KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 499/2014
af 11. marts 2014
om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 og (EU) nr. 1306/2013 ved ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 37, litra c), nr. iv), og litra d), nr. xiii), artikel 173, stk. 1, litra b), c) og f), artikel 181, stk. 2, og artikel 231, stk. 1,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (2), særlig artikel 64, stk. 6, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 (3) blev vedtaget på grundlag af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 (4), der blev ophævet og erstattet af forordning (EU) nr. 1308/2013.
(2)
Forordning (EU) nr. 1308/2013 indeholder en række nye bestemmelser om frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager. Disse bestemmelser skal suppleres for så vidt angår finansielle bidrag fra producenter, som er medlemmer af en producentorganisation i frugt- og grøntsagssektoren (i det følgende benævnt producentorganisationen), afsætning af den samlede produktion gennem producentorganisationen, udlicitering af aktiviteter, demokratisk kontrol, fastsættelse af et loft for udgifterne til kriseforebyggelse og -styring, kriseforebyggelse og -styringsforanstaltninger til genplantning af frugtplantager, visse dele af proceduren i tilfælde af manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne og anvendelse af indgangsprisordningen samt betingelser for sikkerhedsstillelse.
(3)
Ved artikel 160 i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes det, at vedtægterne for producentorganisationen skal pålægge medlemmerne at afsætte hele deres produktion gennem producentorganisationen. For at give plads til fleksibilitet inden for frugt- og grøntsagssektoren, bør producenterne under særlige omstændigheder have lov til at afsætte deres produktion uden om producentorganisationen.
(4)
I overensstemmelse med artikel 26 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 er en producentorganisations hovedaktivitet at koncentrere udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for. Det bør præciseres, hvordan denne aktivitet udføres, navnlig i tilfælde af udlicitering. For at medlemsstaterne kan udføre de nødvendige kontroller, bør producentorganisationerne opbevare dokumentation, der gør det muligt for medlemsstaterne at kontrollere, at producentorganisationen udfører sine opgaver korrekt.
(5)
Ved artikel 27 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes det, at producentorganisationen forbliver ansvarlig for at sikre gennemførelsen af de udliciterede aktiviteter. Der bør redegøres mere detaljeret for, hvordan det sikres, at de udliciterede aktiviteter fortsat kontrolleres af den producentorganisation, der har udliciteret de pågældende aktiviteter.
(6)
Ved artikel 31 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes det, at medlemsstaterne træffer alle de foranstaltninger, de finder nødvendige for at undgå, at et eller flere medlemmer misbruger deres beføjelser eller indflydelse. Producentorganisationerne bør fremlægge dokumentation til medlemsstaterne for demokratisk kontrol med deres producentmedlemmer. Med henblik derpå bør den øvre procentgrænse for antallet af stemmer og aktier, som fysiske og juridiske personer kan have i en producentorganisation, begrænses.
(7)
Ved artikel 153, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes det, at vedtægterne fra en producentorganisation skal pålægge sine medlemmer at betale de finansielle bidrag, der er nødvendige til at finansiere producentorganisationen. For at sikre, at producentorganisationens medlemmer betaler de finansielle bidrag til oprettelse og finansiering af den i artikel 32 i nævnte forordning omhandlede driftsfond, bør en sådan forpligtelse fastlægges i producentorganisationens vedtægter.
(8)
For at undgå situationer, hvor kriseforebyggelses- og krisestyringsforanstaltninger medfører ulige finansiering inden for en sammenslutning af producentorganisationer, bør udgiftsloftet for kriseforebyggelse og -styring for driftsprogrammer beregnes for hver enkel producentorganisation, der er medlem af sammenslutningen. Derudover bør betingelserne for kriseforebyggelse og -styringsforanstaltninger til genplantning af frugtplantager fastsættes. For at undgå ulige finansiering af driftsprogrammerne bør der fastsættes en øvre grænse for, hvor stor en procentdel af udgifterne der må anvendes til genplantning af frugtplantager.
(9)
Ved artikel 114 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes de sanktioner, der finder anvendelse ved manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne. I henhold til artikel 154, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1308/2013, fører medlemsstaterne med jævne mellemrum tilsyn med, om anerkendte producentorganisationer opfylder anerkendelseskriterierne, pålægger sanktioner i tilfælde af manglende opfyldelse eller uregelmæssigheder, og beslutter om nødvendigt om anerkendelsen skal tilbagekaldes. Det ville være mere effektivt at indføre et system, der skelner mellem manglende opfyldelse af væsentlig eller mindre betydning af anerkendelseskriterierne, for at undgå, at medlemsstaterne fortolker disse forskelligt. Der bør derfor vedtages en forenklet procedure og graduerede sanktioner som omhandlet i artikel 64 i forordning (EU) nr. 1306/2013 for at forebygge, at producentorganisationer, der ikke længere opfylder anerkendelseskriterierne, uretmæssigt får tildelt EU-støtte.
(10)
Ved artikel 181 i forordning (EU) nr. 1308/2013 fastsættes reglerne for anvendelse af den fælles toldtarif, for så vidt angår toldbehandlingen af varer, der er omfattet af indgangsprisordningen. Eftersom de pågældende varer er letfordærvelige, og værdien ikke altid er fastsat, når de toldbehandles, bør Kommissionen have beføjelse til at vedtage regler med henblik på at kontrollere rigtigheden af den opgivne indgangspris for et parti mod en fast importværdi for at fremskynde toldbehandlingsproceduren. Desuden viser erfaringen med anvendelsen af indgangsprisordningen, at der er behov for at bede om en sikkerhedsstillelse, når den toldværdi, der er fastsat i overensstemmelse med den i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2913/92 (5) omhandlede transaktionsværdi, overstiger den af Kommissionen beregnede faste importværdi med mere end 8 %.
(11)
Gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(12)
For at sikre en glidende overgang for driftsprogrammerne under forordning (EF) nr. 1234/2007 til de nye regler under forordning (EU) nr. 1308/2013, bør der fastsættes en række overgangsbestemmelser.
