gennemførelsesretsakter. For at sikre, at kvalitetsordningerne for landbrugsvarer og fødevarer fungerer gnidningsløst i den nye retlige ramme, bør visse regler vedtages ved hjælp af sådanne retsakter. De nye regler bør træde i stedet for gennemførelsesbestemmelserne til forordning (EF) nr. 509/2006 og (EF) nr. 510/2006, der var fastsat i henholdsvis Kommissionens forordning (EF) nr. 1898/2006 af 14. december 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (4) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1216/2007 af 18. oktober 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 509/2006 om garanterede traditionelle specialiteter (5)i forbindelse med landbrugsprodukter og fødevarer.
(2)
For at tage hensyn til den særlige karakter og navnlig de fysiske og materielle begrænsninger af fremstillingen af produkter af animalsk oprindelse, hvis navn er registreret som en beskyttet oprindelsesbetegnelse, bør undtagelser med hensyn til foderstoffers oprindelse tillades i varespecifikationen for sådanne produkter. Sådanne undtagelser bør på ingen måde påvirke sammenhængen mellem det geografiske miljø og produktets specifikke kvalitet eller karakteristika, hovedsagelig eller fuldstændig kan tilskrives dette miljø.
(3)
For at tage højde for den særlige karakter af visse produkter med beskyttede geografiske betegnelser bør der i varespecifikationen for sådanne produkter tillades restriktive bestemmelser med hensyn til råvarers oprindelse. Sådanne restriktive bestemmelser bør være begrundet i objektive kriterier, som er i overensstemmelse med de generelle principper i ordningen for beskyttede geografiske betegnelser, og som yderligere forbedrer produkternes sammenhæng med ordningens mål.
(4)
For at sikre, at de relevante oplysninger formidles til forbrugerne, bør der fastlægges EU-symboler, der står for beskyttede oprindelsesbetegnelser, beskyttede geografiske betegnelser og garanterede traditionelle specialiteter.
(5)
For at sikre, at varespecifikationerne for garanterede traditionelle specialiteter kun giver relevante og kortfattede oplysninger, og for at undgå et alt for omfattende antal ansøgninger om registrering eller om godkendelse af en ændring af en varespecifikation for en garanteret traditionel specialitet, bør der fastlægges en begrænsning af varespecifikationernes længde.
(6)
For at lette ansøgningsproceduren, bør der fastsættes supplerende bestemmelser om nationale indsigelsesprocedurer for fælles ansøgninger, der vedrører mere end et nationalt område. Eftersom retten til at gøre indsigelse burde være garanteret på hele EU's område, bør der være en forpligtelse til at gennemføre nationale indsigelsesprocedurer i alle medlemsstater, der er berørt af de fælles ansøgninger.
(7)
For at få en klar indsigelsesprocedure, er det nødvendigt at anføre ansøgerens proceduremæssige forpligtelser, i tilfælde af at de relevante høringer efter indgivelsen af en begrundet indsigelse fører til enighed.
(8)
For at lette behandlingen af ansøgninger om ændring af en varespecifikation bør der fastsættes supplerende regler for kontrollen af ændringsansøgningerne og for indgivelse og vurdering af mindre ændringer. Da midlertidige ændringer haster, bør de undtages fra standardproceduren og bør være fritaget for formel godkendelse fra Kommissionen. Kommissionen bør imidlertid holdes fuldt underrettet om indholdet af og begrundelsen for sådanne ændringer.
(9)
For at sikre, at alle parter har mulighed for at forsvare deres rettigheder og legitime interesser, bør der fastlægges supplerende regler for annulleringsproceduren. Annulleringsproceduren bør bringes i overensstemmelse med standardproceduren for registrering, der er fastsat i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012. Det bør også gøres klart, at medlemsstaterne er blandt de juridiske personer, som kan have en legitim interesse i at indsende en anmodning om annullering i henhold til artikel 54, stk. 1, første afsnit, i nævnte forordning.
(10)
For at beskytte producenternes og de berørte parters legitime interesser, bør det stadig være muligt, at enhedsdokumenter vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er registreret før den 31. marts 2006, og for hvilke der ikke er offentliggjort et enhedsdokument, offentliggøres på anmodning af de berørte medlemsstater.
