EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1310/2013
af 17. december 2013
om fastsættelse af overgangsforanstaltninger vedrørende støtte til landdistriktsudvikling fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL), om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår midler og deres fordeling i 2014 og om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013, (EU) nr. 1306/2013 og (EU) nr. 1308/2013 med hensyn til deres anvendelse i 2014
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42 og artikel 43, stk. 2,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (2), som skal finde anvendelse fra den 1. januar 2014, fastsætter bestemmelser vedrørende Unionens støtte til udvikling af landdistrikterne og ophæver Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (3), uden at det berører den fortsatte anvendelse af de forordninger, som gennemfører nævnte forordning, indtil de ophæves. For at lette overgangen fra eksisterende støtteordninger i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005 til den nye lovramme, som omfatter den programmeringsperiode, der starter den 1. januar 2014 (herefter "den nye programmeringsperiode"), bør der vedtages overgangsbestemmelser for at undgå vanskeligheder eller forsinkelser i gennemførelsen af støtte til udvikling af landdistrikterne, der kan opstå som følge af datoen for vedtagelsen af de nye programmer for udvikling af landdistrikterne. Medlemsstaterne bør derfor fortsat kunne indgå retlige forpligtelser inden for rammerne af deres nuværende programmer for udvikling af landdistrikterne i 2014 for visse foranstaltninger, og de deraf følgende udgifter bør være støtteberettigede i den nye programmeringsperiode.
(2)
I lyset af den betydelige ændring i metoden til afgrænsning af områder med betydelige naturbetingede begrænsninger i den nye programmeringsperiode, bør forpligtelsen pålagt landbrugeren til at fortsat at udnytte et areal landbrugsmæssigt i fem år ikke gælde for nye retlige forpligtelser, som indgås i 2014.
(3)
For at sikre retlig klarhed i overgangsperioden bør visse udgifter, som indgås i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005, være berettigede til et bidrag fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) i den nye programmeringsperiode, når der stadig er betalinger, som skal foretages. Dette bør også omfatte visse langfristede forpligtelser i henhold til lignende foranstaltninger som omhandlet i Rådets forordning (EØF) nr. 2078/92 (4) og i Rådets forordning (EØF) nr. 2080/92 (5) og i Rådets forordning (EF) nr. 1257/1999 (6), når disse foranstaltninger modtog støtte i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005, og der stadig er betalinger, som skal foretages i 2014. Af hensyn til en forsvarlig økonomisk forvaltning og en effektiv programgennemførelse bør sådanne udgifter være tydeligt identificeret i programmer for udvikling af landdistrikterne og klart fremgå i medlemsstaternes forvaltnings- og kontrolsystemer. For at undgå at den finansielle forvaltning af landdistriktsprogrammerne bliver unødigt kompliceret i den nye programmeringsperiode, bør den nye programmeringsperiodes medfinansieringssatser gælde for overgangsudgifter.
(4)
På baggrund af de alvorlige vanskeligheder, som en række medlemsstater stadig står over for med hensyn til deres finansielle stabilitet, og med henblik på under overgangen fra den nuværende til den nye programmeringsperiode at begrænse de negative virkninger af disse vanskeligheder ved at tillade maksimal udnyttelse af de tilgængelige ELFUL-midler, er det nødvendigt at forlænge gyldigheden af undtagelsen, der forhøjer ELFUL's maksimale bidrag, som er fastlagt i artikel 70, stk. 4c, i forordning (EF) nr. 1698/2005, indtil fristen for udløbet af støtteberettigelsen for programmeringsperioden 2007-2013, som er den 31. december 2015.
(5)
Europa-Parlamentets 1307og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 (7), som fastsætter nye støtteordninger, finder anvendes fra den 1. januar 2015. Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (8), fortsætter derfor med at danne grundlag for ydelse af støtte til landbrugere i kalenderåret 2014, men der bør tages behørigt hensyn til Rådets forordning (EU) nr. 1311/2013 (9). For at sikre sammenhæng i gennemførelsen af bestemmelserne om krydsoverensstemmelse og overholdelse af standarder, som gælder ved visse foranstaltninger, bør det fastsættes, at de relevante bestemmelser, som gælder i programmeringsperioden 2007-2013 fortsat finder anvendelse, indtil den dato, hvorfra den nye lovramme anvendes. Af samme grund bør de bestemmelser om supplerende nationale direkte betalinger i Kroatien, som gælder i 2013, fortsat finde anvendelse.
(6)
Europa-Parlamentets 1306og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 (10) giver medlemsstaterne mulighed for at udbetale forskud af de direkte betalinger. I henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 skal udøvelsen af denne mulighed ske efter bemyndigelse fra Kommissionen. Erfaringerne med gennemførelsen af ordninger for direkte støtte viser, at det bør gøres muligt at give landbrugerne forskud. For ansøgninger indgivet i 2014 bør disse forskud begrænses til 50 % af de støtteordninger, der er opført i bilag I til forordning (EF) nr. 73/2009, og op til 80 % af betalingerne for oksekød.
(7)
Med henblik på overholdelse af forordning 1311(EU) nr. 1311/2013, især udjævningen af det beløb, der er til rådighed for direkte støtte til landbrugere, og mekanismen for ekstern konvergens, er det nødvendigt at ændre de nationale lofter, som er fastsat i bilag VIII til forordning (EF) nr. 73/2009 for 2014. Ændringen af de nationale lofter vil nødvendigvis få indvirkning på de beløb, som de enkelte landbrugere kan få som direkte betalinger i 2014. Det bør derfor fastsættes, hvorledes denne ændring vil påvirke værdien af betalingsrettighederne og omfanget af andre direkte betalinger. For at tage hensyn til situationen for mindre landbrugere, navnlig eftersom der i 2014 ikke gælder nogen graduerings- eller tilpasningsordning, herunder navnlig undtagelsen fra sådanne ordninger for direkte betalinger på op til 5 000 EUR, bør medlemsstater, som ikke yder en omfordelingsbetaling og som ikke vælger at overføre midler til støtte til udvikling af landdistrikterne via fleksibilitetsmekanismen, have mulighed for ikke at nedsætte værdien af alle betalingsrettighederne.
(8)
Visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 73/2009, navnlig hvad angår de elementer, der indgår i de tal, der er angivet i nævnte forordnings bilag VIII og sammenhængen med medlemsstaternes mulighed for at anvende ubrugte midler fra enkeltbetalingsordningen til finansiering af den særlige støtte, bør afklares på grundlag af erfaringen med den finansielle gennemførelse af den pågældende forordning.
(9)
I henhold til forordning (EF) nr. 73/2009 kunne medlemsstaterne beslutte at anvende en vis procentdel af deres nationale loft til særlig støtte til deres landbrugere og i denne sammenhæng beslutte at ændre en tidligere beslutning ved at ændre denne støtte eller bringe den til ophør. Det er hensigtsmæssigt, at der fastsættes mulighed for en yderligere ændring af disse beslutninger med virkning fra kalenderåret 2014. Samtidig bør de særlige betingelser fastsat i artikel 69, stk. 5, i forordning (EF) nr. 73/2009, i medfør af hvilken den særlige støtte udbetales i nogle medlemsstater, og hvis gyldighedsdato udløber i 2013, forlænges med et år for at undgå afbrydelser i støtteniveauet. På baggrund af indførelsen af den frivillige koblede støtte, der vil være til rådighed fra den 1. januar 2015 for visse sektorer eller regioner i klart definerede tilfælde, er det hensigtsmæssigt at give medlemsstaterne mulighed for at forhøje visse former for særlig støtte i henhold til artikel 68 i forordning (EF) nr. 73/2009 til 6,5 % i 2014.
(10)
Enhedsstøtten til landbrugere med mindre bedrifter bør være tilstrækkelig til at sikre en effektiv indkomststøtte. Da der i 2014 ikke gælder nogen graduerings- eller tilpasningsordning, herunder navnlig undtagelsen fra sådanne ordninger for direkte betalinger på op til 5 000 EUR, bør medlemsstaterne have mulighed for allerede i 2014 at omfordele direkte støtte mellem landbrugerne ved at tildele dem en ekstra betaling for de første hektar.
(11)
Den generelle arealbetalingsordning i forordning (EF) nr. 73/2009 er en overgangsbestemmelse, som skulle ophøre 31. december 2013. Som led i reformen af den fælles landbrugspolitik blev det besluttet, at medlemsstater, der anvender denne ordning, bør have mulighed for at anvende den med henblik på at yde grundbetalingen i en yderligere overgangsperiode indtil senest udgangen af 2020. Anvendelsesperioden for den generelle arealbetalingsordning i forordning (EF) nr. 73/2009 bør derfor forlænges med et år. For at tage hensyn til de igangværende arealomstruktureringer og af hensyn til forenkling bør det støtteberettigede landbrugsareal i disse medlemsstater endvidere også omfatte de støtteberettigede arealer, som ikke var i god landbrugsmæssig stand den 30. juni 2003, sådan som det vil være tilfældet fra den 1. januar 2015 i henhold til forordning (EU) nr. 1307/2013.
(12)
I overensstemmelse med artikel 133a i forordning (EF) nr. 73/2009 kan nye medlemsstater, bortset fra Bulgarien og Rumænien, der anvender den generelle arealbetalingsordning, yde midlertidig national støtte til landbrugere i 2013. I betragtning af forlængelsen af den generelle arealbetalingsordning for 2014 bør disse medlemsstater bevare denne mulighed i 2014. I lyset af størrelsen af de supplerende nationale direkte betalinger i henhold til artikel 132 i forordning (EF) nr. 73/2009 i Bulgarien og Rumænien i 2014 bør disse medlemsstater kunne vælge at yde midlertidig national støtte i 2014 i stedet for at yde supplerende nationale direkte betalinger.
(13)
Midlertidig national støtte ydes på samme betingelser som dem, der knyttede sig til denne støtte i 2013, eller for Bulgariens og Rumæniens vedkommende på samme betingelser som dem, der knyttede sig til de supplerende nationale direkte betalinger i 2013. For at forenkle forvaltningen af den midlertidige nationale støtte i 2014 bør de nedsættelser, der er omhandlet i artikel 132, stk. 2, sammenholdt med artikel 7 og 10 i forordning (EF) nr. 73/2009, ikke finde anvendelse. For endvidere at sikre, at den midlertidige nationale støtte er forenelig med konvergensmekanismen, bør det maksimale støttebeløb pr. sektor begrænses til en vis procentsats. På baggrund af den vanskelige finansielle situation i Cypern bør der fastsættes visse tilpasninger for denne medlemsstat.
(14)
For at give medlemsstaterne mulighed for at imødekomme behovene i deres landbrugssektorer eller styrke deres politik for udvikling af landdistrikter på en mere fleksibel måde bør de kunne overføre midler fra loftet for direkte betalinger til støtte til landdistriktsudvikling og omvendt. Samtidig bør de medlemsstater, hvori den direkte støtte er på under 90 % af EU-gennemsnittet, have mulighed for at overføre yderligere midler fra støtten til landdistriktsudvikling til loftet for direkte betalinger. Sådanne valg skal inden for bestemte grænser træffes for hele den periode, som omfatter regnskabsårene 2015-2020, idet der skal være mulighed for en revision i 2017, forudsat at alle afgørelser på grundlag af denne revision ikke medfører nogen nedsættelse af beløbene til landdistriktsudvikling.
(15)
Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (11) indebar ophævelse af Rådets direktiv 80/68/EØF (12) med virkning fra den 22. december 2013. For at bevare de samme regler om krydsoverensstemmelse vedrørende beskyttelse af grundvand som reglerne i direktiv 80/68/EØF på dettes sidste gyldighedsdato er det hensigtsmæssigt at tilpasse anvendelsesområdet for krydsoverensstemmelse og fastlægge en norm for god landbrugs- og miljømæssig stand, som omfatter kravene i artikel 4 og 5 i det nævnte direktiv.
(16)
Ifølge artikel 83 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 (13) skal den henvisning, der er indeholdt i bilag II til forordning (EF) nr. 73/2009, til artikel 3 i Rådets direktiv 91/414/EØF (14) betragtes som en henvisning til artikel 55 i forordning (EF) nr. 1107/2009. I forordning nr. (EU) 1306/2013 begrænses denne henvisning imidlertid, så den 1306nu kun henviser til artikel 55, første og andet punktum, i forordning (EF) nr. 1107/2009. For at sikre konsekvens mellem kravet til brug af plantebeskyttelsesmidler i 2014 og efterfølgende år bør bilag II til forordning (EF) nr. 73/2009 ændres i overensstemmelse hermed.