(13)
Bestemmelserne om kriseforebyggelses- og krisestyring bør finde anvendelse fra den 1. januar 2014, det vil sige fra den dato, hvor de nye bestemmelser i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder anvendelse. For at producentorganisationerne kan tilpasse sig de nye regler om kravene for udlicitering af aktiviteter og demokratisk kontrol, bør de pågældende bestemmelser først finde anvendelse fra den 1. januar 2015. Artikel 181 i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder anvendelse fra den 1. oktober 2014, og de nye tilsvarende bestemmelser i denne forordning om kontrol af rigtigheden af den opgivne indgangspris for et parti og om betingelserne for sikkerhedsstillelse ligeledes fra samme dato -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 26, stk. 1, indsættes følgende som andet og tredje afsnit:
»Afsætning udføres af producentorganisationen eller under dennes kontrol i tilfælde af udlicitering, jf. artikel 27. Det omfatter beslutningen om, hvilket produkt der skal sælges, valget af distributionskanal og, med mindre salget sker ved auktion, forhandlinger om mængde og pris.
Producentorganisationerne opbevarer dokumentation, herunder regnskabsdokumenter, i mindst 5 år, der påviser, at producentorganisationen koncentrerede udbud og afsætning af de af medlemmernes produkter, som den er anerkendt for.«
2)
Som artikel 26a indsættes:
»Artikel 26a
Afsætning af produktionen uden om producentorganisationen
Hvis producentorganisationen tillader det, og hvis det er i overensstemmelse med de af producentorganisationen fastsatte vilkår og betingelser, kan medlemmerne:
1)
sælge en fastsat procentdel af deres produktion eller produkter direkte eller uden for deres bedrift direkte til forbrugere til personligt brug, idet medlemsstaterne fastsætter procentdelen til mindst 10 %
2)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen producentorganisation, afsætte produkter, som udgør en beskeden mængde i forhold til den produktionsmængde, der kan afsættes gennem deres egen producentorganisation
3)
selv eller gennem en anden producentorganisation, der er udpeget af deres egen organisation, afsætte produkter, som på grund af deres kendetegn ikke normalt hører med til deres egen producentorganisations forretningsmæssige aktiviteter.«
3)
Artikel 27 affattes således:
»Artikel 27
Udlicitering
1. De aktiviteter, som en medlemsstat kan tillade udliciteret i henhold til artikel 155 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (6), skal have at gøre med producentorganisationens formål, jf. artikel 152, stk. 1, litra c), i samme forordning og kan blandt andet omfatte indsamling, oplagring, emballering og afsætning af medlemmernes produkter.
2. En producentorganisation, der udliciterer en aktivitet, indgår en forretningsmæssig skriftlig aftale med en anden enhed, herunder en eller flere medlemmer eller et datterselskab, med henblik på at udføre den pågældende aktivitet. Producentorganisationen forbliver ansvarlig for at sikre gennemførelsen af den udliciterede aktivitet og bevarer den overordnede kontrol med og overvågningen af den forretningsmæssige aftale om at udføre aktiviteten.
3. Den overordnede kontrol og overvågning, jf. stk. 2, skal være effektiv og kræve, at udliciteringskontrakten:
a)
gør det muligt for producentorganisationen at udstede bindende instrukser, og at den omfatter bestemmelser, der sætter producentorganisationen i stand til at opsige kontrakten, hvis tjenesteudbyderen ikke opfylder udliciteringskontraktens vilkår og betingelser
b)
fastsætter de nærmere vilkår og betingelser, herunder indberetningsforpligtelser og tidsfrister, der sætter producentorganisationen i stand til at evaluere og udføre reel kontrol med de udliciterede aktiviteter.
Producentorganisationen opbevarer udliciteringskontrakter og de i litra b) nævnte indberetninger i mindst fem år med henblik på efterfølgende kontrol, og disse skal på anmodning stilles til rådighed for alle medlemmer.
(6) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671).«." 						
4)
Artikel 31 affattes således:
»Artikel 31
Demokratisk kontrol med producentorganisationerne
1. Medlemsstaterne fastsætter en øvre procentgrænse for det antal stemmer og aktier, som fysiske og juridiske personer må have i en producentorganisation. Den øvre procentgrænse for stemmer og aktier skal være mindre end 50 % af det samlede antal stemmer og mindre end 50 % af aktierne. I behørigt begrundede tilfælde kan medlemsstaterne fastsætte en højere øvre procentgrænse for andelen af aktier, som en juridisk person må have i en producentorganisation, under forudsætning af at en sådan juridisk persons misbrug af disse beføjelser forhindres.
Hvis producentorganisationen gennemfører et driftsprogram den 17. maj 2014, med forbehold af første afsnit, finder den øvre procentgrænse for den af medlemsstaten fastsatte andel af aktier ved anvendelse af første afsnit først anvendelse efter driftsprogrammets afslutning.
2. Medlemsstaternes myndigheder skal blandt andet kontrollere stemmerettigheder og aktieandele samt hvilke fysiske eller juridiske personer, der har aktier for medlemmer af producentorganisationen, der selv er juridiske personer.
3. Hvis producentorganisationen er en klart defineret del af en juridisk person, kan medlemsstaterne vedtage foranstaltninger for at begrænse den pågældende juridiske persons beføjelser til at ændre, godkende eller afvise producentorganisationens beslutninger eller afskære den fra disse beføjelser.«
5)
I artikel 53 indsættes følgende som stk. 3:
»3. Vedtægterne for en producentorganisation i frugt- og grøntsagssektoren skal pålægge medlemmerne at betale de finansielle bidrag omhandlet i vedtægterne om oprettelse og finansiering af driftsfonden, jf. artikel 32 i forordning (EU) nr. 1308/2013.«
6)
I artikel 62 indsættes følgende som stk. 5:
»5. Udgiftsloftet for kriseforebyggelse og -styring omhandlet i artikel 33, stk. 3, fjerde afsnit, i forordning (EU) nr. 1308/2013 inden for rammerne af sammenslutninger af producentorganisationers driftsprogrammer beregnes for hver enkel producentorganisation, der er medlem.«
7)
Som artikel 89a indsættes:
»Artikel 89a
Genplantning af frugtplantager efter en obligatorisk rydning
Hvis en medlemsstat i sin nationale strategi medtager genplantning af frugtplantager efter en obligatorisk rydning af sundheds- eller plantesundhedsårsager som en kriseforebyggelsesforanstaltning, fastsætter den, hvilke arter og om nødvendigt sorter der skal genplantes og betingelserne for anvendelsen af den pågældende foranstaltning. Hvis der er tale om rydning af plantesundhedsårsager, skal de foranstaltninger, som medlemsstaterne træffer med henblik på genplanting af frugtplantager, opfylde bestemmelserne i Rådets direktiv 2000/29/EF (7).