(11)
I artikel 12, stk. 3, og artikel 23, stk. 3, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012 er det fastsat, at i forbindelse med produkter med oprindelse i Unionen, der markedsføres under en beskyttet oprindelsesbetegnelse, en beskyttet geografisk betegnelse, eller som en garanteret traditionel specialitet, skal de til disse produkter knyttede EU-symboler, anføres på mærkningen, og at de relevante betegnelser eller forkortelser kan anføres på mærkningen. I henhold til artikel 23, stk. 3, andet afsnit, er det fastsat, at det er valgfrit at anvende symbolet på garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen. Disse bestemmelser finder først anvendelse fra den 4. januar 2016. Dog er der i forordning (EF) nr. 509/2006 og forordning (EF) nr. 510/2006, der blev ophævet ved forordning (EU) nr. 1151/2012, fastsat en forpligtelse til på mærkningen af produkter med oprindelse i Unionen at anføre enten symbolet eller den fuldstændige betegnelse, og der blev åbnet mulighed for at anvende betegnelsen »garanteret traditionel specialitet« på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen. Af hensyn til kontinuiteten mellem de to ophævede forordninger og forordning (EU) nr. 1151/2012, bør forpligtelsen til på mærkningen af produkter med oprindelse i Unionen at anføre enten EU-symbolerne eller den respektive betegnelse og muligheden for at anvende betegnelsen »garanteret traditionel specialitet« på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter, der er produceret uden for Unionen, betragtes som implicit fastsat ved forordning (EU) nr. 1151/2012 og allerede gældende. Af hensyn til retssikkerheden og for at beskytte producenternes eller berørte parters rettigheder og legitime interesser bør betingelserne for anvendelse af symboler og betegnelser på mærkningen som fastsat i forordning (EF) nr. 509/2006 og forordning (EF) nr. 510/2006, fortsat finde anvendelse indtil den 3. januar 2016.
(12)
Af hensyn til klarhed og retssikkerhed bør forordning (EF) nr. 1898/2006 og forordning (EF) nr. 1216/2007 ophæves -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Særlige regler om foderstoffers og råvarers oprindelse
1. Med henblik på artikel 5 i forordning (EU) nr. 1151/2012, må foderstoffer udelukkende stamme fra det afgrænsede geografiske område for animalske produkter, hvis navn er registreret som en beskyttet oprindelsesbetegnelse.
Hvis oprindelse udelukkende fra det afgrænsede geografiske område ikke er teknisk gennemførligt, kan foderstoffer, der ikke stammer fra det pågældende område, tilsættes, forudsat at produktets kvalitet eller karakteristika, der hovedsagelig kan tilskrives det geografiske miljø, ikke berøres. Foderstoffer, der ikke stammer fra det afgrænsede geografiske område, må i intet tilfælde overstige 50 % tørstof på årsbasis.
2. Enhver begrænsning for råvarernes oprindelse, der er anført i varespecifikationen for et produkt, hvis navn er registreret som en beskyttet geografisk betegnelse, skal begrundes ud fra den sammenhæng, der henvises til i artikel 7, stk. 1, litra f), nr. ii), i forordning (EU) nr. 1151/2012.
Artikel 2
EU-symboler
De EU-symboler, der henvises til i artikel 12, stk. 2, og artikel 23, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012, fremgår af bilaget til denne forordning.
Artikel 3
Begrænsning af varespecifikationer for garanterede traditionelle specialiteter
Den varespecifikation, der er omhandlet i artikel 19 i forordning (EU) nr. 1151/2012, skal være præcis og må ikke overstige 5 000 ord, undtagen i behørigt begrundede tilfælde.
Artikel 4
Nationale indsigelsesprocedurer for fælles ansøgninger
I forbindelse med fælles ansøgninger som omhandlet i artikel 49, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 gennemføres de dermed forbundne nationale indsigelsesprocedurer i alle de berørte medlemsstater.
Artikel 5
Anmeldelsespligt vedrørende enighed i indsigelsesprocedure
Når de berørte parter når til enighed efter de høringer, der er omhandlet i artikel 51, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, underretter myndighederne i den medlemsstat eller det tredjeland, hvorfra ansøgningen er indgivet, Kommissionen om alle de faktorer, der gjorde enigheden mulig, herunder udtalelser fra ansøgeren og myndighederne i en medlemsstat eller i et tredjeland eller andre fysiske og juridiske personer, der har indgivet en indsigelse.
