RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 7. november 2014
om tilladelse til Republikken Estland til at anvende en foranstaltning, der fraviger artikel 26, stk. 1, litra a), og artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF om det fælles merværdiafgiftssystem
(2014/797/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem (1), særlig artikel 395, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved brev registreret i Kommissionen den 26. maj 2014 anmodede Estland om tilladelse til at fravige bestemmelserne i direktiv 2006/112/EF vedrørende retten til at fradrage indgående moms i forbindelse med personbiler.
(2)
Ved brev af 11. juni 2014 underrettede Kommissionen de øvrige medlemsstater om Estlands anmodning. Ved brev af 12. juni 2014 underrettede Kommissionen Estland om, at den var i besiddelse af alle de oplysninger, som den fandt nødvendige for at kunne vurdere anmodningen.
(3)
Artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF fastsætter, at en afgiftspligtig person har ret til at fradrage moms på levering af varer og ydelser, som vedkommende har modtaget til anvendelse i forbindelse med sine afgiftspligtige transaktioner. Artikel 26, stk. 1, litra a), i nævnte direktiv kræver, at afgiftspligtige personer svarer moms, når et erhvervsaktiv anvendes til ikke-erhvervsmæssige formål.
(4)
Det er ofte meget vanskeligt nøjagtigt at identificere ikke-erhvervsmæssig anvendelse, og selv når det er muligt, er mekanismen til at gøre det ofte besværlig. Ifølge anmodningen om tilladelse bør momsbeløbet for udgifter, der kan fradrages for personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, med visse undtagelser fastsættes til en fast procentsats. På grundlag af de foreliggende oplysninger mener de estiske myndigheder, at en fast sats på 50 % er berettiget. For at undgå dobbeltbeskatning bør kravet om at svare moms af ikke-erhvervsmæssig brug af personbiler samtidig suspenderes, når disse biler har været omfattet af en begrænsning, der tillades ved denne afgørelse. Denne forenklende foranstaltning fjerner behovet for at føre regnskab over den ikke-erhvervsmæssige brug af erhvervsmæssige køretøjer og forhindrer momsunddragelse som følge af ukorrekt regnskabsføring.
(5)
Begrænsningen af fradragsretten i henhold til den tilladelse, der anmodes om, bør finde anvendelse på moms betalt ved erhvervelse, leasing, erhvervelse inden for Fællesskabet og indførsel af nærmere specificerede personbiler og udgifter i forbindelse hermed, inklusive indkøb af brændstof.
(6)
Den tilladelse, der anmodes om, bør udelukkende finde anvendelse på personbiler med en tilladt totalvægt på højst 3 500 kg og med højst otte siddepladser foruden førerens. Enhver ikke-erhvervsmæssig anvendelse af personbiler, der vejer over 3 500 kg eller har mere end otte siddepladser foruden førerens, er ubetydelig på grund af disse bilers egenskaber eller den type erhverv, de anvendes inden for. Der bør ligeledes forelægges en udførlig liste over særlige kategorier af personbiler, der ikke er tilladt, på grundlag af deres særlige anvendelse.
(7)
Tilladelsen bør ikke gælde længere end til den 31. december 2017, således at det er muligt at foretage en vurdering af dens nødvendighed og effektivitet og den procentuelle fordeling mellem den erhvervsmæssige og den ikke-erhvervsmæssige anvendelse, som den tager udgangspunkt i.
(8)
Såfremt Estland mener, at det er nødvendigt at forlænge tilladelsen ud over 2017, bør Estland sammen med anmodningen om forlængelse indgive en rapport til Kommissionen senest den 31. marts 2017, der omfatter en redegørelse for anvendelsen af den procentuelle begrænsning sammen med anmodningen om en forlængelse.
(9)
Fravigelsen vil kun i ubetydelig grad påvirke de samlede indtægter fra afgifter, der opkræves ved det endelige forbrug, og får ingen negative indvirkninger på Unionens egne indtægter hidrørende fra moms -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Uanset artikel 168 og 168a i direktiv 2006/112/EF tillades det Estland at begrænse retten til at fradrage moms på udgifter til personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, til 50 %.
Artikel 2
Uanset artikel 26, stk. 1, litra a), i direktiv 2006/112/EF sidestiller Estland ikke ikke-erhvervsmæssig brug af personbiler, der indgår i aktiverne i en afgiftspligtig persons virksomhed, med levering af ydelser mod vederlag, når bilen har været omfattet af en begrænsning af fradragsretten efter artikel 1 i denne afgørelse.
Artikel 3
De udgifter, der henvises til i artikel 1, omfatter erhvervelse, leasing, erhvervelse inden for Fællesskabet og indførsel af personbiler, der ikke udelukkende anvendes til erhvervsmæssige formål, og udgifter i forbindelse hermed, inklusive indkøb af brændstof.
Artikel 4
Denne afgørelse bør udelukkende finde anvendelse på personbiler med en tilladt totalvægt på højst 3 500 kg og med højst otte siddepladser foruden førerens.
Artikel 5
Artikel 1 og 2 finder ikke anvendelse på følgende kategorier af personbiler:
a)
biler, der er erhvervet med henblik på videresalg, leje eller leasing
b)
biler, der anvendes til passagertransport mod betaling, herunder taxatjenester
c)
biler, der benyttes til køretimer.
Artikel 6
1. Denne afgørelse får virkning på dagen for meddelelsen.
Den anvendes indtil den 31. december 2017.
2. En eventuel anmodning om forlængelse af fravigelsen fastsat i denne afgørelse skal indgives til Kommissionen senest den 31. marts 2017 og skal ledsages af en rapport, som indeholder en redegørelse for anvendelsen af den procentsats, der er fastsat i artikel 1.
Artikel 7
Denne afgørelse er rettet til Republikken Estland.