Genplantning af frugtplantager må ikke udgøre mere end 20 % af driftsprogrammets samlede udgifter. Medlemsstaterne kan beslutte at fastsætte en lavere procentgrænse.
(7) Rådets direktiv 2000/29/EF af 8. maj 2000 om foranstaltninger mod indslæbning i Fællesskabet af skadegørere på planter eller planteprodukter og mod deres spredning inden for Fællesskabet (EFT L 169 af 10.7.2000, s. 1).«." 						
8)
Artikel 114 affattes således:
»Artikel 114
Manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne
1. Hvis en medlemsstat har fastlagt, at en producentorganisation ikke opfylder et af de i artikel 21, 23, artikel 26, stk. 1 og 2, og artikel 31 omhandlede anerkendelseskriterier, sender den med anbefalet post den pågældende producentorganisation en varslingsskrivelse senest to måneder efter, den manglende opfyldelse er konstateret, hvori den oplyser, hvilke korrigerende foranstaltninger der skal træffes og inden for hvilken tidsfrist, der dog ikke må overstige 4 måneder. Fra det tidspunkt, hvor den manglende opfyldelse konstateres, suspenderer medlemsstaten støttebetalingerne, indtil de korrigerende foranstaltninger er truffet på en tilfredsstillende måde.
2. Manglende opfyldelse af anerkendelseskriterierne omhandlet i stk. 1 inden for den af medlemsstaten fastsatte tidsfrist medfører suspension af producentorganisations anerkendelse. Medlemsstaten underretter producentorganisationen om suspensionsperiodens varighed, der ikke må overstige 12 måneder fra den dato, hvor producentorganisationen modtog varslingsskrivelsen. Dette er med forbehold for anvendelsen af nationalt gældende horisontale lovgivningsbestemmelser, som eventuelt fastsætter suspension for sådanne handlinger, efter der er indledt retlige procedurer.
Under suspensionen af anerkendelsen kan producentorganisationen fortsætte sine aktiviteter, men støtte tilbageholdes, indtil suspensionen ophæves. Det årlige støttebeløb nedsættes med 2 % for hver påbegyndt kalendermåned, hvor anerkendelsen er suspenderet.
Suspensionen ophæves den dag, hvor det ved kontrol påvises, at anerkendelseskriterierne opfyldes.
3. Hvis kriterierne ikke er opfyldt inden udgangen af den af medlemsstaten fastsatte suspensionsperiode, tilbagekalder medlemsstaten anerkendelsen med virkning fra den dato, hvor betingelserne for anerkendelsen ikke længere blev opfyldt, eller, hvis det ikke er muligt at klarlægge den dato, udbetales udestående støtte ikke, og uretmæssigt udbetalt støtte inddrives fra den dato, hvor den manglende opfyldelse blev fastslået. Dette er med forbehold for anvendelsen af nationalt gældende horisontale lovgivningsbestemmelser, som eventuelt fastsætter suspension for sådanne handlinger, efter der er indledt retlige procedurer. Udestående støtte udbetales ikke, og uretmæssigt udbetalt støtte inddrives.
4. Hvis en medlemsstat har fastslået, at en producentorganisation ikke opfylder andre anerkendelseskriterier omhandlet i artikel 154 i forordning (EU) nr. 1308/2013 end de i stk. 1 nævnte, sender den med anbefalet post den pågældende producentorganisation en varslingsskrivelse senest to måneder efter, den manglende opfyldelse er konstateret, hvori den oplyser, hvilken mangel der er konstateret, hvilke korrigerende foranstaltninger der skal træffes og inden for hvilken tidsfrist, der dog ikke må overstige 4 måneder
5. Hvis der ikke træffes korrigerende foranstaltninger, jf. stk. 4, inden for den af medlemsstaten fastsatte tidsfrist, suspenderes betalingerne, og det årlige støttebeløb nedsættes med 1 % for hver påbegyndt kalendermåned, der går ud over nævnte frist. Dette er med forbehold for anvendelsen af nationalt gældende horisontale lovgivningsbestemmelser, som eventuelt fastsætter suspension for sådanne handlinger, efter der er indledt retlige procedurer.
6. Hvis en producentorganisation fremsender dokumentation til medlemsstaten om, at den på grund af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, sygdomme eller skadedyrsangreb og på trods af at den har truffet de nødvendige risikoforebyggelsesforanstaltninger, ikke er i stand til at opfylde anerkendelseskriterierne, jf. artikel 154, stk. 1, litra b), i forordning (EU) nr. 1308/2013, for så vidt angår mindstemængden eller -værdien af den af medlemsstaten fastsatte salgbare produktion, kan medlemsstaten dog for det pågældende år fravige bestemmelserne om mindstemængden eller -værdien af den salgbare produktion for denne producentorganisation.
7. I tilfælde hvor stk. 1, 2, 4 og 5 finder anvendelse, kan medlemsstaterne foretage betalinger efter den i artikel 70 fastsatte frist, hvis det er nødvendigt for anvendelsen af denne artikel. Disse betalinger må dog ikke finde sted efter den 15. oktober i det andet år efter året for programmets gennemførelse.«
9)
Artikel 137 affattes således:
»Artikel 137
Grundlæggende indgangspris
1. Artikel 181, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1308/2013 finder anvendelse på de produkter, der er opført i bilag XVI.
2. Hvis toldværdien af de produkter, der er opført i bilag XVI, del A, beregnes i overensstemmelse med transaktionsværdien i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2913/92, og denne toldværdi er mere end 8 % højere end den af Kommissionen beregnede faste importværdi på tidspunktet for produkternes overgang til fri omsætning, skal importøren stille en sikkerhed, jf. artikel 248, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93. Den importtold, som de produkter, der er opført i bilag XVI, del A, i sidste ende kan blive pålagt, er den told, der skulle have været betalt, hvis det pågældende produkt var blevet tariferet på grundlag af den faste værdi.
Første afsnit finder ikke anvendelse, hvis den faste importværdi er højere end indgangspriserne i bilag 2 til del III, afsnit I, i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 (8), og hvis klarereren anmoder om straks at få bogført det beløb, der endeligt vil kunne pålægges varerne, i stedet for at stille sikkerhed.