Artikel 6
Ændringer af en varespecifikation
1. Ansøgningen om en væsentlig ændring af en varespecifikation som omhandlet i artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1151/2012 skal indeholde en udtømmende beskrivelse og den specifikke begrundelse for hver ændring. For hver ændring skal beskrivelsen i detaljer sammenligne den oprindelige varespecifikation og, hvor det er relevant, det oprindelige enhedsdokument med de ændrede udgaver, der foreslås.
Ansøgningen skal kunne stå alene. Den skal indeholde alle ændringer af varespecifikationen og, hvor det er relevant, af enhedsdokumentet, for hvilket der ansøges om godkendelse.
En ansøgning om en væsentlig ændring, som ikke overholder bestemmelserne i første og andet afsnit, tages ikke i betragtning. Kommissionen underretter ansøgeren, hvis ansøgningen ikke kan antages.
Kommissionens godkendelse af en ansøgning om en væsentlig ændring af en varespecifikation omfatter kun de ændringer, der er medtaget i selve ansøgningen.
2. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor det geografiske område for betegnelsen befinder sig. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation vedrørende garanterede traditionelle specialiteter indgives til myndighederne i den medlemsstat, hvor sammenslutningen er etableret. Hvis ansøgningen om en mindre ændring af en varespecifikation ikke stammer fra den sammenslutning, der havde indgivet ansøgningen om registrering af det navn eller de navne, som varespecifikationen vedrører, giver medlemsstaten denne sammenslutning, hvis den stadig eksisterer, lejlighed til at fremsætte bemærkninger vedrørende ansøgningen. Hvis medlemsstaten finder, at kravene i forordning (EU) nr. 1151/2012 og i de bestemmelser, der er vedtaget i henhold dertil, er opfyldt, kan den indgive et ansøgningsdossier om en mindre ændring til Kommissionen. Ansøgninger om en mindre ændring af en varespecifikation for produkter med oprindelse i tredjelande kan indgives af en sammenslutning, som har en legitim interesse, enten direkte til Kommissionen eller via det pågældende tredjelands myndigheder.
Ansøgningen om en mindre ændring må kun indeholde mindre ændringer i betydningen i artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Ansøgningen skal beskrive de mindre ændringer, give en kort begrundelse for, at der er behov for en ændring, og påvise, at de foreslåede ændringer betragtes som mindre i overensstemmelse med artikel 53, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Den skal for hvert ændringsforslag sammenligne den oprindelige varespecifikation og, hvor det er relevant, det oprindelige enhedsdokument med den ændrede udgave, der foreslås. Ansøgningen skal kunne stå alene og skal indeholde alle ændringer af varespecifikationen og, hvor det er relevant, af det enhedsdokument, for hvilket der ansøges om godkendelse.
Mindre ændringer, som er nævnt i artikel 53, stk. 2, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012, betragtes som godkendt, hvis Kommissionen ikke underretter ansøgeren om det modsatte inden for tre måneder fra modtagelsen af ansøgningen.
En ansøgning om en ændring af mindre omfang, der ikke er i overensstemmelse med andet afsnit i dette stykke, antages ikke. Stiltiende godkendelse, der er omhandlet i tredje afsnit i dette stykke, finder ikke anvendelse på sådanne ansøgninger. Senest tre måneder efter modtagelsen af ansøgningen underretter Kommissionen ansøgeren, hvis ansøgningen ikke antages.
Kommissionen offentliggør de godkendte mindre ændringer af en varespecifikation, som ikke medfører en ændring af de elementer, der er omhandlet i artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
3. Proceduren i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012 finder ikke anvendelse på ændringer, som vedrører en midlertidig ændring af varespecifikationen, som følger af, at de offentlige myndigheder har indført obligatoriske sundheds- og plantesundhedsforanstaltninger, eller som er forbundet med naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold, der formelt anerkendes af de kompetente myndigheder.