(17)
Europa-Parlamentets 1308og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 (15) fastsætter, at støtten til silkeormeavl skal indlemmes i ordningen for direkte støtte, og at den som følge heraf skal udgå af forordning (EU) nr. 1308/2013. I lyset af den forsinkede anvendelse af den nye ordning for 1308direkte støtte bør støtten til silkeormesektoren fortsætte i endnu et år.
(18)
Finland har fået tilladelse til at betale national støtte til visse landbrugssektorer i det sydlige Finland i overensstemmelse med artikel 141 i tiltrædelsestraktaten af 1994. I lyset af tidspunktet for reformen af den fælles landbrugspolitik og da den økonomiske situation for landbruget i det sydlige Finland er vanskelig, og da producenterne derfor fortsat har brug for specifik støtte, er det hensigtsmæssigt at fastlægge integrationsforanstaltninger, ifølge hvilke Kommissionen i overensstemmelse med artikel 42 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan give Finland tilladelse til på visse betingelser at yde national støtte i det sydlige Finland. Indkomststøtten bør gradvis nedsættes over hele perioden og bør senest i 2020 ikke overstige 30 % af de beløb, der blev ydet i 2013.
(19)
Bestemmelserne om bedriftsrådgivningsordningen, det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem og krydsoverensstemmelse, der er fastsat i henholdsvis afsnit III, afsnit V, kapitel II, og afsnit VI, i forordning (EU) nr. 1306/2013 bør gælde fra 1306den 1. januar 2015.
(20)
Efter tilføjelsen af artikel 136a i forordning (EF) nr. 73/2009 skal henvisninger til artikel 14 i forordning (EU) nr. 1307/2013 1307i forordning (EU) nr. 1305/2013 ændres.
(21)
Forordning (EF) nr. 73/2009, (EU) nr. 1307/2013, 1307(EU) nr. 1306/2013 (EU) nr. 1308/2013 og (EU) nr. 1305/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(22)
For at de påtænkte overgangsbestemmelser straks kan finde anvendelse, bør denne forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen og bør anvendes fra den 1. januar 2014. For at undgå at bestemmelserne om fleksibilitet mellem søjlerne i forordning (EF) nr. 73/2009 og forordning (EU) nr. 1307/2013, som ændret ved nærværende forordning, overlapper hinanden, bør denne særlige 1307ændring af forordning (EF) nr. 73/2009 finde anvendelse fra den 31. december 2013, og ændringerne til forordning (EU) nr. 1307/2013, bør finde anvendelse fra datoen for ikrafttrædelsen af den forordning. Endvidere bør ændringerne af bilag II og III til forordning (EF) nr. 73/2009, der skal sikre fortsat anvendelse af de nuværende bestemmelser om krydsoverensstemmelse, gælde fra den dato, hvor direktiv 80/68/EØF ophæves, dvs. den 22. december 2013.
(23)
I betragtning af det forhold, at 2014 bliver et overgangsår, hvor medlemsstaterne vil skulle forberede den fulde gennemførelse af reformen af den fælles landbrugspolitik, er det vigtigt at sikre, at den administrative byrde, der følger af overgangsordningerne i denne forordning, begrænses til et absolut minimum -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
OVERGANGSBESTEMMELSER OM STØTTE TIL UDVIKLING AF LANDDISTRIKTERNE
Artikel 1
Retlige forpligtelser indgået i 2014 i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005
1. Med forbehold af artikel 88 i forordning (EU) nr. 1305/2013 kan medlemsstaterne fortsat indgå nye retlige forpligtelser i forhold til støttemodtagere i 2014 for så vidt angår de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 20, bortset fra litra a), nr. iii), litra c), nr. i), og litra d), deri og i artikel 36 i forordning (EF) nr. 1698/2005 i henhold til de landdistriktsudviklingsprogrammer, som er vedtaget på grundlag af den nævnte forordning, også efter at de finansielle midler i programmeringsperioden 2007-2013 er opbrugt, forudsat at støtteansøgningen indgives inden vedtagelsen af det pågældende landdistriktsudviklingsprogram for programmeringsperioden 2014-2020.
Med forbehold af bilag VI, afsnit E, til tiltrædelsesakten af 2012 og de bestemmelser, der er vedtaget på grundlag heraf, kan Kroatien fortsat indgå nye retlige forpligtelser over for støttemodtagere i 2014 for så vidt angår de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 171, stk. 2, litra a) og c), i Kommissionens forordning (EF) nr. 718/2007 (16), i henhold til det instrument til førtiltrædelsesbistand til udvikling af landdistrikter (IPARD-)program, som er vedtaget på grundlag af den nævnte forordning, også efter at dette programs finansielle midler er opbrugt, forudsat at støtteansøgningen indgives inden vedtagelsen af Kroatiens landdistriktsudviklingsprogram for programmeringsperioden 2014-2020.
De udgifter, som er afholdt på grundlag af disse forpligtelser, er støtteberettigede i henhold til artikel 3 i denne forordning.
2. Betingelsen i artikel 14, stk. 2, andet led, i forordning (EF) nr. 1257/1999finder ikke anvendelse for nye retlige forpligtelser, som medlemsstaterne har indgået i 2014 i henhold til artikel 36, litra a), nr. i) og ii), i forordning (EF) nr. 1698/2005.
Artikel 2
Fortsat anvendelse af artikel 50a og 51 i forordning (EF) nr. 1698/2005
Med forbehold af artikel 88 i forordning (EU) nr. 1305/2013 finder artikel 50a og 51 i forordning (EF) nr. 1698/2005 fortsat anvendelse indtil den 31. december 2014 ved foranstaltninger, som er udvalgt i henhold til programmer for udvikling af landdistrikterne i programmeringsperioden 2014-2020 i henhold til artikel 21, stk. 1, litra a) og b), i forordning (EU) nr. 1305/2013 for så vidt angår den årlige præmie og i henhold til artikel 28-31, 33 og 34 i nævnte forordning.
Artikel 3
Visse typer støtteberettigede udgifter
1. Med forbehold af artikel 6, stk. 1, og artikel 88 i forordning (EU) nr. 1305/2013 er udgifter til retlige forpligtelser over for støttemodtagere, som er indgået under de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 20 og 36 i forordning (EF) nr. 1698/2005, og, med forbehold af bilag VI, afsnit E, til tiltrædelsesakten af 2012 og de bestemmelser, der er vedtaget på grundlag heraf for Kroatiens vedkommende, foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 171, stk. 2, litra a) og c), i forordning (EF) nr. 718/2007, berettigede til et bidrag fra ELFUL i programmeringsperioden 2014-2020 i følgende tilfælde:
a)
for betalinger, som skal gennemføres mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2015 og for Kroatiens vedkommende mellem den 1. januar 2014 og den 31. december 2016, såfremt den finansielle tildeling til den relevante foranstaltning i det pågældende program som vedtaget i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005 eller forordning (EF) nr. 718/2007, allerede er opbrugt, og
b)
for betalinger, som skal foretages efter den 31. december 2015 og for Kroatiens vedkommende efter den 31. december 2016.
Dette stykke finder også anvendelse på retlige forpligtelser over for støttemodtagere, som er indgået under tilsvarende foranstaltninger fastsat i forordning (EF) nr. 1257/1999, (EØF) nr. 2078/92 og (EØF) nr. 2080/92, og som modtager støtte i henhold til forordning (EF) nr. 1698/2005.
2. Udgifterne i henhold til stk. 1 er berettigede til et bidrag fra ELFUL i programmeringsperioden 2014-2020, forudsat at følgende betingelser er opfyldt:
a)
at sådanne udgifter er fastsat i det pågældende landdistriktsudviklingsprogram for programmeringsperioden 2014-2020
b)
at satsen for ELFUL’s bidrag til den tilsvarende foranstaltning i henhold til forordning (EU) nr. 1305/2013 som angivet i bilag I til denne forordning anvendes, og
c)
at medlemsstaterne sikrer, at de relevante overgangsforanstaltninger klart kan identificeres i deres forvaltnings- og kontrolsystemer.
Artikel 4
Anvendelse af visse bestemmelser i forordning (EF) nr. 73/2009 i 2014
Uanset forordning (EU) 1305/2013 læses for 2014:
a)
henvisningen til afsnit VI, kapitel 1, i forordning (EU) nr. 1306/2013 1306i artikel 28, 29, 30 og 33 i forordning (EU) nr. 1305/2013 som en henvisning til artikel 5 og 6 i forordning (EF) nr. 73/2009 og til bilag II og III hertil
b)
henvisningen i artikel 40, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1305/2013 til artikel 17a i forordning (EU) 1307nr. 1307/2013 som en henvisning artikel 132 i forordning (EF) nr. 73/2009
c)
henvisningen i artikel 40, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1305/2013 til artikel 17 i forordning (EU) 1307nr. 1307/2013 som en henvisning artikel 121 i forordning (EF) nr. 73/2009.
KAPITEL II
ÆNDRINGER
Artikel 5
Ændringer af forordning (EF) nr. 1698/2005
I artikel 70, stk. 4c, i forordning (EF) nr. 1698/2005 foretages følgende ændringer:
a)
i første afsnit affattes indledningen således:
"4c. Uanset lofterne i stk. 3, 4 og 5 kan ELFUL's bidrag forhøjes til højst 95 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i de regioner, der er omfattet af konvergensmålet, i regionerne i den yderste periferi og for de mindre øer i Det Ægæiske Hav og til højst 85 % af de støtteberettigede offentlige udgifter i andre regioner. Disse satser gælder for støtteberettigede udgifter, der nyanmeldes i hver godkendt anmeldelse af udgifter indtil slutdatoen for udgifternes støtteberettigelse for programmeringsperioden 2007-2013 den 31. december 2015, hvis en medlemsstat den 20 december 2013 eller derefter opfylder en af følgende betingelser:"
b)
andet afsnit affattes således:
"En medlemsstat, som ønsker at gøre brug af undtagelsen i første afsnit, indsender en anmodning til Kommissionen om tilsvarende ændring af sit program for udvikling af landdistrikterne. Undtagelsen gælder fra Kommissionens godkendelse af programændringen.".
Artikel 6
Ændringer af forordning (EF) nr. 73/2009
I forordning (EF) nr. 73/2009 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 29 tilføjes følgende stykke:
"5. Uanset stk. 2 kan medlemsstaterne fra den 16. oktober 2014 udbetale forskud til landbrugerne på op til 50 % af de direkte betalinger i henhold til de støtteordninger, der er opført i bilag I, for så vidt angår ansøgninger indgivet for 2014. Hvad angår de betalinger for oksekød, der er fastsat i afsnit IV, kapitel 1, afdeling 11, kan medlemsstaterne forhøje denne procentdel med op til 80 %.".
2)
Artikel 40 affattes således:
"Artikel 40
Nationale lofter
1. For hver medlemsstat og for hvert år skal den samlede værdi af alle tildelte betalingsrettigheder, den nationale reserve som omhandlet i artikel 41 og de lofter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, artikel 69, stk. 3, og artikel 72b, svare til det nationale loft, som er fastsat i bilag VIII.
2. Den enkelte medlemsstat fortager om nødvendigt en lineær nedsættelse eller forhøjelse af værdien af alle betalingsrettigheder, eller af størrelsen af den nationale reserve i artikel 41 eller af begge dele for at sikre overholdelse af det nationale loft, der er fastsat i bilag VIII.
Medlemsstater, der beslutter ikke at gennemføre afsnit III, kapitel 5a, i denne forordning og ikke at gøre brug af muligheden i artikel 136a, stk. 1, kan med henblik på at opnå den nødvendige nedsættelse af betalingsrettighedernes værdi, jf. første afsnit, beslutte ikke at nedsætte de betalingsrettigheder, som i 2013 blev aktiveret af landbrugere, der i 2013 ansøgte om mindre end et beløb i direkte betalinger, som skal fastsættes af den pågældende medlemsstat; det beløb må højst udgøre 5 000 EUR.