3. Hvis toldværdien af de produkter, der er opført i bilag XVI, del A, beregnes i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 2913/92, fradrages tolden på betingelserne i denne forordnings artikel 136, stk. 1. I dette tilfælde skal importøren stille en sikkerhed, jf. artikel 248, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2454/93, svarende til den told, han skulle have betalt, hvis produkterne var blevet tariferet på grundlag af den gældende faste importværdi.
4. Toldværdien af varer, der indføres i konsignation, fastsættes direkte i overensstemmelse med artikel 30, stk. 2, litra c), i forordning (EØF) nr. 2913/92, og i så fald finder den faste importværdi beregnet i overensstemmelse med artikel 136 anvendelse i de gældende perioder.
5. Importøren har en frist på en måned regnet fra salget af de pågældende produkter, dog højst fire måneder fra datoen for antagelsen af angivelsen til overgang til fri omsætning, til at bevise, at partiet er blevet afsat på sådanne betingelser, at de bekræfter, at priserne i artikel 29 i forordning (EØF) nr. 2913/92 er korrekte, eller til at fastsætte den i artikel 30, stk. 2, litra c), i samme forordning nævnte toldværdi. Overholdes en af ovennævnte frister ikke, fortabes sikkerhedsstillelsen, jf. dog stk. 6.
Sikkerhedsstillelsen frigives, hvis der over for toldmyndighederne føres fyldestgørende bevis for, på hvilke betingelser afsætningen har fundet sted. I modsat fald fortabes sikkerhedsstillelsen som betaling for importtolden.
Som bevis for, at partiet er blevet afsat på de betingelser, der er fastsat i første afsnit, fremlægger importøren fakturaen samt alle de dokumenter, som er nødvendige for toldkontrol af salg og afsætning af hvert af produkterne i det pågældende parti, herunder dokumenter vedrørende transport, forsikring, håndtering og opbevaring af partiet.
Hvor den i artikel 3 omtalte handelsnorm kræver, at frugternes og grøntsagernes sortsbetegnelse eller handelstype er angivet på emballagen, angives sortsbetegnelse eller handelstype for de frugter og grøntsager, som indgår i partiet, på transportdokumenter, fakturaer og følgeseddel.
6. Den frist på fire måneder, der er nævnt i første afsnit i stk. 5, kan forlænges af medlemsstatens myndigheder med højst tre måneder efter behørigt begrundet anmodning fra importøren.
Hvis medlemsstaternes myndigheder ved en kontrol konstaterer, at kravene i denne artikel ikke er overholdt, opkræver de den skyldige told, jf. artikel 220 i forordning (EØF) nr. 2913/92. Ved beregningen af den told eller det restbeløb, der skal opkræves, pålægges der renter fra datoen for varens overgang til fri omsætning indtil opkrævningsdatoen. Den anvendte rentesats er den, der gælder for inddrivelse i henhold til national ret.
(8) Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1).«." 						
Artikel 2
Overgangsbestemmelser
Hvis en medlemsstat har godkendt et driftsprogram i henhold til artikel 64, stk. 2, tredje afsnit, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 inden den 20. januar 2014, betragtes dette driftsprogram som godkendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1234/2007.
Med forbehold af artikel 65 og 66 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011, kan et driftsprogram, der er godkendt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1234/2007 efter anmodning fra en producentorganisation:
a)
fortsætte, indtil det udløber
b)
ændres for at opfylde kravene i forordning (EU) nr. 1308/2013 eller
c)
erstattes af et nyt driftsprogram, der er godkendt i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1308/2013.
Artikel 3
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Artikel 1, nr. 6) og 7), og artikel 2 anvendes fra den 1. januar 2014.
Artikel 1, nr. 9), anvendes fra den 1. oktober 2014.
Artikel 1, nr. 3) og 4), finder anvendelse fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 499/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1308/2013 sekä (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä muuttamalla hedelmä- ja vihannesalan sekä hedelmä- ja vihannesjalostealaa koskevaa komission täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 543/2011
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) ja erityisesti sen 37 artiklan c kohdan iv alakohdan ja d kohdan xiii alakohdan, 173 artiklan 1 kohdan b, c ja f alakohdan, 181 artiklan 2 kohdan sekä 231 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (2) ja erityisesti sen 64 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 543/2011 (3) annettiin neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (4) perusteella, joka on kumottu ja korvattu asetuksella (EU) N:o 1308/2013.
(2)
Asetukseen (EU) N:o 1308/2013 sisältyy joitakin uusia säädöksiä, jotka koskevat hedelmä- ja vihannesalaa sekä hedelmä- ja vihannesjalostealaa. Näitä säännöksiä on täydennettävä seuraavilta osin: hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaation, jäljempänä ’tuottajaorganisaatio’, jäsenten rahoitusosuus, koko tuotannon kaupan pitäminen tuottajaorganisaation välityksellä, toimintojen ulkoistaminen, demokraattinen vastuullisuus, kriisien hallinnan ja ennaltaehkäisemisen menojen enimmäismäärien vahvistaminen, hedelmäpuiden uudelleenistutus kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteenä, tietyt osat menettelyssä hyväksymisedellytysten täyttymättä jäämisen tapauksessa, tulohintajärjestelmän soveltaminen ja vakuuden asettamisedellytykset.
(3)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 160 artiklassa säädetään, että tuottajaorganisaation perussäännössä on edellytettävä organisaation tuottajajäsenten pitävän koko kyseisen tuotantonsa kaupan organisaation kautta. Joustavuuden luomiseksi hedelmä- ja vihannesalalla on aiheellista, että tuottajat voivat tietyin edellytyksin pitää tuotantonsa kaupan tuottajaorganisaation ulkopuolella.
(4)
Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 26 artiklan mukaan tuottajaorganisaation päätoiminnan on liityttävä sen jäsenten niiden tuotteiden tarjonnan keskittämiseen ja markkinoille saattamiseen, joiden osalta organisaatio on hyväksytty. On tarpeen täsmentää, miten tätä toimintaa harjoitetaan, erityisesti silloin kun tehtäviä ulkoistetaan. Jotta jäsenvaltiot voivat tehdä tarvittavat tarkastukset, tuottajaorganisaation olisi lisäksi säilytettävä kirjanpito, jonka perusteella jäsenvaltio voi tarkistaa, että tuottajaorganisaatio hoitaa tehtävänsä.