Disse ændringer skal meddeles Kommissionen sammen med begrundelsen herfor senest to uger efter godkendelsen. Midlertidige ændringer af en varespecifikation vedrørende beskyttede oprindelsesbetegnelser eller beskyttede geografiske betegnelser meddeles Kommissionen af myndighederne i den medlemsstat, hvor det geografiske område for betegnelsen befinder sig. Myndighederne i den medlemsstat, hvor sammenslutningen er etableret, skal meddele midlertidige ændringer af en varespecifikation vedrørende garanterede traditionelle specialiteter til Kommissionen. Midlertidige ændringer vedrørende produkter med oprindelse i tredjelande meddeles til Kommissionen, enten ved en sammenslutning, som har en legitim interesse, eller af det pågældende tredjelands myndigheder. Medlemsstaterne offentliggør sådanne midlertidige ændringer af varespecifikationen. I meddelelser om en midlertidig ændring af en varespecifikation vedrørende en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse vedlægger medlemsstaterne kun henvisningen til offentliggørelsen. I meddelelser om en midlertidig ændring i en varespecifikation vedrørende en garanteret traditionel specialitet vedlægger medlemsstaterne den midlertidige ændring af varespecifikationen, som den er offentliggjort. I meddelelser om produkter med oprindelse i tredjelande sendes de godkendte midlertidige ændringer af varespecifikationen til Kommissionen. Bevis på de sundhedsmæssige og plantesundhedsmæssige foranstaltninger og en kopi af loven om anerkendelse af naturkatastrofer eller ugunstige vejrforhold vedlægges alle meddelelser om midlertidige ændringer fra medlemsstaterne og tredjelande. Kommissionen offentliggør sådanne ændringer.
Artikel 7
Annullering
1. Proceduren i artikel 49 til 52 i forordning (EU) nr. 1151/2012 finder tilsvarende anvendelse på annullering af en registrering, som omhandlet i artikel 54, stk. 1, første og andet afsnit, i nævnte forordning.
2. Medlemsstaterne har mulighed for at indgive en anmodning om annullering på eget initiativ i henhold til artikel 54, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
3. Annulleringsanmodningen offentliggøres i medfør af artikel 50, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012.
4. Begrundede indsigelser vedrørende annullering kan kun antages, hvis de påviser den registrerede betegnelses fortsatte erhvervsmæssig betydning for en berørt person.
Artikel 8
Overgangsbestemmelser
1. For så vidt angår beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser, der er registreret før den 31. marts 2006, offentliggør Kommissionen på begæring af en medlemsstat et enhedsdokument, som er forelagt af den pågældende medlemsstat, i Den Europæiske Unions Tidende. Denne offentliggørelse skal ledsages af henvisningen til offentliggørelsen af varespecifikationen.
2. Følgende regler finder anvendelse indtil den 3. januar 2016:
a)
for produkter med oprindelse i Unionen, skal det registrerede navn, såfremt det er anført på mærkningen, ledsages enten af det relevante EU-symbol eller af den relevante betegnelse, der er omhandlet i artikel 12, stk. 3, eller artikel 23, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012
b)
for produkter, som produceres uden for Unionen, er den betegnelse, som er omhandlet i artikel 23, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1151/2012, valgfri på mærkningen af garanterede traditionelle specialiteter.
Artikel 9
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 1898/2006 og (EF) nr. 1216/2007 ophæves.
Artikel 10
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 5 gælder kun for indsigelsesprocedurer, for hvilke den tremåneders periode, der er fastsat i artikel 51, stk. 1, første afsnit, i forordning (EU) nr. 1151/2012, ikke er udløbet på datoen for denne forordnings ikrafttræden.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. december 2013.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 664/2014,
annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 täydentämisestä suojattuja alkuperänimityksiä, suojattuja maantieteellisiä merkintöjä ja aitoja perinteisiä tuotteita koskevien unionin tunnusten vahvistamisen sekä eräiden hankintaa koskevien sääntöjen, eräiden menettelysääntöjen ja eräiden täydentävien siirtymäsääntöjen osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) No 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 4 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan, 12 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan, 16 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, 23 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan, 25 artiklan 3 kohdan, 49 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan, 51 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan, 53 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 54 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) No 1151/2012 kumotaan ja korvataan maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden rekisteröimisestä aidoiksi perinteisiksi tuotteiksi 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 509/2006 (2) ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (3). Asetuksessa (EU) N:o 1151/2012 annetaan komissiolle valta antaa delegoituja ja täytäntöönpanosäädöksiä. Tällaisin säädöksin olisi vahvistettava eräitä sääntöjä sen varmistamiseksi, että maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmä toimii sujuvasti uusissa lainsäädäntöpuitteissa. Uusilla säännöillä olisi korvattava asetusten (EY) N:o 509/2006 ja (EY) N:o 510/2006 soveltamissäännöt, joista säädetään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 14 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1898/2006 (4) ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden rekisteröimisestä aidoiksi perinteisiksi tuotteiksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 509/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä lokakuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1216/2007 (5).