3. Medmindre andet fremgår af artikel 26 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning 1306(EU) nr. 1306/2013 (17), kan de direkte betalinger, der kan ydes i en medlemsstat for kalenderåret 2014 i henhold til artikel 34, 52, 53, 68 og 72a i nærværende forordning, og støtten til silkeormeavl i henhold til artikel 111 i forordning (EF) nr. 1234/2007 ikke overstige de lofter, som er fastsat i bilag VIII til nærværende forordning for det pågældende år, fratrukket de beløb, der følger af anvendelsen af artikel 136b for kalenderåret 2014, jf. bilag VIIIa til nærværende forordning.
I overensstemmelse med de lofter, som er fastsat i bilag VIII til nærværende forordning, fratrukket de beløb, der følger af anvendelsen af artikel 136b i nærværende forordning for kalenderåret 2014, jf. bilag VIIIa til nærværende forordning, foretager medlemsstaterne i givet fald en lineær nedsættelse af beløbene for direkte betalinger for kalenderåret 2014.
(17) Europa-Parlamentets 1306og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 549)."" 						
3)
Artikel 41, stk. 1, litra b), affattes således:
"b)
den samlede værdi af alle tildelte betalingsrettigheder og de lofter, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 51, stk. 2, artikel 69, stk. 3, og artikel 72b i denne forordning.".
4)
I artikel 51, stk. 2, tilføjes følgende afsnit:
"For 2014 skal lofterne for de direkte betalinger i artikel 52 og 53 være identiske med de lofter, der er fastsat for 2013, multipliceret med en koefficient, der beregnes for hver af de berørte medlemsstater, ved at dividere det i bilag VIII anførte nationale loft for 2014 med det nationale loft for 2013. Denne multiplikation finder kun anvendelse på de medlemsstater, hvor det i bilag VIII anførte nationale loft for 2014 er lavere end det nationale loft for 2013.".
5)
I artikel 68, stk. 8, affattes indledningen således:
"8. De medlemsstater, der har truffet den i artikel 69, stk. 1, omhandlede beslutning, kan senest den 1. februar 2014 ændre denne beslutning og beslutte, at de med virkning fra 2014 vil:"
6)
Artikel 69 ændres således:
a)
stk. 1 affattes således:
"1. Medlemsstaterne kan, senest den 1. august 2009, senest den 1. august 2010, senest den 1. august 2011, senest den 1. september 2012, for Kroatiens vedkommende senest på datoen for dets tiltrædelse, eller senest den 1. februar 2014, beslutte, fra det år, der følger efter en sådan beslutning, for Kroatiens vedkommende fra det første år for enkeltbetalingsordningens gennemførelse, eller hvis der er tale om en beslutning truffet senest den 1. februar 2014, fra 2014 at anvende op til 10 % af deres nationale loft, jf. artikel 40, eller, for så vidt angår Malta, et beløb på 2 000 000 EUR til den særlige støtte, der er omhandlet i artikel 68, stk. 1."
b)
stk. 3, andet afsnit, affattes således:
"Med det ene formål at sikre at de nationale lofter i 40, stk. 2, er overholdt, og at beregningen som omhandlet i artikel 41, stk. 1, er foretaget, skal de beløb, der afsættes til at yde den støtte, der er omhandlet artikel 68, stk. 1, litra c), trækkes fra det nationale loft, jf. artikel 40, stk. 1. De indgår som tildelte betalingsrettigheder."
c)
i stk. 4 ændres procentdelen "3,5 %" til "6,5 %"
d)
i stk. 5, første punktum, ændres året "2013" til "2014"
e)
stk. 6, andet afsnit, affattes således:
"Med det ene formål at sikre, at de nationale lofter i artikel 40, stk. 2, er overholdt, og at beregningen som omhandlet i artikel 41, stk. 1, er foretaget, skal det pågældende beløb ikke indgå som en del af de lofter, der er fastsat i henhold til denne artikels stk. 3, i de tilfælde, hvor en medlemsstat benytter valgmuligheden i første afsnit, litra a), i dette stykke.".
7)
I afsnit III tilføjes følgende kapitel:
"Kapitel 5a
OMFORDELINGSBETALING I 2014
Artikel 72a
Generelle regler
1. Medlemsstaterne kan inden den 1. marts 2014 beslutte at yde en betaling for 2014 til landbrugere, der er berettigede til en betaling i henhold til enkeltbetalingsordningen i kapitel 1, 2 og 3 ("omfordelingsbetalingen").
Medlemsstaterne meddeler Kommissionen deres beslutning senest den 1. marts 2014.
2. Medlemsstater, der har besluttet at anvende enkeltbetalingsordningen på regionalt plan, jf. artikel 46, kan anvende omfordelingsbetalingen på regionalt niveau.
3. Med forbehold af anvendelse af finansiel disciplin, af lineære nedsættelser som omhandlet i artikel 40, stk. 3, og af anvendelse af artikel 21 og 23, ydes omfordelingsbetalingen, når landbrugeren har aktiveret betalingsrettighederne.
4. Omfordelingsbetalingen beregnes af medlemsstaterne ved at gange et tal, der fastsættes af medlemsstaten, og som højst må udgøre 65 % af den nationale eller regionale gennemsnitsbetaling pr. hektar, med antallet af betalingsrettigheder, som landbrugeren har aktiveret i overensstemmelse med artikel 34. Antallet af sådanne betalingsrettigheder må ikke overstige et maksimum, der fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må være højere end 30 hektar eller, hvis denne gennemsnitsstørrelse overstiger 30 hektar i den pågældende medlemsstat, landbrugsbedrifternes gennemsnitsstørrelse, jf. bilag VIIIb.
5. Hvis maksimumsgrænserne i stk. 4 overholdes, kan medlemsstaterne på nationalt plan fastsætte en graduering inden for rammerne af det antal hektar, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 4, som skal finde ensartet anvendelse på alle landbrugere.
6. Den nationale gennemsnitsbetaling pr. hektar i stk. 4 fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag VIIIc, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i 2014 i henhold til artikel 34, stk. 2.
Den regionale gennemsnitsbetaling pr. hektar i stk. 4 fastsættes af medlemsstaterne ved anvendelse af en andel af det nationale loft, der er fastsat i bilag VIIIc, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i den pågældende region i 2014 i henhold til artikel 34, stk. 2. For hver region beregnes denne andel ved at dividere det respektive regionale loft, der er fastsat i henhold til artikel 46, stk. 3, med det nationale loft, der er fastsat i henhold til artikel 40 for 2014.
7. Medlemsstaterne sikrer, at der ikke gives fordele i henhold til dette kapitel til landbrugere, hvor det er fastslået, at de efter den 18. oktober 2011 har opdelt deres bedrifter med det ene formål at blive omfattet af omfordelingsbetalingen. Dette gælder også for de landbrugere, hvis bedrifter er resultatet af en sådan opdeling.
Artikel 72b
Finansielle bestemmelser
1. For at finansiere omfordelingsbetalingen kan medlemsstaterne senest den 1. marts 2014 beslutte at bruge op til 30 % af det årlige nationale loft, der er fastsat i henhold til artikel 40 for ansøgningsåret 2014. De underretter Kommissionen om en eventuel beslutning senest på denne dato.
2. På grundlag af den procentdel af det nationale loft, der skal anvendes af medlemsstaterne i henhold til stk. 1 i denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter det tilsvarende loft for omfordelingsbetalingen. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141b, stk. 2.".
8)
Artikel 90, stk. 3, affattes således:
"3. Støttebeløbet pr. støtteberettiget hektar fastsættes ved at multiplicere de udbytter, der er fastsat i stk. 2, med følgende referencebeløb:
Bulgarien
:
520,20 EUR
Grækenland
:
234,18 EUR
Spanien
:
362,15 EUR
Portugal
:
228,00 EUR."
9)
Artikel 122, stk. 3, affattes således:
"3. Den generelle arealbetalingsordning kan anvendes indtil den 31. december 2014."
10)
Artikel 124, stk. 1 og 2, affattes således:
"1. Landbrugsarealet i en ny medlemsstat er i henhold til den generelle arealbetalingsordning den del af landets udnyttede landbrugsareal, der er holdt i god landbrugsmæssig stand, uanset om det er opdyrket, og eventuelt tilpasset i overensstemmelse med de objektive og ikkediskriminerende kriterier, som den pågældende nye medlemsstat fastsætter med Kommissionens samtykke.
I dette afsnit V forstås ved "udnyttet landbrugsareal" det samlede areal, der er udlagt som agerjord, permanente græsarealer, arealer med permanente afgrøder og køkkenhaver som fastsat af Kommissionen til statistiske formål.
2. Med henblik på betalinger efter den generelle arealbetalingsordning er alle landbrugsparceller svarende til kriterierne i stk. 1 og landbrugsparceller tilplantet med lavskov med kort omdriftstid (KN-kode ex 0602 90 41) støtteberettigede.
Medmindre der er tale om force majeure eller usædvanlige omstændigheder, skal de parceller, der er omhandlet i første afsnit, være til landbrugerens rådighed på den dato, som medlemsstaten har fastsat, og som ikke må ligge efter den dato, som medlemsstaten har fastsat for ændring af støtteansøgningen.
Minimumsarealet pr. bedrift, for hvilket der kan ansøges om betalinger, er 0,3 ha. Imidlertid kan en ny medlemsstat på grundlag af objektive kriterier og med Kommissionens samtykke beslutte, at minimumsarealet skal være større, forudsat at det højst udgør 1 ha.".
11)
I afsnit V indsættes følgende kapitel:
"Kapitel 2a
OMFORDELINGSBETALING I 2014
Artikel 125a
Generelle regler
1. Nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, kan inden den 1. marts 2014 beslutte at yde en betaling for 2014 til landbrugere, der er berettigede til en betaling i henhold til den generelle arealbetalingsordning i kapitel 2 ("omfordelingsbetalingen for nye medlemsstater").
De pågældende nye medlemsstater meddeler Kommissionen deres beslutning senest den 1. marts 2014.
2. Med forbehold af anvendelse af finansiel disciplin og anvendelse af artikel 21 og 23, tager omfordelingsbetalingen for nye medlemsstater form af en forhøjelse af de beløb pr. hektar, der ydes i henhold til den generelle arealbetalingsordning.
3. Omfordelingsbetalingen for nye medlemsstater beregnes af medlemsstaterne ved at gange et tal, der fastsættes af medlemsstaten, og som højst må udgøre 65 % af den nationale gennemsnitsbetaling pr. hektar, med antallet af støtteberettigede hektar, for hvilke landbrugeren ydes beløb i henhold til den generelle arealbetalingsordning. Antallet af sådanne hektar må ikke overstige et maksimum, der fastsættes af medlemsstaterne, og som ikke må være højere end 30 eller landbrugsbedrifternes gennemsnitsstørrelse, jf. bilag VIIIb, hvis denne gennemsnitsstørrelse overstiger 30 hektar i den pågældende nye medlemsstat.
4. Hvis maksimumsgrænserne i stk. 3 overholdes, kan medlemsstaterne på nationalt plan fastsætte en graduering inden for rammerne af det antal hektar, der er fastsat i overensstemmelse med stk. 4, som skal finde ensartet anvendelse på alle landbrugere.
5. Den nationale gennemsnitsbetaling pr. hektar i stk. 3 fastsættes af medlemsstaterne på grundlag af det nationale loft, der er fastsat i bilag VIIIc, og antallet af støtteberettigede hektar, der er anmeldt i 2014 i henhold til den generelle arealbetalingsordning.
6. Nye medlemsstater sikrer, at der ikke gives fordele i henhold til dette kapitel til landbrugere, for hvem det er fastslået, at de efter den 18. oktober 2011 har opdelt deres bedrifter med det ene formål at blive omfattet af omfordelingsbetalingen for nye medlemsstater. Dette gælder også for de landbrugere, hvis bedrifter er resultatet af en sådan opdeling.
Artikel 125b
Finansielle bestemmelser
1. For at finansiere omfordelingsbetalingen for nye medlemsstater kan nye medlemsstater senest den 1. marts 2014 beslutte at bruge op til 30 % af det årlige nationale loft i artikel 40 for ansøgningsåret 2014, eller for Bulgariens og Rumæniens vedkommende af de beløb, der er fastsat i bilag VIIId. De underretter Kommissionen om en eventuel beslutning senest på denne dato.
Det årlige rammebeløb i artikel 123 nedsættes med beløbet i første afsnit.
2. På grundlag af den procentdel af det nationale loft, der skal anvendes af de pågældende nye medlemsstater i henhold til stk. 1 i denne artikel, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter det tilsvarende loft for omfordelingsbetalingen for nye medlemsstater [for 2014] og den tilsvarende nedsættelse af det årlige rammebeløb i artikel 123. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 141b, stk. 2.".