(5)
Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 27 artiklassa säädetään, että tuottajaorganisaatioiden on oltava vastuussa myös ulkoistetuista toiminnoista. On aiheellista täsmentää keinot, joilla varmistetaan, että ulkoistetut toiminnot pysyvät ne ulkoistaneen tuottajaorganisaation valvonnassa.
(6)
Asetuksen (EU) N:o 543/2011 31 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarpeellisiksi katsomansa toimenpiteet, jotta vältetään yhden tai useamman tuottajaorganisaation jäsenen voiman tai vaikutusvallan väärinkäytökset. Tuottajaorganisaatioiden on esitettävä jäsenvaltioille todisteet demokraattisesta vastuullisuudestaan tuottajajäsenilleen. Tätä varten olisi asetettava raja suurimmalle prosenttiosuudelle äänioikeuksista ja osuuksista, joka kenellä tahansa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä voi tuottajaorganisaatiossa olla.
(7)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 153 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan tuottajaorganisaation perussäännössä on määrättävä tuottajaorganisaation rahoittamiseen tarvittavien maksujen perimisestä sen jäseniltä. Jotta voidaan varmistaa, että tuottajaorganisaation jäsenet maksavat mainitun asetuksen 32 artiklassa säädetyn toimintarahaston perustamiseen ja kartuttamiseen tarvittavat rahoitusosuudet, on tarpeen säätää tällaisen velvoitteen sisällyttämisestä tuottajaorganisaation perussääntöön.
(8)
Jotta vältettäisiin tilanteet, joissa kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteet aiheuttavat tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymän rahoitukseen epätasaisuutta, tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimintaohjelmien mukaisten kriisien hallinnan ja ennaltaehkäisemisen menojen enimmäismäärät olisi laskettava kunkin jäsentuottajaorganisaation tasolla. Lisäksi olisi vahvistettava edellytykset kriisinehkäisy- ja kriisinhallintatoimenpiteinä tehtäville hedelmätarhojen uudelleenistutuksille. Toimintaohjelmien rahoituksen epätasaisuuden välttämiseksi olisi vahvistettava enimmäisprosenttiosuus menoille, jotka voidaan käyttää hedelmätarhojen uudelleenistutuksiin.
(9)
Täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 114 artiklassa vahvistetaan seuraamukset, joita on sovellettava, jos hyväksymisedellytyksiä ei noudateta. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan 4 kohdan mukaan jäsenvaltioiden on suoritettava säännöllisin väliajoin tarkastuksia varmistaakseen, että tuottajaorganisaatiot noudattavat hyväksymisedellytyksiä, määrättävä kyseisille organisaatioille sovellettavia seuraamuksia, jos säännöksiä ei ole noudatettu tai jos ilmenee sääntöjenvastaisuuksia, sekä päätettävä tarvittaessa siitä, peruutetaanko hyväksyntä. Järjestelmä, jossa erotetaan toisistaan huomattavat ja vähäisemmät hyväksymisedellytysten täyttymättä jäämiset, olisi tehokkaampi ja sillä vältettäisiin jäsenvaltioiden eriävät tulkinnat. Sen vuoksi on aiheellista ottaa käyttöön asetuksen (EU) N:o 1306/2013 64 artiklassa säädetyn mukainen yksinkertaistettu menettely ja asteittaiset seuraamukset, jotta tuottajaorganisaatiot, jotka eivät täytä hyväksymisedellytyksiä, eivät enää saa aiheettomasti unionin tukea.
(10)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 181 artiklassa säädetään tullikoodeksin soveltamisesta tulohintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden tulliselvityksessä. Koska kyseiset tavarat ovat helposti pilaantuvia eikä niiden arvoa tulliselvitystä tehtäessä ole aina vahvistettu, on tarpeen antaa komissiolle mahdollisuus hyväksyä sääntöjä lähetyksen ilmoitetun tulohinnan todenperäisyyden tarkistamiseksi käyttämällä kiinteää tuontiarvoa tulliselvitysmenettelyjen nopeuttamiseksi. Lisäksi tulohintajärjestelmän soveltamisesta saatu kokemus on osoittanut, että on aiheellista vaatia vakuuden asettamista, kun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (5) 29 artiklassa tarkoitetun kauppa-arvon mukaisesti määritetty tullausarvo on enemmän kuin 8 prosenttia suurempi kuin komission laskema kiinteä tuontiarvo.
(11)
Sen vuoksi täytäntöönpanoasetusta (EU) N:o 543/2011 olisi muutettava.
(12)
Jotta varmistetaan asetuksella (EY) N:o 1234/2007 hyväksyttyjen toimintaohjelmien joustava siirtyminen asetuksen (EU) N:o 1308/2013 uusien sääntöjen soveltamiseen, olisi säädettävä siirtymäsäännöksiä.
(13)
Säännöksiä kriisien ehkäisemisestä ja hallinnasta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014 eli siitä päivästä, josta lähtien asetuksen (EU) N:o 1308/2013 uusia säännöksiä sovelletaan. Jotta tuottajaorganisaatiot ehtivät sopeutua toiminnan ulkoistamista ja demokraattista vastuullisuutta koskeviin uusiin sääntöihin, asianomaisia säännöksiä olisi sovellettava vasta 1 päivästä tammikuuta 2015. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 181 artiklaa sovelletaan 1 päivästä lokakuuta 2014, joten tämän asetuksen vastaavia uusia säännöksiä lähetyksen tulohinnan todenperäisyyden tarkistamisesta ja vakuuden asettamisedellytyksistä olisi sovellettava samasta päivästä alkaen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 543/2011 seuraavasti:
1)
Lisätään 26 artiklan 1 kohtaan toinen ja kolmas alakohta seuraavasti:
”Markkinoille saattajan on oltava tuottajaorganisaatio tai markkinoille saattamisen on tapahduttava tuottajaorganisaation valvonnassa, jos on kyse 27 artiklan mukaisesta ulkoistamisesta. Markkinoille saattamiseen on sisällyttävä päätös myytävästä tuotteesta, valitusta jakelukanavasta ja, jollei myynti tapahdu huutokaupalla, tuotteen määrä- ja hintaneuvotteluista.