(2)
Jos eläinperäisillä tuotteilla on rekisteröity suojattu alkuperänimitys, niiden erityisluonteen sekä erityisesti fyysisten ja aineellisten rajoitusten huomioon ottamiseksi tällaisten tuotteiden eritelmissä olisi sallittava rehun hankintaan liittyviä poikkeuksia. Kyseiset poikkeukset eivät saa millään tavoin vaikuttaa yhteyteen maantieteelliseen alkuperään eivätkä tuotteen laatuun tai ominaisuuksiin, jotka johtuvat olennaisesti tai yksinomaan kyseisestä maantieteellisestä ympäristöstä.
(3)
Eräiden tuotteiden erityisominaisuuksien huomioon ottamiseksi tällaisten tuotteiden eritelmässä olisi sallittava rajoituksia rekisteröityjen suojattujen maantieteellisten merkintöjen raaka-aineiden hankinnan osalta. Rajoitusten olisi oltava perusteltuja sellaisten objektiivisten perusteiden suhteen, jotka ovat suojattujen maantieteellisten merkintöjen järjestelmän yleisperiaatteiden mukaisia ja parantavat tuotteiden vastaavuutta järjestelmän tavoitteiden kanssa.
(4)
Sen varmistamiseksi, että kuluttaja saa asianmukaiset tiedot, olisi otettava käyttöön unionin tunnukset, joilla tiedotetaan suojatuista alkuperänimityksistä, suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ja aidoista perinteisistä tuotteista.
(5)
Olisi vahvistettava eritelmän enimmäispituus sen varmistamiseksi, että aitojen perinteisten tuotteiden eritelmissä annetaan ytimekkäästi vain asiaankuuluvat tiedot ja että aidon perinteisen tuotteen eritelmän rekisteröimis- tai muutoshakemukset eivät olisi liian laajoja.
(6)
Hakemusprosessin helpottamiseksi olisi vahvistettava lisäsääntöjä, jotka koskevat kansallisia vastaväitemenettelyjä useampaa kuin yhtä kansallista aluetta koskevien yhteisten hakemusten osalta. Koska vastaväiteoikeus on varmistettava koko unionin alueella, olisi säädettävä velvollisuudesta toteuttaa kansalliset vastaväitemenettelyt kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joita yhteiset hakemukset koskevat.
(7)
Jotta vastaväitemenettelyn vaiheet olisivat selkeät, on tarpeen täsmentää hakijan noudattamat menettelyvelvollisuudet silloin kun perustellun vastaväitteen esittämisen vuoksi käytävissä neuvotteluissa päästään sopimukseen.
(8)
Eritelmien muutoshakemusten käsittelyn helpottamiseksi olisi vahvistettava täydentäviä sääntöjä, jotka koskevat muutoshakemusten käsittelyä ja vähäisten muutosten ilmoittamista ja arviointia. Kiireellisesti tehdyt väliaikaiset muutokset olisi suljettava vakiomenettelyn ulkopuolelle, eikä niihin vaadita komission virallista hyväksyntää. Komissiolle olisi kuitenkin toimitettava kaikki tiedot tällaisten muutosten sisällöstä ja perusteluista.
(9)
Sen varmistamiseksi, että kaikilla osapuolilla on mahdollisuus puolustaa oikeuksiaan ja oikeutettuja etujaan, olisi vahvistettava peruuttamismenettelyä koskevat täydentävät säännöt. Peruuttamismenettely olisi saatettava asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49-52 artiklassa säädetyn vakiomuotoisen rekisteröintimenettelyn mukaiseksi. Olisi myös täsmennettävä, että myös jäsenvaltiot ovat oikeushenkilöitä, joilla voi olla oikeutettu etu jättää peruuttamishakemus kyseisen asetuksen 54 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
(10)
Asianomaisten tuottajien ja sidosryhmien oikeutettujen etujen suojaamiseksi ennen 31 päivää maaliskuuta 2006 rekisteröityjen suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen yhtenäiset asiakirjat, joita ei ole vielä julkaistu, olisi vielä voitava julkaista asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä.