12)
Artikel 131, stk. 1, affattes således:
"1. De nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning, kan, senest den 1. august 2009, senest den 1. august 2010, senest den 1. august 2011, senest den 1. september 2012 eller senest den 1. februar 2014 beslutte fra det år, der følger efter en sådan beslutning, eller hvis der er tale om en beslutning truffet senest den 1. februar 2014, fra 2014 at anvende op til 10 % of af deres nationale lofter, jf. artikel 40, til at yde støtte til landbrugerne i henhold til artikel 68, stk. 1, og i henhold til afsnit III, kapitel 5, alt efter hvad der er relevant for dem.".
13)
Overskriften til artikel 133a affattes således:
"Midlertidig national støtte i 2013".
14)
I afsnit V, kapitel 4, indsættes følgende artikel:
"Artikel 133b
Midlertidig national støtte i 2014
1. Nye medlemsstater, der anvender den generelle arealbetalingsordning i overensstemmelse med artikel 122, kan beslutte at yde midlertidig national støtte i 2014.
2. Bulgarien og Rumænien kan kun yde støtte i henhold til denne artikel, såfremt de senest den 1. februar 2014 beslutter ikke at yde supplerende nationale direkte betalinger i henhold til artikel 132 i 2014.
3. Støtten i henhold til nærværende artikel kan ydes til landbrugere i sektorer, til hvilke der i 2013 blev ydet midlertidig national støtte i henhold til artikel 133a eller for Bulgariens og Rumæniens vedkommende supplerende nationale direkte betalinger i henhold til artikel 132.
4. Betingelserne for ydelse af støtten i henhold til nærværende artikel skal være de samme som dem, der knytter sig til tilladelsen til ydelse af betalinger i medfør af artikel 132 eller 133a for 2013, bortset fra nedsættelserne som følge af anvendelsen af artikel 132, stk. 2, sammenholdt med artikel 7 og 10.
5. Det samlede støttebeløb, der kan ydes til landbrugere i de sektorer, der er omhandlet i stk. 3, begrænses til 80 % af de sektorspecifikke finansieringsrammer for 2013, som Kommissionen har godkendt i overensstemmelse med artikel 133a, stk. 5, eller for Bulgariens og Rumæniens vedkommende i overensstemmelse med artikel 132, stk. 7.
De sektorspecifikke finansieringsrammer for Cypern er fastsat i bilag XVIIa.
6. Stk. 3 og 4 finder ikke anvendelse på Cypern.
7. Nye medlemsstater underretter Kommissionen senest den 31. marts 2014 om deres beslutning, jf. stk. 1 og 2. Underretningen, jf. stk. 1, skal omfatte følgende oplysninger:
a)
finansieringsrammen for hver sektor
b)
maksimumssatsen for midlertidig national støtte, hvor det er relevant.
8. De nye medlemsstater kan på grundlag af objektive kriterier og inden for de grænser, som Kommissionen har tilladt i medfør af stk. 5, træffe afgørelse om de beløb, der skal ydes i midlertidig national støtte.".
15)
I afsnit VI tilføjes følgende artikel:
"Artikel 136a
Fleksibilitet mellem søjlerne
1. Medlemsstaterne kan senest den 31. december 2013 beslutte at stille et beløb til rådighed som supplerende støtte til foranstaltninger som led i programmer for udvikling af landdistrikterne, som finansieres af ELFUL som anført i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 (18), på op til 15 % af deres årlige nationale lofter for kalenderåret 2014 som fastsat i bilag VIII til denne forordning og af deres årlige nationale lofter for kalenderårende 2015-2019 som fastsat i bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1307/2013 (19). Som følge heraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til direkte betalinger.
Beslutningen i første afsnit skal anmeldes til Kommissionen senest den 31. december 2013. Denne beslutning skal fastsætte procentsatsen i første afsnit, som kan være forskellig fra kalenderår til kalenderår.
Medlemsstater, som ikke tager den i første afsnit omhandlede beslutning for så vidt angår kalenderåret 2014, kan senest den 1. august 2014 træffe den beslutning for så vidt angår kalenderårene 2015-2019. De underretter Kommissionen om en sådan beslutning senest den dato.
Medlemsstaterne kan beslutte at revidere den i dette stykke omhandlede beslutning med virkning fra kalenderåret 2018. Enhver beslutning på grundlag af en sådan revision må ikke medføre et fald i den procentsats, der er meddelt Kommissionen i overensstemmelse med første, andet og tredje afsnit. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om enhver beslutning på grundlag af en sådan revision senest den 1. august 2017.
2. Senest den 31. december 2013 kan medlemsstater, som ikke træffer den i stk. 1 omhandlede beslutning, beslutte at stille op til 15 % til rådighed for direkte betalinger, eller for Bulgariens, Estlands, Spanien, Letlands, Litauens, Polens, Portugals, Rumæniens, Slovakiets, Finlands, Sveriges og Det Forenede Kongeriges vedkommende op til 25 % af det beløb, der afsættes til støtte til foranstaltninger inden for rammerne af programmer for udvikling af landdistrikterne, der finansieres under ELFUL i perioden 2015-2020 som fastsat i forordning (EU) nr. 1305/2013. Som følge deraf er det tilsvarende beløb ikke længere til rådighed til støtteforanstaltninger inden for rammerne af landdistriktsudviklingsprogrammerne.
Beslutningen i første afsnit skal anmeldes til Kommissionen senest den 31. december 2013. Denne beslutning skal fastsætte procentsatsen i første afsnit, som kan være forskellig fra kalenderår til kalenderår.
Medlemsstater, som ikke træffer den i første afsnit omhandlede beslutning for regnskabsåret 2015, kan senest den 1. august 2014 træffe den beslutning for så vidt angår de finansielle år 2016-2020. De underretter Kommissionen herom senest den 1. august 2014.
Medlemsstaterne kan beslutte at revidere den i dettes stykke omhandlede beslutning med virkning for regnskabsårene 2019 og 2020. En sådan revision må ikke medføre en stigning i den procentsats, der er meddelt Kommissionen i overensstemmelse med første, andet og tredje afsnit. Medlemsstaterne underretter Kommissionen om enhver beslutning på grundlag af en sådan revision senest den 1. august 2017.
3. For at tage hensyn til de beslutninger, som medlemsstaterne har meddelt i overensstemmelse med stk. 1 og 2, tillægges Kommissionen beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 141a med henblik på at gennemgå de lofter, der er fastsat i bilag VIII.
(18) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 487)." 						
(19) Europa-Parlamentets 1307og Rådets forordning (EU) nr. 1307 af 17. december 2013 om bestemmelser for direkte betalinger til landbrugere under støtteordninger inden for rammerne af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets Forordning (EF) nr. 637/2008 og Rådets forordning (EF) nr. 73/2009 (EUT L 347 af 20.12.2013, s. 608)."" 						
16)
I afsnit VI tilføjes følgende artikel:
"Artikel 136b
Overførsel til ELFUL
Medlemsstater, der i overensstemmelse med artikel 136 besluttede at stille et beløb til rådighed fra regnskabsåret 2011 for EU-støtte i henhold til ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktsudviklingen, fortsætter med at stille beløbene i bilag VIIIa til rådighed for ELFUL-programmeringen og -finansieringen af landdistriktsudviklingen for regnskabsåret 2015.".
17)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 140a
Delegation af beføjelser
For at tage hensyn til de beslutninger, som medlemsstaterne har anmeldt i overensstemmelse med artikel 136a, stk. 1 og 2, såvel som til andre ændringer af de nationale lofter i bilag VIII, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 141a om ændring af lofterne i bilag VIIIc.
For at sikre optimal anvendelse af den lineære nedsættelse i artikel 40, stk. 3, i 2014 tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 141a om fastlæggelse af regler for beregning af den nedsættelse, som medlemsstaterne skal anvende over for landbrugerne i henhold til stk. 40, stk. 3.".
18)
Artikel 141a affattes således:
"Artikel 141a
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 11a, artikel 136a, stk. 3, og artikel 140a tillægges Kommissionen indtil den 31. december 2014.
3. Den i artikel 11a, artikel 136a, stk. 3, og artikel 140 a omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 11a, artikel 136a, stk. 3, og artikel 140a træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.".
19)
Bilag I, VIII og XVIIa ændres og nye bilag VIIIa, VIIIb, VIIIc og VIIId tilføjes i overensstemmelse med punkt 1, 4, 5 og 6 i bilag II til nærværende forordning.
20)
Bilag II og III ændres i overensstemmelse med punkt 2 og 3 i bilag II til nærværende forordning.
Artikel 7
Ændringer af forordning (EU) nr. 1307/20131307
I forordning (EU) nr. 1307/2013 1307foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 6, stk. 3, affattes således:
"3. For at tage hensyn til udviklingen i de samlede maksimale beløb af direkte betalinger, som kan ydes, herunder de beløb, der følger af medlemsstaternes beslutninger i henhold til artikel 136a i forordning (EF) nr. 73/2009 og artikel 14 i denne forordning og de beløb, der følger af anvendelsen af artikel 20, stk. 2, i denne forordning, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 70 i denne forordning, der ændrer de nationale lofter, der er fastsat i bilag II til denne forordning.".
2)
I artikel 26, stk. 6, tilføjes følgende afsnit:
"Med henblik på beregningsmetoderne omhandlet i denne artikel og forudsat, at omfordelingsbetalingen i henhold til artikel 41 g ikke anvendes, tager medlemsstaterne fuldt hensyn til støtte ydet for kalenderåret 2014 i henhold til artikel 72a og 125a i forordning (EF) nr. 73/2009.".
3)
I artikel 36, stk. 3, tilføjes følgende afsnit:
"For at differentiere den generelle arealbetalingsordning og forudsat, at omfordelingsbetalingen i henhold til artikel 41 ikke anvendes, tager medlemsstaterne fuldt hensyn til støtte ydet for kalenderåret 2014 i henhold til artikel 125a i forordning (EF) nr. 73/2009.".
4)
I artikel 72, stk. 2, indsættes følgende afsnit efter første afsnit:
"De anvendes dog fortsat på støtteansøgninger, der vedrører ansøgningsår, som startede før den 1. januar 2015.".
Artikel 8
Ændringer af forordning (EU) nr. 1306/20131306
I forordning (EU) nr. 13061306/2013 foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 119, stk. 1, andet afsnit, affattes således:
"Artikel 31 i forordning (EF) nr. 1290/2005 og de relevante gennemførelsesbestemmelser finder dog fortsat anvendelse indtil den 31. december 2014, og artikel 30 og 44a i forordning (EF) nr. 1290/2005 og de relevante gennemførelsesbestemmelser finder fortsat anvendelse på henholdsvis udgifter, der er afholdt, og betalinger, der er foretaget for regnskabsåret for landbruget 2013.".
2)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 119a
Dispensering fra forordning (EF) nr. 966/2012
Uanset artikel 59, stk. 5, i forordning (EU) nr. 966/2012 og artikel 9, stk. 1, i nærværende forordning er det for regnskabsåret for landbruget 2014 ikke nødvendigt med en udtalelse fra certificeringsorganet for at fastslå, hvorvidt de udgifter for hvilke der er søgt om godtgørelse fra Kommissionen, er lovlige og formelt korrekte.".
3)
Artikel 121, stk. 2, affattes således: på dagen for offentliggørelsen i.
"2. Dog finder følgende bestemmelser anvendelse som følger:
a)
artikel 7, 8, 16, 25, 26 og 43 fra den 16. oktober 2013
b)
artikel 52, afsnit III, afsnit V, kapitel II, og afsnit VI fra den 1. januar 2015.
3. Uanset stk. 1 og 2:
a)
finder artikel 9, 18, 40 og 51 anvendelse på udgifter, der er afholdt, fra den 16. oktober 2013
b)
finder afsnit VII, kapitel IV, anvendelse på betalinger foretaget fra og med regnskabsåret for landbruget 2014.".