Tuottajaorganisaation on säilytettävä vähintään viiden vuoden ajan myös kirjanpitotositteet sisältävä kirjanpito, jolla osoitetaan, että tuottajaorganisaatio on keskittänyt jäsenten niiden tuotteiden tarjontaa, joiden osalta se on hyväksytty, ja saattanut markkinoille niitä tuotteita, joiden osalta se on hyväksytty.”
2)
Lisätään 26 a artikla seuraavasti:
”26 a artikla
Tuotannon kaupan pitäminen tuottajaorganisaation ulkopuolella
Tuottajajäsenet voivat tuottajaorganisaation luvalla ja silloin, kun se on tuottajaorganisaation vahvistamien ehtojen ja edellytysten mukaista,
1)
myydä enintään tietyn prosenttiosuuden tuotannostaan tai tuotteistaan suoraan tilalla tai tilan ulkopuolella kuluttajille näiden omiin tarpeisiin; jäsenvaltio vahvistaa tämän osuuden, jonka on oltava vähintään 10 prosenttia;
2)
pitää kaupan itse tai oman organisaation osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, joiden määrä on oman tuottajaorganisaation kaupan pidettävän tuotannon määrään nähden vähäinen;
3)
pitää kaupan itse tai oman organisaationsa osoittaman toisen tuottajaorganisaation välityksellä tuotteita, jotka ominaispiirteidensä vuoksi eivät ensisijaisesti kuulu tuottajajäsenen oman tuottajaorganisaation kaupallisen toiminnan piiriin.”
3)
Korvataan 27 artikla seuraavasti:
”27 artikla
Ulkoistaminen
1. Toimintojen, joiden ulkoistamisen jäsenvaltio voi sallia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (6) 155 artiklan mukaisesti, on liityttävä mainitun asetuksen 152 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistettuihin tuottajaorganisaatioiden tavoitteisiin ja niihin voivat kuulua muun muassa tuottajaorganisaation jäsenten tuotteen kerääminen, varastoiminen, pakkaaminen ja kaupan pitäminen.
2. Jonkin toiminnon ulkoistavalla tuottajaorganisaatiolla on oltava kyseisen toiminnon suorittamisesta kaupallinen järjestely kirjallisena sopimuksena toisen yksikön kanssa, joista yksi tai useampi voi myös olla jäsen tai tytäryhtiö. Tuottajaorganisaatio on vastuussa kyseisen toiminnon suorittamisen varmistamisesta sekä toiminnon suorittamiseen liittyvän kaupallisen järjestelyn kokonaishallinnasta ja -valvonnasta.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun kokonaishallinnan ja -valvonnan on oltava tehokasta ja siinä on edellytettävä, että ulkoistamista koskeva sopimus
a)
antaa tuottajaorganisaatiolle valmiuden antaa sitovia ohjeita ja siihen sisältyy säännöksiä, joiden nojalla tuottajaorganisaatio voi purkaa sopimuksen, jos palveluntarjoaja ei täytä ulkoistamista koskevan sopimuksen ehtoja ja edellytyksiä;
b)
sisältää yksityiskohtaiset ehdot ja edellytykset, joihin kuuluvat raportointivelvoitteet ja määräajat, joiden avulla tuottajaorganisaatio voi arvioida ja tosiasiallisesti valvoa ulkoistettuja toimintoja.
Tuottajaorganisaation on säilytettävä ulkoistamista koskevat sopimukset ja b alakohdassa tarkoitetut kertomukset vähintään 5 vuotta jälkitarkastuksia varten, ja niiden on oltava kaikkien jäsenten saatavilla pyynnöstä.
(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1308/2013, annettu 17 päivänä joulukuuta 2013, maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 992/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/01 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671).”" 						
4)
Korvataan 31 artikla seuraavasti:
”31 artikla
Tuottajaorganisaatioiden demokraattinen vastuullisuus
1. Jäsenvaltioiden on vahvistettava äänioikeuksien ja osuuksien enimmäisprosenttiosuus, joka kenellä tahansa luonnollisella henkilöllä tai oikeushenkilöllä voi tuottajaorganisaatiossa olla. Äänioikeuksien ja osuuksien enimmäisprosenttiosuuden on oltava alle 50 prosenttia kaikista äänioikeuksista ja alle 50 prosenttia osuuksista. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa jäsenvaltiot voivat vahvistaa suuremman enimmäisprosenttiosuuden osuuksille, joita oikeushenkilöllä voi olla tuottajajärjestöstä, jos tällaisen oikeushenkilön harjoittama vallan väärinkäyttö vältetään kaikissa tapauksissa.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, kun kyseessä ovat toimintaohjelmaa 17 päivänä toukokuuta 2014 täytäntöönpanevat tuottajaorganisaatiot, jäsenvaltioiden ensimmäisen alakohdan mukaisesti vahvistamia osuuksien enimmäisprosenttiosuuksia sovelletaan vasta kun toimintaohjelma on päättynyt.
2. Jäsenvaltioiden viranomaisten on tehtävä äänestysoikeuksien ja osuusmäärien tarkastuksia, joihin kuuluvat myös sellaisten yksilöiden tai oikeushenkilöiden henkilöyden tarkastukset, joilla on itse oikeushenkilöitä olevien tuottajaorganisaation jäsenten osuuksia.
3. Jos tuottajaorganisaatio on oikeussubjektin tarkoin määritelty osa, jäsenvaltion on vahvistettava toimenpiteitä rajoittaakseen valtaa, joka mainitulla oikeussubjektilla on tuottajaorganisaatioiden päätösten muuttamisen, hyväksymisen tai hylkäämisen osalta, tai evätäkseen kyseisen vallan.”
5)
Lisätään 53 artiklaan 3 kohta seuraavasti:
”3. Hedelmä- ja vihannesalan tuottajaorganisaation perussäännössä on edellytettävä, että sen tuottajajäsenet maksavat rahoitusosuudet, joista määrätään organisaation säännöissä asetuksen (EU) N:o 1308/2013 32 artiklassa säädetyn toimintarahaston perustamiseksi ja kartuttamiseksi.”
6)
Lisätään 62 artiklaan 5 kohta seuraavasti:
”5. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 33 artiklan 3 kohdan neljännessä alakohdassa tarkoitettu kriisien hallinnan ja ennaltaehkäisemisen menojen enimmäismäärä tuottajaorganisaatioiden yhteenliittymien toimintaohjelmissa on laskettava kunkin jäsentuottajaorganisaation tasolla.”