(11)
Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 12 artiklan 3 kohdassa ja 23 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että unionista peräisin olevien tuotteiden, joita pidetään kaupan suojattuina alkuperänimityksinä, suojattuina maantieteellisinä merkintöinä tai aitoina perinteisinä tuotteina, merkintöihin on liitettävä kyseisiin tuotteisiin liittyvät unionin tunnukset ja että merkinnöissä voi olla asiaan kuuluvat maininnat tai lyhenteet. Lisäksi 23 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että tunnuksen käyttö merkinnöissä on vapaaehtoista, kun on kyse unionin ulkopuolella tuotetuista aidoista perinteisistä tuotteista. Kyseisiä säännöksiä sovelletaan vasta 4 päivästä tammikuuta 2016. Asetuksissa (EY) N:o 509/2006 ja (EY) N:o 510/2006, jotka on kumottu asetuksella (EU) N:o 1151/2012, säädetään kuitenkin velvollisuudesta liittää unionista peräisin oleviin tuotteisiin joko tunnus tai täydellinen maininta sekä mahdollisuudesta käyttää mainintaa ”aito perinteinen tuote” unionin ulkopuolella tuotettujen aitojen perinteisten tuotteiden merkinnöissä. Molempien kumottujen asetusten ja asetuksen (EU) N:o 1151/2012 välisen jatkuvuuden varmistamiseksi olisi katsottava, että velvollisuudesta liittää unionista peräisin oleviin tuotteisiin joko tunnus tai vastaava maininta sekä mahdollisuudesta käyttää mainintaa ”aito perinteinen tuote” unionin ulkopuolella tuotettujen aitojen perinteisten tuotteiden merkinnöissä, jo säädetään asetuksessa (EU) N:o 1151/2012 epäsuorasti, minkä vuoksi niitä olisi sovellettava. Oikeusvarmuuden vuoksi sekä asianomaisten tuottajien ja sidosryhmien oikeuksien ja oikeutettujen etujen suojaamiseksi asetuksissa (EY) N:o 509/2006 ja (EY) N:o 510/2006 säädettyjä tunnusten ja mainintojen käyttöedellytyksiä merkinnöissä olisi sovellettava edelleen 3 päivään tammikuuta 2016.
(12)
Selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi asetukset (EY) N:o 1898/2006 ja (EY) N:o 1216/2007 olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Rehun ja raaka-aineiden hankintaa koskevat erityiset säännöt
1. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 5 artiklan soveltamiseksi sellaisten eläinperäisten tuotteiden osalta, joilla on rekisteröity suojattu alkuperänimitys, rehu on hankittava kokonaan rajatulta maantieteelliseltä alueelta.
Jos rehun hankkiminen rajatulta maantieteelliseltä alueelta ei ole teknisesti mahdollista, voidaan lisätä kyseisen alueen ulkopuolelta hankittua rehua, edellyttäen ettei se vaikuta tuotteen laatuun tai ominaisuuksiin, jotka johtuvat olennaisesti tai yksinomaan kyseisestä maantieteellisestä ympäristöstä. Rajatun maantieteellisen alueen ulkopuolelta hankitun rehun osuus ei koskaan voi olla suurempi kuin 50 prosenttia kuiva-aineesta vuodessa.
2. Sellaisten tuotteiden, joilla on rekisteröity suojattu maantieteellinen merkintä, eritelmissä esitettyjen raaka-aineiden alkuperää koskevien rajoitusten on oltava perusteltuja asetuksen (EU) N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan ii alakohdassa tarkoitetun yhteyden suhteen.
2 artikla
Unionin tunnukset
Tämän asetuksen liitteessä otetaan käyttöön asetuksen (EU) N:o 1151/2012 12 artiklan 2 kohdassa ja 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut unionin tunnukset.
3 artikla
Aitojen perinteisten tuotteiden eritelmien pituuden rajoittaminen
Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 19 artiklassa tarkoitetun eritelmän on oltava ytimekäs, ja siinä saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta olla enintään 5 000 sanaa.
4 artikla
Yhteisiä hakemuksia koskevat kansalliset vastaväitemenettelyt
Kun kyseessä on asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteinen hakemus, kansalliset vastaväitemenettelyt on toteutettava kaikissa asiaankuuluvissa jäsenvaltioissa.