Artikel 9
Ændringer af forordning (EU) nr. 1308/20131308
I forordning (EU) nr. 13081308/2013 foretages følgende ændringer:
1)
Følgende artikel indsættes:
"Artikel 214a
Nationale betalinger for visse sektorer i Finland
Med forbehold af Kommissionens tilladelse kan Finland for perioden 2014-2020 fortsætte med at yde den nationale støtte til producenter, som det ydede i 2013 på grundlag af artikel 141 i tiltrædelsesakten af 1994, forudsat at:
a)
indkomststøttebeløbet er degressivt over hele perioden og i 2020 ikke overstiger 30 % af det beløb, der blev ydet i 2013, og
b)
der, før denne mulighed anvendes, er gjort fuld brug af den fælles landbrugspolitiks støtteordninger for de pågældende sektorer.
Kommissionen vedtager sin tilladelse uden at anvende proceduren i artikel 29, stk. 2 eller 3, i nærværende forordning.".
2)
I artikel 230, stk. 1, indsættes følgende litraer:
"ba)
artikel 111 indtil den 31. marts 2015"
"ca)
artikel 125a, stk. 1, litra e), og stk. 2, og, for så vidt angår frugt og grøntsagssektoren bilag XVIa, indtil anvendelsesdatoen for de beslægtede regler, der skal fastsættes i henhold til de delegerede retsakter, der er omhandlet i artikel 173, stk. 1, litra b) og i)"
"da)
artikel 136, 138 og 140 samt bilag XVIII med henblik på anvendelsen af disse artikler, indtil anvendelsesdatoen for de regler, der skal fastsættes i henhold til de gennemførelsesretsakter, der er omhandlet i artikel 180 og 183, litra a), eller indtil den 30. juni 2014, afhængig af, hvilken af disse datoer, der er den tidligste.".
Artikel 10
Ændringer af forordning (EU) nr. 1305/2013
I forordning (EU) nr. 1305/2013 foretages følgende ændringer:
1)
I artikel 31 tilføjes følgende stykke:
"6. Kroatien kan under denne foranstaltning yde betalinger til støttemodtagere på områder, der er udpeget i henhold til artikel 32, stk. 3, også selv om den finjustering, der er nævnt i artikel 33, stk. 3, tredje afsnit, ikke er afsluttet. Finjusteringen skal være afsluttet senest den 31. december 2014. Støttemodtagere i områder, som ikke længere er støtteberettiget efter afslutningen af finjusteringen, modtager ikke flere betalinger under denne foranstaltning.".
2)
Artikel 58, stk. 6, affattes således:
"6. De midler, der overføres til ELFUL ved anvendelse af artikel 136a, stk. 1, i forordning (EF) nr. 73/2009 og artikel 7, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1307/2013, 1307såvel som de midler, der overføres til ELFUL ved anvendelse af artikel 10b, 136 og 136b i forordning (EF) nr. 73/2009 for kalenderårene 2013 og 2014, medtages også i den årlige fordeling, der er omhandlet i stk. 4 i nærværende artikel."
3)
Artikel 59, stk. 4, litra f), affattes således:
"f)
100 % for et beløb på 100 mio. EUR i 2011-priser, der er tildelt Irland, for et beløb på 500 mio. EUR i 2011-priser, der er tildelt Portugal, og for et beløb på 7 mio. EUR i 2011-priser, der er tildelt Cypern, på betingelse af, at disse medlemsstater den 1. januar 2014 eller derefter modtager finansiel bistand i henhold til artikel 136 og 143 i TEUF, indtil 2016, hvor anvendelsen af denne bestemmelse tages op til fornyet vurdering.".
KAPITEL III
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 11
Ikrafttræden og anvendelse
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2014.
Dog anvendes:
-
artikel 6, nr. 15), 17) og 18), fra datoen for denne forordnings ikrafttræden
-
artikel 6, nr. 20), fra den 22. december 2013, og
-
artikel 8, nr. 3), fra de deri nævnte anvendelsesdatoer.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, 17. december 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) No 1310/2013,
annettu 17 päivään joulukuuta 2013,
eräistä maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) myönnettävää tukea koskevista siirtymäsäännöksistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 muuttamisesta varojen ja niiden jaon osalta vuonna 2014 sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1306/2013 ja (EU) N:o 1308/2013 muuttamisesta niiden soveltamisen osalta vuonna 2014
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (2), jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014, vahvistetaan säännöt, jotka koskevat unionin tukea maaseudun kehittämiseen, ja kumotaan neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (3), sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisen asetuksen täytäntöönpanoasetusten soveltamista edelleen, kunnes ne kumotaan. Jotta helpotettaisiin siirtymistä asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädetyistä tukijärjestelmistä uuteen oikeudelliseen kehykseen, joka kattaa 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavan ohjelmakauden, jäljempänä 'uusi ohjelmakausi', olisi hyväksyttävä siirtymäsäännöt, joilla vältetään maaseudun kehittämistuen täytäntöönpanon ongelmat tai viivästymiset, jotka voivat johtua uusien maaseudun kehittämisohjelmien hyväksymisajankohdasta. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava jatkaa vuonna 2014 oikeudellisten sitoumusten tekemistä nykyisissä maaseudun kehittämisohjelmissaan eräiden toimenpiteiden osalta ja aiheutuvien menojen olisi oltava tukikelpoisia uudella ohjelmakaudella.
(2)
Ottaen huomioon merkittävä muutos, joka liittyy uudella ohjelmakaudella menetelmään niiden alueiden määrittelemiseksi, joilla on luonnonolosuhteista johtuvia huomattavia rajoitteita, viljelijän velvoitetta jatkaa viljelyä alueella viiden vuoden ajan ei pitäisi soveltaa vuonna 2014 tehtyihin uusiin oikeudellisiin sitoumuksiin.
(3)
Jotta siirtymässä varmistettaisiin oikeusvarmuus, tiettyjen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisten menojen olisi oltava oikeutettuja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) rahoitukseen uudella ohjelmakaudella, jos tukia on vielä maksamatta. Tämän olisi katettava myös tietyt pitkän aikavälin sitoumukset, jotka liittyvät samantapaisiin toimenpiteisiin ja joista on säädetty neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 (4), neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2080/92 (5) ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/99 (6), siltä osin kuin nämä toimenpiteet saivat tukea asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla ja tukia on vielä maksamatta vuonna 2014. Moitteettoman varainhoidon ja ohjelman tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi tällaiset menot olisi erotettava selvästi muista menoista maaseudun kehittämisohjelmissa ja jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä. Jotta maaseudun kehittämisohjelmien varainhoito ei olisi uudella ohjelmakaudella tarpeettoman hankalaa, siirtymäkauden menoihin olisi sovellettava uuden ohjelmakauden yhteisrahoitusosuuksia.
(4)
Eräiden rahoitusvakautensa osalta edelleen vakavissa vaikeuksissa olevien jäsenvaltioiden tilanteen ottamiseksi huomioon siirryttäessä nykyisestä ohjelmakaudesta uuteen ohjelmakauteen ja kyseisistä vaikeuksista aiheutuvien kielteisten vaikutusten rajoittamiseksi on tarpeen jatkaa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 4 c kohdassa säädetyn maaseuturahaston rahoitusosuuden korottamista koskevan poikkeuksen voimassaoloa ohjelmakautta 2007-2013 koskevien menojen viimeiseen tukikelpoisuuspäivään asti, joka on 31 päivä joulukuuta 2013, jotta mahdollistetaan käytettävissä olevan maaseuturahaston rahoituksen mahdollisimman tehokas käyttö.
(5)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1307/2013 (7) säädetään uusista tukijärjestelmistä, ja sitä on määrä soveltaa 1 päivästä tammikuuta 2015. Sen vuoksi myönnettäessä viljelijöille tulotukea kalenterivuonna 2014 perustana pidetään edelleen neuvoston asetusta (EY) N:o 73/2009 (8), mutta neuvoston asetus (EU) N:o 1311/2013 (9) olisi otettava asianmukaisesti huomioon. Jotta varmistettaisiin täydentäviä ehtoja koskevien säännösten täytäntöönpanon ja eräiden toimenpiteiden edellyttämien vaatimusten noudattamisen johdonmukaisuus, olisi säädettävä, että ohjelmakaudella 2007-2013 sovellettavia asiaankuuluvia säännöksiä sovelletaan edelleen kunnes uusia oikeudellisia puitteita aletaan soveltaa. Samasta syystä Kroatiassa vuonna 2013 sovellettavia täydentäviä kansallisia suoria tukia koskevia säännöksiä olisi sovellettava edelleen.
(6)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 (10) annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus maksaa suoriin tukiin liittyviä ennakoita. Asetuksen (EY) N:o 73/2009 mukaan tämän mahdollisuuden käyttämiseen tarvitaan komission lupa. Suorien tukien järjestelmän täytäntöönpanosta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että on asianmukaista sallia, että viljelijät saavat ennakoita. Vuonna 2014 tehtyjen hakemusten osalta kyseiset ennakot olisi rajoitettava asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä I lueteltujen tukijärjestelmien osalta enintään 50 prosenttiin ja naudan- ja vasikanlihapalkkioiden osalta enintään 80 prosenttiin.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä VIII vuodeksi 2014 vahvistettuja kansallisia enimmäismääriä on tarpeen muuttaa asetuksen (EU) No 1311/2013 noudattamiseksi ja erityisesti sen määrän yhdenmukaistamiseksi, joka on käytettävissä suorien tukien myöntämiseksi viljelijöille, sekä ulkoisen lähentymismekanismin soveltamiseksi. Kansallisten enimmäismäärien muuttaminen vaikuttaa vääjäämättä määrään, jonka yksittäinen viljelijä voi saada suorina tukina vuonna 2014. Sen vuoksi olisi säädettävä tavasta, jolla kyseinen muutos vaikuttaa tukioikeuksien arvoon ja muiden suorien tukien tasoon. Jotta otettaisiin huomioon pienviljelijöiden tilanne, erityisesti koska vuonna 2014 ei sovelleta mitään mukauttamismekanismia eikä varsinkaan tällaisen mekanismin soveltamisesta tehtävää enintään 5 000 euron suuruisia suoria tukia koskevaa poikkeusta, jäsenvaltioiden, jotka eivät myönnä uudelleenjakotukea ja jotka päättävät olla siirtämättä varoja maaseudun kehittämistukeen joustomekanismin avulla, olisi sallittava olla vähentämättä kaikkien tukioikeuksien arvoa.
(8)
Eräitä asetuksen (EY) N:o 73/2009 säännöksiä, erityisesti kyseisen asetuksen liitteessä VIII vahvistettujen lukujen kattamien seikkojen osalta ja sen yhteyden osalta, joka liittyy jäsenvaltioille annettuun mahdollisuuteen käyttää tilatukijärjestelmässä käyttämättä jääneet varat erityistuen rahoittamiseen, olisi selkeytettävä kyseisen asetuksen rahoituksen toteutumisesta saatujen kokemusten pohjalta.
(9)
Jäsenvaltioilla oli asetuksen (EY) N:o 73/2009 nojalla mahdollisuus päättää, että ne käyttävät tietyn prosentin kansallisista enimmäismääristään viljelijöilleen myönnettävään erityistukeen ja tarkistavat aiempaa päätöstä tekemällä päätöksen tällaisen tuen muuttamisesta tai lopettamisesta. On aiheellista säätää, että näitä päätöksiä tarkistetaan uudelleen kalenterivuodesta 2014 alkaen. Samalla asetuksen (EY) N:o 73/2009 69 artiklan 5 kohdassa säädettyjen erityisedellytysten, joiden mukaisesti eräissä jäsenvaltioissa maksetaan erityistukea ja joiden voimassaolon oli tarkoitus päättyä vuonna 2013, soveltamista on tarpeen jatkaa yhdellä vuodella, jotta tukitaso säilyisi ennallaan. Ottaen huomioon vapaaehtoisen tuotantosidonnaisen tuen käyttöönotto 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen tietyillä aloilla tai alueilla tarkoin määritellyissä tapauksissa, on aiheellista sallia jäsenvaltioiden nostaa tietyntyyppisten asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artiklan mukaisten erityistukien tasoa 6,5 prosenttiin vuonna 2014.
(10)
Pienempien tilojen viljelijöiden yksikkötuen olisi oltava riittävä tosiasiallisen tulotukitavoitteen saavuttamiseksi. Koska vuonna 2014 ei sovelleta mitään mukauttamismekanismia eikä varsinkaan tällaisen mekanismin soveltamisesta tehtävää enintään 5 000 euron suuruisia suoria tukia koskevaa poikkeusta, jäsenvaltioilla olisi jo vuonna 2014 oltava lupa suoran tuen uudelleenjakoon viljelijöiden kesken siten, että viljelijöille myönnetään ylimääräistä tukea ensimmäisistä hehtaareista.