7)
Lisätään 89 a artikla seuraavasti:
”89 a artikla
Hedelmätarhojen uudelleenistutukset pakollisen raivauksen jälkeen
Jos jäsenvaltiot sisällyttävät kansallisiin strategioihinsa hedelmätarhojen uudelleenistutuksen terveyteen tai kasvien terveyteen liittyvistä syistä kriisitoimenpiteenä tehtävän pakollisen raivauksen jälkeen, niiden on määriteltävä ne lajit ja tarvittaessa lajikkeet, joita tämä koskee, ja toimenpiteen soveltamisedellytykset. Jos raivaus tapahtuu kasvien terveyteen liittyvistä syistä, jäsenvaltioiden on hedelmätarhojen uudelleenistutusta varten toteuttamissaan toimenpiteissä noudatettava neuvoston direktiiviä 2000/29/EY (7).
Hedelmätarhojen uudelleenistutukset saavat kattaa enintään 20 prosenttia toimintaohjelmien kokonaismenoista. Jäsenvaltiot voivat päättää vahvistavansa pienemmän prosenttiosuuden.
(7) Neuvoston direktiivi 2000/29/EY, annettu 8 päivänä toukokuuta 2000, kasvien ja kasvituotteiden haitallisten organismien jäsenvaltioihin kulkeutumisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä (EYVL L 169, 10.7.2000, s. 1).”" 						
8)
Korvataan 114 artikla seuraavasti:
”114 artikla
Hyväksymisedellytysten täyttymättä jääminen
1. Jos jäsenvaltio on todennut, ettei tuottajaorganisaatio täytä jotakin 21 ja 23 artiklan, 26 artiklan 1 ja 2 kohdan sekä 31 artiklan vaatimuksiin liittyvää hyväksymisedellytystä, sen on viimeistään 2 kuukauden kuluttua siitä, kun puute on havaittu, toimitettava kyseiselle tuottajaorganisaatiolle kirjattuna lähetyksenä varoituskirje, jossa mainitaan todettu puute sekä korjaavat toimenpiteet ja kyseisten toimenpiteiden toteuttamisen määräajat, jotka saavat enimmillään olla 4 kuukautta. Jäsenvaltioiden on keskeytettävä tuen maksaminen siitä lähtien kun puute on todettu, kunnes korjaavat toimenpiteet on toteutettu jäsenvaltiota tyydyttävällä tavalla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen hyväksymisedellytysten täyttymättä jäämisen jäsenvaltion asettamassa määräajassa on johdettava tuottajaorganisaation hyväksynnän voimassaolon keskeyttämiseen. Jäsenvaltion on ilmoitettava tuottajaorganisaatiolle hyväksynnän keskeyttämisjaksosta, joka saa olla enintään 12 kuukautta siitä, kun tuottajaorganisaatio on saanut varoituskirjeen. Tämä ei kuitenkaan estä soveltamasta horisontaalista kansallista lainsäädäntöä, jossa voidaan säätää tällaisen toimen keskeyttämisestä kun asiaan liittyviä oikeudenkäyntejä on käynnistetty.
Hyväksynnän keskeyttämisjakson aikana tuottajaorganisaatio voi jatkaa toimintaansa, mutta tukein maksu jäädytetään, kunnes hyväksynnän voimassaolon keskeyttäminen lakkaa. Tuen vuotuista määrää on alennettava 2 prosenttia jokaista hyväksynnän keskeyttämisen aikana alkavaa kalenterikuukautta kohti.
Keskeyttäminen päättyy sen tarkastuksen tekopäivänä, jossa osoitetaan, että kyseiset hyväksyntäedellytykset täyttyvät.
3. Jos vaatimukset eivät täyty jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen asettaman keskeytysajan päättyessä, jäsenvaltion on peruttava hyväksyntä siitä päivästä alkaen, jona hyväksymisedellytykset eivät enää täyttyneet, tai, jos kyseistä päivää ei ole mahdollista määrittää, siitä päivästä alkaen, jona puute todettiin. Tämä ei kuitenkaan estä soveltamasta horisontaalista kansallista lainsäädäntöä, jossa voidaan säätää tällaisen toimen keskeyttämisestä kun asiaan liittyviä oikeudenkäyntejä on käynnistetty. Jäljellä olevaa tukea ei makseta ja aiheettomasti maksettu tuki on perittävä takaisin.
4. Jos jäsenvaltio on todennut, ettei tuottajaorganisaatio täytä jotakin asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklassa vahvistettua, muuta kuin 1 kohdassa mainittua hyväksymisedellytystä, sen on viimeistään 2 kuukauden kuluttua puutteen havaitsemisesta toimitettava kyseiselle tuottajaorganisaatiolle kirjattuna lähetyksenä varoituskirje, jossa mainitaan todettu puute sekä korjaavat toimenpiteet ja kyseisten toimenpiteiden toteuttamisen määräajat, jotka saavat enimmillään olla 4 kuukautta.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettujen korjaavien toimenpiteiden tekemättä jättämisen jäsenvaltion asettamassa määräajassa on johdettava maksujen keskeyttämiseen ja vuotuisen tukimäärän vähentämiseen yhdellä prosentilla jokaista määräajan ylittymisaikana alkavaa kalenterikuukautta kohti. Tämä ei kuitenkaan estä soveltamasta horisontaalista kansallista lainsäädäntöä, jossa voidaan säätää tällaisen toimen keskeyttämisestä kun asiaan liittyviä oikeudenkäyntejä on käynnistetty.
6. Jos tuottajaorganisaatio kuitenkin toimittaa jäsenvaltiolle todisteet siitä, että luonnonkatastrofit, epäsuotuisat sääolot, taudit tai tuholaiseläimet ovat kaikista tarvittavista riskinehkäisytoimenpiteistä huolimatta vaikuttaneet siihen, ettei tuottajaorganisaatio pysty täyttämään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 154 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädettyjä hyväksymisedellytyksiä jäsenvaltioissa säädetyn kaupan pidettävän tuotannon vähimmäismäärän tai -arvon osalta, jäsenvaltio voi kyseisen vuoden osalta poiketa kaupan pidettävän tuotannon vähimmäismäärästä tai -arvosta kyseisen tuottajaorganisaation kohdalla.