5 artikla
Vastaväitemenettelyssä saavutettua sopimusta koskeva ilmoitusvelvoite
Kun osapuolet pääsevät asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa neuvotteluissa sopimukseen, jäsenvaltion tai kolmannen maan, josta hakemus jätettiin, viranomaisten on ilmoitettava komissiolle kaikki sopimukseen johtaneet osatekijät, mukana lukien hakijoiden ja jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaisten mielipiteet tai muiden vastaväitteen esittäneiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden mielipiteet.
6 artikla
Eritelmän muutokset
1. Jos eritelmään haetaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua muutosta, joka ei ole vähäinen, hakemuksessa on jokainen muutos kuvattava kattavasti ja perusteltava. Kuvauksessa on jokaisen muutoksen osalta verrattava yksityiskohtaisesti alkuperäistä eritelmää ja tarvittaessa alkuperäistä yhtenäistä asiakirjaa ehdotettuun muutettuun versioon.
Hakemus on toimittava itsenäisenä asiakirjana. Siinä on oltava kaikki eritelmän ja tapauksen mukaan yhtenäisen asiakirjan muutokset, joille haetaan hyväksyntää.
Muuta kuin vähäistä muutosta koskevaa hakemusta, joka ei ole ensimmäisen ja toisen alakohdan mukainen, ei oteta käsiteltäväksi. Komissio ilmoittaa hakijalle, jos hakemusta ei voida ottaa käsiteltäväksi.
Kun komissio hyväksyy eritelmän muutosta, joka ei ole vähäinen, koskevan hakemuksen, hyväksyntä koskee ainoastaan hakemuksessa olevia muutoksia.
2. Suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmän vähäistä muutosta koskeva hakemus on jätettävä sen jäsenvaltion viranomaisille, joiden maantieteelliseen alueeseen kyseinen nimitys tai merkintä liittyy. Aidon perinteisen tuotteen eritelmän vähäistä muutosta koskeva hakemus on jätettävä sen jäsenvaltion viranomaisille, johon ryhmä on sijoittunut. Jos eritelmän vähäistä muutosta koskevan hakemuksen jättää muu taho kuin sitä nimeä tai niitä nimiä, joita eritelmä koskee, koskevan rekisteröintihakemuksen jättänyt ryhmä, jäsenvaltio antaa kyseiselle ryhmälle mahdollisuuden esittää huomautuksensa, jos kyseinen ryhmä on vielä olemassa. Jos jäsenvaltio katsoo, että asetuksen (EU) N:o 1151/2012 ja sen nojalla annettujen säännösten vaatimukset täyttyvät, se voi esittää komissiolle vähäistä muutosta koskevat hakemusasiakirjat. Ryhmä, jonka oikeutettua etua asia koskee, voi jättää eritelmän vähäistä muutosta koskevan hakemuksen, joka liittyy kolmannesta maasta peräisin olevaan tuotteeseen, suoraan komissiolle tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä.
Vähäistä muutosta koskevassa hakemuksessa voidaan ehdottaa vain asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vähäisiä muutoksia. Siinä on kuvattava kyseiset vähäiset muutokset, esitettävä yhteenveto muutostarpeen perusteluista ja osoitettava, että ehdotettuja muutoksia voidaan pitää asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan mukaisesti vähäisinä. Siinä on jokaisen muutoksen osalta verrattava yksityiskohtaisesti alkuperäistä eritelmää ja tarvittaessa alkuperäistä yhtenäistä asiakirjaa ehdotettuun muutettuun versioon. Hakemus on toimittava itsenäisenä asiakirjana, ja siinä on oltava kaikki eritelmän ja tapauksen mukaan yhtenäisen asiakirjan muutokset, joille haetaan hyväksyntää.
Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja vähäisiä muutoksia pidetään hyväksyttyinä, jos komissio ei toisin ilmoita hakijalle kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.
Vähäistä muutosta koskevaa hakemusta, joka ei ole tämän kohdan toisen alakohdan mukainen, ei oteta käsiteltäväksi. Tällaisiin hakemuksiin ei sovelleta tämän kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua hiljaista hyväksyntää. Komissio ilmoittaa hakijalle kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, jos hakemusta ei voida ottaa käsiteltäväksi.