Udfærdiget i Bruxelles, den 7. november 2014.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 7 päivänä marraskuuta 2014,
Viron tasavallalle annettavasta luvasta ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta sekä 168 ja 168 a artiklasta poikkeava toimenpide
(2014/797/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Viro on komission 26 päivänä toukokuuta 2014 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä pyytänyt lupaa poiketa niistä direktiivin 2006/112/EY säännöksistä, jotka koskevat oikeutta vähentää tuotantopanoksiin sisältyvä vero henkilöautojen osalta.
(2)
Komissio antoi Viron pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 11 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Virolle 12 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki hakemuksen arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.
(3)
Direktiivin 2006/112/EY 168 ja 168 a artiklassa vahvistetaan verovelvollisen oikeus vähentää verovelvollisen verollisia liiketoimiaan varten vastaanottamien tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista maksettu arvonlisävero. Mainitun direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa vaaditaan verovelvollisia suorittamaan arvonlisäveroa, kun liikeomaisuutta otetaan muuhun kuin yrityskäyttöön.
(4)
Muuta käyttöä kuin yrityskäyttöä on usein erittäin vaikea määrittää tarkasti, ja silloinkin, kun se on mahdollista, määritysmenetelmää on usein hankala käyttää. Pyydetyn luvan mukaan arvonlisäveron määrä, joka voidaan vähentää myös muussa kuin pelkästään yrityskäytössä oleviin henkilöautoihin liittyvistä kustannuksista, olisi vahvistettava joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta kiinteänä prosenttiosuutena. Viron viranomaiset katsovat, että käytettävissä olevien tietojen mukaan 50 prosenttia on perusteltu määrä. Jos henkilöautoihin on sovellettu tällä päätöksellä sallittua rajoitusta, niihin ei kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi saisi soveltaa samaan aikaan vaatimusta, jonka mukaan henkilöauton muusta kuin yrityskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa. Tämä yksinkertaistamistoimenpide poistaa tarpeen pitää kirjaa yritysautojen muusta kuin yrityskäytöstä ja estää veropetokset, jotka perustuvat virheelliseen kirjanpitoon.
(5)
Pyydettyyn lupaan liittyvää vähennysoikeutta koskevaa rajoitusta olisi sovellettava arvonlisäveroon, joka on maksettu tiettyjen henkilöautojen ostamisen, vuokrauksen, yhteisöhankinnan ja tuonnin ja näihin liittyvien kustannusten perusteella, mukaan lukien polttoaineen ostaminen.
(6)
Pyydettyä lupaa olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin henkilöautoihin, joiden suurin sallittu massa on 3 500 kilogrammaa ja joissa on enintään kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi. Sellaisten henkilöautojen, joiden massa ylittää 3 500 kilogrammaa tai joissa on enemmän kuin kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi, muu kuin yrityskäyttö on vähäistä näiden autojen erityispiirteiden tai sen yritystoiminnan tyypin vuoksi, johon niitä käytetään. Olisi laadittava yksityiskohtainen luettelo niiden henkilöautojen luokista, jotka jätetään luvan ulkopuolelle, ja joka perustuu niiden erityisiin käyttötarkoituksiin.
(7)
Luvan olisi oltava voimassa rajoitetun ajan 31 päivään joulukuuta 2017, jotta voidaan tarkastella uudelleen sen tarpeellisuutta ja tehokkuutta sekä prosenttiosuuden jakautumista yrityskäytön ja muun kuin yrityskäytön välillä.
(8)
Jos Viro katsoo, että luvan jatkaminen vielä vuoden 2017 jälkeen on tarpeen, sen olisi viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2017 toimitettava komissiolle kertomus, johon sisältyy sovelletun prosenttiosuuden arviointi, sekä luvan jatkamista koskeva pyyntö.
(9)
Poikkeuksella on vain vähäinen vaikutus lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron kokonaismäärään, eikä se vaikuta arvonlisäverosta saataviin unionin omiin varoihin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 168 ja 168 a artiklassa säädetään, Virolle annetaan lupa rajoittaa 50 prosenttiin oikeus vähentää sellaisista henkilöautoista aiheutuvista kustannuksista maksettava arvonlisävero, jotka eivät ole yksinomaan yrityskäytössä.
2 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, Viro ei saa käsitellä vastikkeellisina palveluina sellaisen henkilöauton muuta kuin yrityskäyttöä, joka kuuluu verovelvollisen yrityksen liikeomaisuuteen, jos kyseiseen autoon sovelletaan tämän päätöksen 1 artiklan mukaan luvallista rajoitusta.
3 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitettuihin kustannuksiin sisältyvät sellaisten henkilöautojen ostaminen, vuokraus, yhteisöhankinta ja tuonti, jotka eivät ole pelkästään yrityskäytössä, sekä näihin autoihin liittyvät kustannukset, polttoaineen hankinta mukaan lukien.
4 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan ainoastaan sellaisiin henkilöautoihin, joiden suurin sallittu massa on 3 500 kilogrammaa ja joissa on enintään kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi.
5 artikla
Edellä olevaa 1 ja 2 artiklaa ei sovelleta seuraaviin henkilöautoluokkiin:
a)
jälleenmyyntiä tai vuokrausta varten ostetut autot;
b)
vastikkeellisessa matkustajaliikenteessä käytettävät autot, mukaan lukien taksipalvelut;
c)
ajo-opetuksessa käytettävät autot.
6 artikla
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2017.
2. Tässä päätöksessä annetun luvan voimassaolon jatkamista koskeva hakemus on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2017, ja siihen on liitettävä kertomus, joka sisältää arvioinnin 1 artiklassa vahvistetusta prosenttiosuudesta.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Viron tasavallalle.
Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 2014.