(11)
Asetuksessa (EY) N:o 73/2009 säädetty yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä on siirtymävaiheen järjestelmä, jonka voimassaolon oli tarkoitus päättyä 31 päivänä joulukuuta 2013. Yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä 'YMP', uudistuksen yhteydessä päätettiin, että tätä järjestelmää soveltavien jäsenvaltioiden olisi sallittava soveltaa sitä perustuen myöntämiseen ylimääräisen siirtymäkauden ajan viimeistään vuoden 2020 loppuun saakka. Sen vuoksi asetuksessa (EY) N:o 73/2009 säädettyä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamisaikaa olisi jatkettava yhdellä vuodella. Käynnissä olevien viljelymaiden uudelleenjärjestelyjen huomioon ottamiseksi ja yksinkertaisuuden vuoksi kyseisten jäsenvaltioiden tukikelpoiseen maatalousmaahan olisi kuuluttava myös ne tukikelpoiset alat, jotka eivät olleet 30 päivänä kesäkuuta 2003 hyvässä maatalouskunnossa, kuten asian laita on 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen asetuksen (EU) N:o 1307/2013 mukaisesti.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 133 a artiklan mukaisesti yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltavat uudet jäsenvaltiot, Bulgariaa ja Romaniaa lukuun ottamatta, voivat myöntää siirtymäkauden kansallista tukea viljelijöille vuonna 2013. Koska yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän voimassaoloa jatketaan vuodeksi 2014, näiden jäsenvaltioiden olisi säilytettävä tämä mahdollisuus vuonna 2014. Ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklan mukaisten täydentävien kansallisten suorien tukien taso Bulgariassa ja Romaniassa vuonna 2014, näiden jäsenvaltioiden olisi voitava valita vuonna 2014 siirtymäkauden kansallinen tuki täydentävien kansallisten suorien tukien asemasta.
(13)
Siirtymäkauden kansallinen tuki on myönnettävä samoilla ehdoilla, joita tähän tukeen sovelletaan vuonna 2013, tai Bulgarian ja Romanian tapauksessa samoilla ehdoilla, joita sovelletaan täydentäviin kansallisiin suoriin tukiin vuonna 2013. Siirtymäkauden kansallisen tuen hallinnoinnin yksinkertaistamiseksi vuonna 2014 asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vähennystä yhdessä 7 ja 10 artiklan kanssa tarkoitettujen vähennysten kanssa ei kuitenkaan tulisi soveltaa. Jotta varmistetaan siirtymäkauden kansallisen tuen yhteensopivuus lähentymismekanismin kanssa, alakohtaisen tuen enimmäistasoa olisi rajoitettava tiettyyn prosenttiosuuteen. Kyproksen vaikea taloudellinen tilanne huomioon ottaen kyseisen jäsenvaltion osalta olisi säädettävä eräitä mukautuksia.
(14)
Jotta jäsenvaltiot voisivat joustavammin tyydyttää maatalousalojensa tarpeet tai vahvistaa maaseudun kehittämispolitiikkaansa, niille olisi annettava mahdollisuus siirtää varoja suorien tukien enimmäismääristään maaseudun kehittämistukeen ja toisin päin. Jäsenvaltioissa, joissa suorien tukien taso on alle 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi myös oltava mahdollisuus siirtää enemmän varoja maaseudun kehittämistuesta suorien tukien enimmäismääriin. Tällaiset päätökset olisi tehtävä tietyissä rajoissa koko varainhoitovuosien 2015-2020 ajanjaksolle siten, että asiaa olisi voitava tarkistaa vuonna 2017, edellyttäen, että tällaiseen tarkistukseen perustuva päätös ei merkitse maaseudun kehittämiseen osoitettujen määrien vähentämistä.
(15)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (11) säädettiin neuvoston direktiivin 80/68/ETY (12) kumoamisesta 22 päivästä joulukuuta 2013. Samojen pohjaveden suojelemiseen liittyviä täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen säilyttämiseksi, joista säädetään direktiivissä 80/68/ETY, sen viimeisenä voimassaolopäivänä, on aiheellista mukauttaa täydentävien ehtojen soveltamisalaa ja määritellä hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskeva toimenpidevaatimus, joka kattaa kyseisen direktiivin 4 ja 5 artiklan vaatimukset.
(16)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (13) 83 artiklassa säädetään, että asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä II olevaa viittausta neuvoston direktiivin 91/414/ETY (14) 3 artiklaan on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 1107/2009 55 artiklaan. Asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 tämä viittaus on kuitenkin rajoitettu siten, että sillä viitataan ainoastaan asetuksen (EY) N:o 73/2009 55 artiklan ensimmäiseen ja toiseen virkkeeseen. Jotta varmistetaan kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevien vaatimusten johdonmukaisuus vuonna 2014 ja sen jälkeen, asetuksen (EY) 73/2009 liitettä II olisi muutettava vastaavasti.
(17)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 (15) säädetään silkkiäistoukkien kasvatukseen tarkoitetun tuen sisällyttämisestä suorien tukien järjestelmään ja näin ollen sen poistamisesta asetuksesta (EU) N:o 1308/2013. Koska suorien tukien uuden järjestelmän käyttöönotto viivästyy, silkkiäistoukka-alan tukia olisi jatkettava vielä yhdellä vuodella.
(18)
Suomi on saanut luvan maksaa kansallista tukea tietyille maatalouden aloille Etelä-Suomessa vuoden 1994 liittymissopimuksen 141 artiklan mukaisesti. Kun otetaan huomioon yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen ajoitus ja maatalouden vaikea taloudellinen tilanne Etelä-Suomessa ja se, että tuottajat tarvitsevat edelleen erityistä tukea, on aiheellista säätää integrointitoimista, joilla Suomi voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 42 artiklan mukaisesti saada komissiolta luvan myöntää kansallista tukea Etelä-Suomessa tietyin edellytyksin. Tulotukea olisi vähennettävä asteittain koko kaudella, ja sen olisi oltava vuoteen 2020 mennessä enintään 30 prosenttia vuonna 2013 myönnetyistä määristä.
(19)
Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 III osastossa säädettyä maatilojen neuvontajärjestelmää, V osaston II luvussa säädettyä yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää ja VI osastossa säädettyjä täydentäviä ehtoja koskevia säännöksiä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015.
(20)
Asetuksessa (EU) N:o 1307/2013 olevia viittauksia asetuksen (EU) N:o 1305/2013 14 artiklaan olisi muutettava, koska asetukseen (EY) N:o 73/2009 lisätään 136 a artikla.
(21)
Sen vuoksi asetuksia (EY) N:o 73/2009, (EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1306/2013, (EU) N:o 1308/2013 ja (EU) N:o 1305/2013 olisi muutettava.
(22)
Tässä asetuksessa säädettyjen siirtymäkauden toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan, ja sitä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014. Jotta vältettäisiin mahdolliset päällekkäisyydet niiden pilarien välistä joustavuutta koskevien sääntöjen välillä, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 73/2009 ja asetuksessa (EU) N:o 1307/2013, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, kyseistä asetuksen (EY) N:o 73/2009 muutosta olisi sovellettava 31 päivästä joulukuuta 2013 ja asetuksen (EU) N:o 1307/2013 muutoksia olisi sovellettava kyseisen asetuksen voimaantulopäivästä. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteiden II ja III muutoksia, joiden tavoitteena on varmistaa nykyisten täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen jatkuminen, olisi sovellettava neuvoston direktiivin 80/68/ETY kumoamispäivästä eli 22 päivästä joulukuuta 2013.
(23)
Kun otetaan huomioon, että vuosi 2014 on siirtymävuosi, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on valmisteltava YMP:n uudistuksen täysimääräistä täytäntöönpanoa, on tärkeää varmistaa, että tässä asetuksessa säädetyistä siirtymäkauden järjestelyistä aiheutuva hallinnollinen rasitus pidetään mahdollisimman pienenä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
MAASEUDUN KEHITTÄMISTUKEA KOSKEVAT SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaiset oikeudelliset sitoumukset vuonna 2014
1. Jäsenvaltiot voivat antaa tuensaajien osalta vuonna 2014 edelleen uusia oikeudellisia sitoumuksia asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklassa, lukuun ottamatta a alakohdan iii alakohtaa, c alakohdan i alakohtaa ja d alakohtaa, sekä 36 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta mainitun asetuksen nojalla hyväksyttyjen maaseudun kehittämisohjelmien mukaisesti senkin jälkeen, kun ohjelmakauden 2007-2013 määrärahat on käytetty loppuun, jos tukihakemus on toimitettu ennen kuin vastaava, ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelma hyväksytään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 88 artiklan soveltamista.
Kroatia voi antaa tuensaajille vuonna 2014 edelleen uusia oikeudellisia sitoumuksia komission asetuksen (EY) N:o 718/2007 (16) 171 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta mainitun asetuksen nojalla hyväksytyn liittymistä valmistelevan tukivälineen maaseudun kehittämistä koskevan osa-alueen (IPARD) ohjelman mukaisesti senkin jälkeen, kun kyseisen ohjelman määrärahat on käytetty loppuun, jos tukihakemus on toimitettu ennen kuin sitä koskeva ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelma hyväksytään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta vuoden 2012 liittymisasiakirjan liitteessä VI olevan E kohdan ja sen perusteella hyväksyttyjen säännösten soveltamista.
Näiden sitoumusten perusteella aiheutuneet menot ovat tukikelpoisia tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti.
2. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 14 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä edellytystä ei sovelleta uusiin oikeudellisiin sitoumuksiin, jotka jäsenvaltiot tekevät vuonna 2014 asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 a ja 51 artiklan soveltamisen jatkaminen
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 a ja 51 artiklaa sovelletaan edelleen 31 päivään joulukuuta 2014 asti sellaisiin toimiin, jotka on valittu ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelmissa vuosipalkkion osalta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 21 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti sekä mainitun asetuksen 28-31, 33 ja 34 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 88 artiklan soveltamista.
3 artikla
Eräiden menolajien tukikelpoisuus
1. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklan 1 kohdan ja 88 artiklan soveltamista, menot, jotka liittyvät oikeudellisiin sitoumuksiin, jotka on annettu tuensaajille asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 ja 36 artiklassa ja - rajoittamatta vuoden 2012 liittymisasiakirjan liitteessä VI olevan E kohdan ja sen perusteella hyväksyttyjen säännösten soveltamista Kroatian tapauksessa - asetuksen (EY) N:o 718/2007 171 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden yhteydessä, voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 seuraavissa tapauksissa:
a)
1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisenä aikana - Kroatian osalta 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2016 välisenä aikana - suoritettavien maksujen osalta, jos asianomaiselle asetuksen (EY) N:o 1698/2005 tai asetuksen (EY) N:o 718/2007 mukaisesti hyväksytyn ohjelman toimenpiteelle tarkoitetut määrärahat on käytetty loppuun; ja
b)
31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen - Kroatian tapauksessa 31 päivän joulukuuta 2016 jälkeen - suoritettavien maksujen osalta.
Tätä kohtaa sovelletaan myös oikeudellisiin sitoumuksiin, jotka on annettu tuensaajille asetuksissa (EY) N:o 1257/1999 tai (ETY) N:o 2078/92 ja (ETY) 2080/92 säädettyjen vastaavien toimenpiteiden yhteydessä ja jotka saavat tukea asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menot voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 seuraavin edellytyksin:
a)
kyseiset menot on sisällytetty vastaavaan ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelmaan;
b)
sovelletaan tämän asetuksen liitteessä I esitettyä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisen vastaavan toimenpiteen maaseuturahaston rahoitusosuutta; ja
c)
jäsenvaltiot varmistavat, että asiaankuuluvat siirtymätoimet on selvästi yksilöity niiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä.
4 artikla
Eräiden asetuksen (EY) N:o 73/2009 säännösten soveltaminen vuonna 2014
Poiketen siitä, mitä asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 säädetään, vuoden 2014 osalta:
a)
asetuksen (EU) N:o 1306/2013 28, 29, 30 ja 33 artiklassa olevaa viittausta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 VI osaston I lukuun pidetään viittauksena asetuksen (EY) N:o 73/2009 5 ja 6 artiklaan sekä sen liitteisiin II ja III.
b)
asetuksen (EU) N:o 1305/2013 40 artiklan 1 kohdassa olevaa viittausta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 19 artiklaan pidetään viittauksena asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklaan;
c)
asetuksen (EU) N:o 1305/2013 40 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevaa viittausta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 17 artiklaan pidetään viittauksena asetuksen (EY) N:o 73/2009 121 artiklaan.