Komissio julkistaa eritelmän vähäisen muutoksen, joka on hyväksytty ja joka ei merkitse asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen muuttumista.
3. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49-52 artiklassa säädettyä menettelyä ei sovelleta muutoksiin, jotka koskevat eritelmän väliaikaista muutosta, joka johtuu julkisten viranomaisten määräämistä pakollisista terveyden- tai kasvinsuojelutoimista tai liittyy toimivaltaisten viranomaisten virallisesti tunnustamiin luonnonmullistuksiin tai epäsuotuisiin sääoloihin.
Kyseiset muutokset perusteluineen on annettava tiedoksi komissiolle kahden viikon kuluessa niiden hyväksymisestä. Suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmään tehdyt väliaikaiset muutokset antavat tiedoksi komissiolle sen jäsenvaltion viranomaiset, johon nimitys tai merkintä liittyy. Aidon perinteisen tuotteen eritelmään tehdyt väliaikaiset muutokset antavat tiedoksi komissiolle sen jäsenvaltion viranomaiset, johon ryhmä on sijoittautunut. Kolmannesta maasta peräisin olevaa tuotetta koskevat väliaikaiset muutokset antavat tiedoksi komissiolle ryhmät, joilla on oikeutettu etu, tai kyseisen kolmannen maan viranomaiset. Jäsenvaltion on julkaistava eritelmän väliaikaiset muutokset. Jäsenvaltion on suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmän väliaikaisesta muutoksesta ilmoittaessaan toimitettava vain julkaisuviite. Kun kyseessä on aidon perinteisen tuotteen eritelmän väliaikainen muutos, niiden on sitä koskevassa viestinnässä toimitettava eritelmän väliaikainen muutos sellaisena kuin se on julkaistu. Kun kyseessä ovat kolmannesta maasta peräisin olevia tuotteita koskevat tiedonannot, eritelmän hyväksytyt väliaikaiset muutokset on annettava tiedoksi komissiolle. Sekä jäsenvaltion että kolmansien maiden on kaikissa väliaikaisia muutoksia koskevissa tiedoksiannoissa esitettävä todisteet terveyden- tai kasvinsuojelutoimista sekä jäljennös asiakirjasta, jossa tunnustetaan luonnonmullistukset tai epäsuotuisat sääolot. Komissio julkistaa tällaiset muutokset.
7 artikla
Peruuttaminen
1. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49-52 artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan soveltuvin osin kyseisen asetuksen 54 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuun rekisteröinnin peruuttamiseen.
2. Jäsenvaltio voi jättää omasta aloitteestaan peruutuspyynnön asetuksen (EU) N:o 1151/2012 54 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
3. Peruutuspyyntö julkaistaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
4. Peruuttamiseen liittyvät perustellut vastaväitteet otetaan käsiteltäviksi ainoastaan, jos niistä käy ilmi jonkin asianomaisen jatkuva kaupallinen riippuvuus rekisteröidystä nimestä.
8 artikla
Siirtymäsäännöt
1. Kun kyseessä on ennen 31 päivää maaliskuuta 2006 rekisteröity suojattu alkuperänimitys tai suojattu maantieteellinen merkintä, komissio julkaisee jäsenvaltion pyynnöstä kyseisen jäsenvaltion toimittaman yhtenäisen asiakirjan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Julkaisuun on liitettävä eritelmän julkaisutiedot.
2. Seuraavia sääntöjä sovelletaan 3 päivään tammikuuta 2016:
a)
unionista peräisin oleviin tuotteisiin, joiden merkinnöissä käytetään rekisteröityä nimeä, on liitettävä joko asianmukainen unionin tunnus tai asetuksen (EU) N:o 1151/2012 12 artiklan 3 kohdassa tai 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu asianmukainen maininta;
b)
unionin ulkopuolella tuotetuissa tuotteissa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu maininta on aitojen perinteisten tuotteiden merkinnöissä vapaaehtoinen.
9 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (EY) N:o 1898/2006 ja (EY) N:o 1216/2007.
10 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Asetuksen 5 artiklaa sovelletaan ainoastaan niihin vastaväitemenettelyihin, joiden osalta asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty kolmen kuukauden määräaika ei ole tämän asetuksen voimaantulopäivänä päättynyt.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.