7. Jos tämän artiklan 1, 2, 4 ja 5 kohtaa sovelletaan, jäsenvaltio voi suorittaa maksuja 70 artiklassa vahvistetun määräajan päätyttyä, jos se on tarpeen tämän artiklan soveltamiseksi. Näitä myöhempiä maksuja ei kuitenkaan voida enää suorittaa ohjelman täytäntöönpanoa seuraavan toisen vuoden 15 päivän lokakuuta jälkeen.”
9)
Korvataan 137 artikla seuraavasti:
”137 artikla
Tulohintaperusta
1. Liitteessä XVI lueteltuihin tuotteisiin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1308/2013 181 artiklan 1 kohtaa.
2. Kun liitteessä XVI olevassa A osassa lueteltujen tuotteiden tullausarvo määritellään asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29 artiklassa tarkoitetun kauppa-arvon mukaisesti ja tullausarvo on tuotteiden liikkeeseen laskemista koskevan ilmoituksen tekohetkellä enemmän kuin 8 prosenttia suurempi kuin komission laskema kiinteä tuontiarvo, tuojan on asetettava asetuksen (ETY) N:o 2454/93 248 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vakuus. Tällöin liitteessä XVI olevassa A osassa lueteltujen tuotteiden tuontitullin lopullinen määrä on yhtä suuri kuin tulli, jonka tuoja olisi maksanut, jos asianomaisen tuotteen luokittelu olisi tehty kyseisen kiinteän tuontiarvon perusteella.
Ensimmäistä alakohtaa ei kuitenkaan sovelleta, jos kiinteä tuontiarvo on korkeampi kuin neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (8) liitteessä I olevan III osan I jakson liitteessä 2 luetellut tulohinnat ja tavaranhaltija pyytää, että vakuuden asettamisen sijasta tileihin kirjataan välittömästi se tullien määrä, joka tavaroista voidaan lopullisesti kantaa.
3. Kun liitteessä XVI olevassa A osassa lueteltujen tuotteiden tullausarvo lasketaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 30 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, tullia vähennetään tämän asetuksen 136 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Tuojan on tällöin on asetettava asetuksen (ETY) N:o 2454/93 248 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu vakuus, joka on yhtä suuri kuin tullit, jotka tuoja olisi maksanut, jos tuotteiden luokittelu olisi tehty kiinteän tuontiarvon perusteella.
4. Kaupintamyyntiin tuotavien tavaroiden tullausarvo määritetään suoraan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 30 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti, ja tätä tarkoitusta varten sovelletaan 136 artiklan mukaisesti laskettua kiinteää tuontiarvoa voimassa olevina soveltamisajanjaksoina.
5. Tuojalla on käytettävissään kyseisten tuotteiden myynnistä alkava yhden kuukauden määräaika - vapaaseen liikkeeseen luovuttamista koskevan ilmoituksen hyväksymispäivämäärästä alkavan neljän kuukauden määräajan rajoissa - osoittaakseen, että erä on myyty ehdoin, jotka varmistavat asetuksen (ETY) N:o 2913/92 29 artiklassa tarkoitettujen hintojen todenperäisyyden, tai määrittääkseen mainitun asetuksen 30 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun tullausarvon. Yhdenkin edellä mainitun määräajan noudattamatta jättäminen aiheuttaa asetetun vakuuden menettämisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan soveltamista.
Asetettu vakuus on vapautettava siltä osin kuin todisteet myyntiin saattamista koskevien edellytysten täyttymisestä esitetään tulliviranomaisia tyydyttävällä tavalla. Muutoin vakuus menetetään tuontitullien maksuksi.
Osoittaakseen, että erä on myyty ensimmäisessä alakohdassa säädetyin edellytyksin, tuojan on laskun lisäksi annettava kaikki tarvittavat asiakirjat asiaankuuluvien tullitarkastusten tekemiseksi erän jokaisen tuotteen myynnistä ja myyntiin saattamisesta, erän kuljetukseen, vakuutukseen, käsittelyyn ja varastointiin liittyvät asiakirjat mukaan luettuina.
Jos 3 artiklassa tarkoitetuissa kaupan pitämisen vaatimuksissa edellytetään, että hedelmien ja vihannesten lajike tai kauppanimi merkitään pakkaukseen, erään sisältyvien hedelmien ja vihannesten lajike tai kauppanimi on merkittävä kuljetusasiakirjoihin, kauppalaskuihin ja toimitusvahvistukseen.
6) Jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi pidentää 5 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua neljän kuukauden määräaikaa enintään kolmella kuukaudella tuojan asianmukaisesti perustellusta hakemuksesta.
Jos jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset toteavat tarkastuksen yhteydessä, etteivät tässä artiklassa säädetyt edellytykset täyty, niiden on perittävä maksettavaksi kuuluva tulli asetuksen (ETY) N:o 2913/92 220 artiklan mukaisesti. Perittävän tai perittäväksi jäävän tullin määrää vahvistettaessa on otettava huomioon sille tavaran vapaaseen liikkeeseen luovuttamispäivästä perinnän suorittamispäivään kasvanut korko. Sovellettava korkokanta on kansallisessa lainsäädännössä perintätoimien osalta voimassa oleva korkokanta.
(8) Neuvoston asetus (ETY) N:o 2658/87, annettu 23 päivänä heinäkuuta 1987, tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista (EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1).”" 						
2 artikla
Siirtymäsäännökset
Jos jäsenvaltio on hyväksynyt toimintaohjelman täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 64 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti ennen 20 päivää tammikuuta 2014, kyseistä toimintaohjelmaa pidetään asetuksella (EY) N:o 1234/2007 hyväksyttynä.
Rajoittamatta täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 543/2011 65 ja 66 artiklan soveltamista asetuksella (EY) N:o 1234/2007 hyväksyttyyn toimintaohjelmaan voidaan tuottajaorganisaation pyynnöstä soveltaa seuraavaa:
a)
sitä voidaan jatkaa sen päättymiseen asti;
b)
se voidaan muuttaa asetuksen (EU) N:o 1308/2013 vaatimusten mukaiseksi; tai
c)
se voidaan korvata uudella asetuksella (EU) N:o 1308/2013 hyväksytyllä toimintaohjelmalla.
3 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen 1 artiklan 6 ja 7 kohtaa sekä 2 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Sen 1 artiklan 9 kohtaa sovelletaan 1 päivästä lokakuuta 2014.
Sen 1 artiklan 3 ja 4 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2014.