II LUKU
MUUTOKSET
5 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttaminen
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 4 c kohta seuraavasti:
a)
korvataan ensimmäisen alakohdan johdantokappale seuraavasti:
"4 c. Maaseuturahaston osuutta voidaan 3, 4 ja 5 kohdassa vahvistetuista enimmäismääristä poiketen nostaa enintään 95 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista lähentymistavoitealueilla, syrjäisimmillä alueilla ja pienillä Egeanmeren saarilla sekä 85 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista muilla alueilla. Näitä osuuksia sovelletaan kussakin todennetussa menoilmoituksessa hiljattain ilmoitettuihin tukikelpoisiin menoihin ohjelmakautta 2007-2013 koskevien menojen viimeiseen tukikelpoisuuspäivään eli 31 päivään joulukuuta 2015 asti, kun jäsenvaltio täyttää 20 päivään joulukuuta 2013 tai sen jälkeen jonkin seuraavista edellytyksistä:";
b)
korvataan toinen alakohta seuraavasti:
"Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää hyväkseen ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta, on esitettävä komissiolle pyyntö vastaavan muutoksen tekemisestä sen maaseudun kehittämisohjelmaan. Poikkeusta sovelletaan siitä alkaen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman muutoksen."
6 artikla
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 73/2009 seuraavasti:
1)
Lisätään 29 artiklaan kohta seuraavasti:
"5. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat 16 päivästä lokakuuta 2014 maksaa vuonna 2014 tehtyjen hakemusten osalta viljelijöille ennakoita, jotka ovat enintään 50 prosenttia liitteessä I luetelluissa tukijärjestelmissä myönnettävistä suorista tuista. Kun kyseessä ovat IV osaston 1 luvun 11 jaksossa säädetyt naudan- ja vasikanlihapalkkiot, jäsenvaltiot voivat korottaa mainittua prosenttimäärää enintään 80 prosenttiin."
2)
Korvataan 40 artikla seuraavasti:
"40 artikla
Kansalliset enimmäismäärät
1. Kaikkien myönnettyjen tukioikeuksien, 41 artiklassa tarkoitetun kansallisen varannon sekä 51 artiklan 2 kohdan, 69 artiklan 3 kohdan ja 72 b artiklan mukaisesti vahvistettujen enimmäismäärien kokonaisarvon on kunkin jäsenvaltion ja kunkin vuoden osalta oltava yhtä suuri kuin kyseisen jäsenvaltion liitteessä VIII vahvistettu vastaava kansallinen enimmäismäärä.
2. Jäsenvaltion on liitteessä VIII määritetyn asianomaisen kansallisen enimmäismäärän noudattamisen varmistamiseksi tarvittaessa alennettava tai korotettava lineaarisesti kaikkien tukioikeuksien arvoa tai 41 artiklassa tarkoitetun kansallisen varannon määrää tai molempia.
Jäsenvaltiot, jotka päättävät olla panematta täytäntöön tämän asetuksen III osaston 5 a lukua ja käyttämättä 136 a artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, voivat ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tukioikeuksien arvon tarvittavan alentamisen saavuttamiseksi päättää olla vähentämättä tukioikeuksia, joita aktivoivat vuonna 2013 viljelijät, jotka hakivat vuonna 2013 suoria tukia alle asianomaisen jäsenvaltion määrittämän määrän; tämä määrä saa olla enintään 5 000 euroa.
3. Suorien tukien määrät, jotka voidaan myöntää jäsenvaltiossa kalenterivuoden 2014 osalta tämän asetuksen 34, 52, 53, 68 ja 72 a artiklan mukaisesti ja tukena silkkiäistoukkien kasvattajille asetuksen (EY) N:o 1234/2007 111 artiklan mukaisesti, eivät saa olla suurempia kuin tämän asetuksen liitteessä VIII kyseiselle vuodelle vahvistetut enimmäismäärät, joista vähennetään tämän asetuksen liitteen VIII a mukaisesti määrät, jotka perustuvat tämän asetuksen 136 b artiklan soveltamiseen kalenterivuoden 2014 osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (17) 26 artiklan soveltamista.
Jäsenvaltion on tarvittaessa ja tämän asetuksen liitteessä VIII määritettyjen enimmäismäärien, joista vähennetään tämän asetuksen liitteen VIII a mukaisesti määrät, jotka perustuvat tämän asetuksen 136 b artiklan soveltamiseen kalenterivuoden 2014 osalta, noudattamisen varmistamiseksi vähennettävä lineaarisesti suorien tukien määrää kalenterivuoden 2014 osalta.
(17) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivään joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 549)."" 						
3)
Korvataan 41 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:
"b)
kaikkien myönnettyjen tukioikeuksien ja tämän asetuksen 51 artiklan 2 kohdan, 69 artiklan 3 kohdan ja 72 b artiklan mukaisesti vahvistettujen enimmäismäärien kokonaisarvo."
4)
Lisätään 51 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Vuoden 2014 osalta 52 ja 53 artiklassa tarkoitettujen suorien tukien enimmäismäärien on oltava yhtä suuret kuin vuodelle 2013 määritetyt enimmäismäärät kerrottuina kertoimella, joka lasketaan kullekin asianomaiselle jäsenvaltiolle jakamalla liitteessä VIII vuodelle 2014 vahvistettu kansallinen enimmäismäärä vuoden 2013 kansallisella enimmäismäärällä. Kertomista sovelletaan vain niihin jäsenvaltioihin, joissa liitteessä VIII vuodelle 2014 vahvistettu kansallinen enimmäismäärä on pienempi kuin vuoden 2013 kansallinen enimmäismäärä."
5)
Korvataan 68 artiklan 8 kohdan johdantolause seuraavasti:
"8. Jäsenvaltiot, jotka ovat tehneet 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen, voivat viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014 tarkastella kyseistä päätöstä uudelleen ja päättää, että vuodesta 2014"
6)
Muutetaan 69 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohta seuraavasti:
"1. Jäsenvaltiot voivat viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, 1 päivänä elokuuta 2010, 1 päivänä elokuuta 2011, 1 päivänä syyskuuta 2012, Kroatian tapauksessa sen liittymispäivänä tai 1 päivänä helmikuuta 2014 päättää käyttävänsä 68 artiklan 1 kohdassa säädettyyn erityistukeen kyseistä päätöstä seuraavasta vuodesta alkaen, Kroatian tapauksessa tilatukijärjestelmän ensimmäisestä täytäntöönpanovuodesta alkaen tai, kun kyseessä on viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014 tehty päätös, vuodesta 2014 alkaen, enintään 10 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetuista kansallisista enimmäismääristään, tai Maltan tapauksessa enintään 2 miljoonan euron suuruisen määrän.";
b)
korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
"Yksinomaan 40 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kansallisten enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten 68 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun erityistuen myöntämiseen käytetyt määrät on vähennettävä 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästä. Ne on luettava myönnetyiksi tukioikeuksiksi.";
c)
korvataan 4 kohdassa prosenttimäärä "3,5" prosenttimäärällä "6,5";
d)
korvataan 5 kohdan ensimmäisessä virkkeessä vuosi "2013" vuodella "2014";
e)
korvataan 6 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
"Yksinomaan 40 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kansallisten enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten silloin, kun jäsenvaltio käyttää tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädettyä vaihtoehtoa, kyseistä määrää ei lueta osaksi tämän artiklan 3 kohdan nojalla vahvistettuja enimmäismääriä."
7)
Lisätään III osastoon luku seuraavasti:
"5 a luku
UUDELLEENJAKOTUKI VUONNA 2014
72 a artikla
Yleiset säännöt
1. Jäsenvaltiot voivat viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 päättää myöntää vuoden 2014 osalta tukea viljelijälle, jolla on oikeus tukeen 1-3 luvussa tarkoitetun tilatukijärjestelmän mukaisesti, jäljempänä 'uudelleenjakotuki'.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksestään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun päivämäärään mennessä.
2. Jäsenvaltiot, jotka ovat päättäneet soveltaa tilatukijärjestelmää alueellisella tasolla 46 artiklan mukaisesti, voivat soveltaa uudelleenjakotukea alueellisella tasolla.
3. Uudelleenjakotuki myönnetään sen jälkeen, kun viljelijä on aktivoinut tukioikeudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rahoituskurin soveltamista, 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja lineaarisia vähennyksiä ja 21 ja 23 artiklan soveltamista.
4. Jäsenvaltioiden on laskettava uudelleenjakotuki kertomalla jäsenvaltion vahvistama luku, joka voi olla enintään 65 prosenttia hehtaarikohtaisen tuen kansallisesta tai alueellisesta keskiarvosta, viljelijän 34 artiklan mukaisesti aktivoimien tukioikeuksien lukumäärällä. Tukioikeuksien lukumäärä ei saa ylittää jäsenvaltioiden vahvistamaa enimmäismäärää, joka saa olla enintään 30 hehtaaria tai, jos keskimääräinen koko on suurempi kuin 30 hehtaaria kyseisessä jäsenvaltiossa, liitteessä VIII b esitetty maatilojen keskimääräinen koko.
5. Edellyttäen, että 4 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä noudatetaan, jäsenvaltiot voivat ottaa kansallisella tasolla käyttöön kyseisen kohdan mukaisesti vahvistetun hehtaarimäärän puitteissa asteittaisen järjestelmän, jota sovelletaan samalla tavalla kaikkiin viljelijöihin.
6. Jäsenvaltioiden on vahvistettava 4 kohdassa tarkoitettu hehtaarikohtaisen tuen kansallinen keskiarvo liitteessä VIII c vahvistetun kansallisen enimmäismäärän ja 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitettujen vuoden 2014 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärän perusteella.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava 4 kohdassa tarkoitettu hehtaarikohtaisen tuen alueellinen keskiarvo käyttäen liitteessä VIII c vahvistetun kansallisen enimmäismäärän osuutta ja 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseessä olevalla alueella ilmoitettujen vuoden 2014 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärää. Kunkin alueen osalta tämä osuus lasketaan jakamalla 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettu alueellinen enimmäismäärä 40 artiklan mukaisesti vahvistetulla kansallisella enimmäismäärällä vuoden 2014 osalta.
7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mitään tässä luvussa säädettyä etua ei myönnetä viljelijälle, jonka todetaan 18 päivän lokakuuta 2011 jälkeen jakaneen tilansa yksinomaan hyötyäkseen uudelleenjakotuesta. Tätä sovelletaan myös viljelijöihin, joiden tila on peräisin mainitusta jaosta.
72 b artikla
Rahoitussäännökset
1. Jäsenvaltiot voivat päättää viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 käyttää uudelleenjakotuen rahoittamiseen maksatusvuonna 2014 enintään 30 prosenttia 40 artiklan mukaisesti vahvistetusta vuotuisesta kansallisesta enimmäismäärästä. Jäsenvaltion on ilmoitettava tällaisista päätöksistään komissiolle mainittuun päivämäärään mennessä.
2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä uudelleenjakotukea vastaavan enimmäismäärän sen prosenttiosuuden perusteella, jonka jäsenvaltiot aikovat käyttää kansallisesta enimmäismäärästä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen."
8)
Korvataan 90 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Tuen määrä tukikelpoista hehtaaria kohden vahvistetaan kertomalla 2 kohdassa vahvistetut satotasot seuraavilla viitemäärillä:
Bulgariassa
:
520,20 euroa
Kreikassa
:
234,18 euroa
Espanjassa
:
362,15 euroa
Portugalissa
:
228,00 euroa."
9)
Korvataan 122 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä on käytettävissä 31 päivään joulukuuta 2014."
10)
Korvataan 124 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:
"1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä uuden jäsenvaltion maatalouteen käytettävä maa-ala on se osa sen käytössä olevasta maatalousmaasta, jota pidetään hyvässä viljelykunnossa riippumatta siitä, onko se tuotannossa kyseisenä ajankohtana, tarvittaessa mukautettuna puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jotka uusi jäsenvaltio vahvistaa komission hyväksynnän saatuaan.
Tätä osastoa sovellettaessa "käytössä olevalla maatalousmaalla" tarkoitetaan komission tilastokäyttöönsä vahvistamaa pellon, pysyvien nurmien ja niittyjen, pysyvien viljelmien ja puutarhaviljelmien kokonaispinta-alaa.
2. Myönnettäessä tukea yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä tukikelpoisia ovat kaikki viljelylohkot, jotka ovat 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisia, kuten myös viljelylohkot, joille on istutettu lyhytkiertoista energiapuuta (CN-koodi ex 0602 90 41).
Jollei kyseessä ole ylivoimainen este tai poikkeukselliset olosuhteet, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen lohkojen on oltava viljelijän käytössä jäsenvaltion vahvistamana päivänä, joka ei saa olla myöhempi kuin kyseisessä jäsenvaltiossa vahvistettu määräpäivä tukihakemuksen muuttamiselle.
Tilakohtainen vähimmäisala, jolle tukea voi hakea, on 0,3 hehtaaria. Kukin uusi jäsenvaltio voi kuitenkin päättää, puolueettomin perustein ja komission hyväksynnän saatuaan, vähimmäisalan vahvistamisesta suuremmaksi, kunhan vähimmäisala ei ole suurempi kuin 1 hehtaaria."
11)
Lisätään V osastoon luku seuraavasti:
"2 a LUKU
UUDELLEENJAKOTUKI VUONNA 2014
125 a artikla
Yleiset säännöt
1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltava uusi jäsenvaltio voi viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 päättää myöntää vuoden 2014 osalta tukea viljelijälle, jolla on oikeus tukeen 2 luvussa tarkoitetun yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti, jäljempänä 'uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuki'.
Kyseisten uusien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksestään viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014.
2. Uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuki on myönnettävä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti myönnettyjen hehtaarikohtaisten määrien korotuksena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rahoituskurin ja 21 ja 23 artiklan soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on laskettava uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuki kertomalla jäsenvaltion vahvistama luku, joka voi olla enintään 65 prosenttia hehtaarikohtaisen tuen kansallisesta keskiarvosta, viljelijän yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti tukikelpoisten hehtaarien, joista tälle myönnetään tukea, lukumäärällä. Hehtaarien lukumäärä ei saa ylittää jäsenvaltioiden vahvistamaa enimmäismäärää, joka voi olla enintään 30 tai, jos keskimääräinen koko kyseisessä uudessa jäsenvaltiossa on suurempi kuin 30 hehtaaria, liitteessä VIII b esitetty maatilojen keskimääräinen koko.
4. Edellyttäen, että 3 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä noudatetaan, jäsenvaltiot voivat ottaa kansallisella tasolla käyttöön kyseisen kohdan mukaisesti vahvistetun hehtaarimäärän puitteissa asteittaisen järjestelmän, jota sovelletaan samalla tavalla kaikkiin viljelijöihin.
5. Jäsenvaltioiden on vahvistettava 3 kohdassa tarkoitettu hehtaarikohtaisen tuen kansallinen keskiarvo liitteessä VIII c vahvistetun kansallisen enimmäismäärän ja yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti ilmoitettujen vuoden 2014 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärän perusteella.
6. Uusien jäsenvaltioiden on varmistettava, että mitään tässä luvussa säädettyä etua ei myönnetä viljelijälle, jonka osalta todetaan, että hän on 18 päivän lokakuuta 2011 jälkeen jakanut tilansa yksinomaan hyötyäkseen uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuesta. Tätä sovelletaan myös viljelijöihin, joiden tila on peräisin mainitusta jaosta.
125 b artikla
Rahoitussäännökset
1. Uudet jäsenvaltiot voivat päättää viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 käyttää uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuen rahoittamiseen maksatusvuonna 2014 enintään 30 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetusta vuotuisesta kansallisesta enimmäismäärästä tai Bulgarian ja Romanian osalta liitteessä VIII d esitetyistä määristä. Jäsenvaltion on ilmoitettava tällaisista päätöksistään komissiolle mainittuun päivämäärään mennessä.
Edellä 123 artiklassa tarkoitettua vuotuista kokonaismäärärahaa pienennetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla määrällä.
2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotukea vastaavat enimmäismäärät ja laskee 123 artiklassa tarkoitetun vuotuisen kokonaismäärärahan vähennyksen sen prosenttiosuuden perusteella, jonka uudet jäsenvaltiot aikovat käyttää kansallisesta enimmäismäärästä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen."
12)
Korvataan 131 artiklan 1 kohta seuraavasti:
"1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltava uusi jäsenvaltio voi viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, 1 päivänä elokuuta 2010, 1 päivänä elokuuta 2011, 1 päivänä syyskuuta 2012 tai 1 päivänä helmikuuta 2014 päättää käyttävänsä kyseistä päätöstä seuraavasta vuodesta alkaen tai, kun kyseessä on viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014 tehty päätös, vuodesta 2014 alkaen, enintään 10 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen viljelijöille 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea III osaston 5 luvun mukaisesti, siten kuin säännöksiä asianomaiseen valtioon sovelletaan."
13)
Korvataan 133 a artiklan otsikko seuraavasti:
"Siirtymäkauden kansallinen tuki vuonna 2013".
14)
Lisätään V osaston 4 lukuun artikla seuraavasti:
"133 b artikla
Siirtymäkauden kansallinen tuki vuonna 2014
1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää 122 artiklan mukaisesti soveltavat uudet jäsenvaltiot voivat päättää myöntää siirtymäkauden kansallista tukea vuonna 2014.
2. Bulgaria ja Romania voivat myöntää tukea tämän artiklan mukaisesti ainoastaan, jos ne päättävät 1 päivään helmikuuta 2014 mennessä olla myöntämättä vuonna 2014 mitään täydentäviä kansallisia suoria tukia 132 artiklan mukaisesti.
3. Tämän artiklan mukaista tukea voidaan myöntää viljelijöille aloilla, joilla 133 a artiklan mukaista siirtymäkauden kansallista tukea tai Bulgarian ja Romanian tapauksessa 132 artiklan mukaista täydentävää kansallista suoraa tukea myönnettiin vuonna 2013.
4. Tämän artiklan mukaisen tuen myöntämisen ehtojen on oltava samat, joilla sallitaan tukien myöntäminen 132 ja 133 a artiklan nojalla vuoden 2013 osalta lukuun ottamatta vähennyksiä, jotka johtuvat 132 artiklan 2 kohdan soveltamisesta yhdessä 7 ja 10 artiklan kanssa.
5. Sellaisen tuen kokonaismäärä, jota viljelijöille voidaan myöntää millä tahansa 3 kohdassa tarkoitetulla alalla, on enintään 80 prosenttia vuoden 2013 alakohtaisista kokonaismäärärahoista, jotka komissio on hyväksynyt 133 a artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jotka Bulgarian ja Romanian tapauksessa on hyväksytty 132 artiklan 7 kohdan mukaisesti.
Kyproksen osalta alakohtaiset kokonaismäärärahat vahvistetaan liitteessä XVII a.
6. Tämän artiklan 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta Kyprokseen.
7. Uusien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista päätöksistä viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2014. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä koskevaan ilmoitukseen on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a)
kokonaismäärärahat kutakin alaa kohden;
b)
tarvittaessa siirtymäkauden kansallisen tuen enimmäismäärä.
8. Uusi jäsenvaltio voi objektiivisin perustein ja komission 5 kohdan nojalla sallimissa rajoissa päättää myönnettävistä siirtymäkauden kansallisen tuen määristä."
15)
Lisätään VI osastoon artikla seuraavasti:
"136 a artikla
Pilareiden välinen joustavuus
1. Jäsenvaltio voi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 päättää asettaa saataville vuodeksi 2014 enintään 15 prosenttia kalenterivuosien 2014-2019 vuotuisista kansallisista enimmäismääristään, jotka vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VIII, ja vuosiksi 2015-2019 enintään 15 prosenttia kalenterivuosien 2014-2019 vuotuisista kansallisista enimmäismääristään, jotka vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (18) liitteessä II, käytettäväksi lisätukena asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (19) mukaisesti maaseuturahastosta rahoitettavien maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteisiin. Vastaava määrä ei ole tämän jälkeen enää käytettävissä suoriin tukiin.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta päätöksestä on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. Tuossa päätöksessä on vahvistettava kyseisessä alakohdassa tarkoitettu prosenttiosuus, joka voi vaihdella kalenterivuosittain.
Jäsenvaltio, joka ei tee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöstä kalenterivuoden 2014 osalta, voi tehdä tämän päätöksen kalenterivuosien 2015-2019 osalta viimeistään 1 päivänä elokuuta 2014. Sen on ilmoitettava komissiolle tällaisesta päätöksestä viimeistään mainittuna päivänä.
Jäsenvaltio voi päättää tarkistaa tässä kohdassa tarkoitettua päätöstä, jolloin tarkistettu päätös tulee voimaan kalenterivuonna 2018. Tällaiseen tarkistukseen perustuvassa päätöksessä ei saa pienentää komissiolle ensimmäisen, toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti ilmoitettua prosenttiosuutta. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tällaiseen tarkistukseen perustuvasta päätöksestä 1 päivään elokuuta 2017 mennessä.
2. Jäsenvaltiot, jotka eivät tee 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä, voivat päättää ennen 31 päivää joulukuuta 2013 asettaa saataville suorina tukina enintään 15 prosenttia tai Bulgarian, Viron, Espanjan, Latvian, Liettuan, Puolan, Portugalin, Romanian, Slovakian, Suomen, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta enintään 25 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisesti maaseuturahastosta vuosina 2015-2020 rahoitettavien maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteisiin tarkoitetuista tukimäärärahoista. Vastaava määrä ei ole tämän jälkeen enää käytettävissä tukitoimenpiteisiin maaseudun kehittämisohjelmissa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta päätöksestä on ilmoitettava komissiolle 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä. Tuossa päätöksessä on vahvistettava kyseisessä alakohdassa tarkoitettu prosenttiosuus, joka voi vaihdella kalenterivuosittain.
Jäsenvaltio, joka ei tee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöstä varainhoitovuoden 2015 osalta, voi tehdä tämän päätöksen vuosien 2016-2020 osalta viimeistään 1 päivänä elokuuta 2014, josta sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä elokuuta 2014.
Jäsenvaltiot voivat päättää tarkistaa tässä kohdassa tarkoitettua päätöstä, jolloin tarkistettu päätös on voimassa varainhoitovuosina 2019 ja 2020. Tarkistuksessa ei saa korottaa komissiolle ensimmäisen, toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti ilmoitettua prosenttiosuutta. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tällaiseen tarkistukseen perustuvasta päätöksestä viimeistään 1 päivänä elokuuta 2017.
3. Jäsenvaltioiden 1 ja 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien päätösten huomioon ottamiseksi komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 141 a artiklan mukaisesti liitteessä VIII vahvistettujen enimmäismäärien tarkistamiseksi.
(18) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, annettu 17 päivään joulukuuta 2013, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 487)." 						
(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013, annettu 17 päivään joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 608)."" 						
16)
Lisätään VI osastoon artikla seuraavasti:
"136 b artikla
Siirto maaseuturahastoon
Jäsenvaltiot, jotka ovat 136 artiklan mukaisesti päättäneet asettaa käytettäväksi varainhoitovuodesta 2011 lähtien tietyn määrän maaseuturahastosta rahoitettaviin maaseudun kehittämisohjelmiin annettavaa unionin tukea, asettavat määrät edelleen liitteen VIII a mukaisesti käytettäväksi varainhoitovuodelle 2015 maaseuturahastosta rahoitettaviin maaseudun kehittämisohjelmiin."
17)
Lisätään artikla seuraavasti:
"140 a artikla
Toimivallan siirto
Jäsenvaltioiden 136 a artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien päätösten samoin kuin kaikkien muiden liitteessä VIII vahvistettujen kansallisten enimmäismäärien muutosten huomioon ottamiseksi komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 141 a artiklan mukaisesti liitteessä VIII c vahvistettujen enimmäismäärien mukauttamiseksi.
Jotta voidaan varmistaa 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun lineaarisen vähennyksen optimaalinen soveltaminen vuonna 2014, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 141 a artiklan mukaisesti sellaisten sääntöjen osalta, jotka koskevat jäsenvaltioiden viljelijöihin 40 artiklan 3 kohdan mukaisesti soveltamien vähennysten laskemista."
18)
Korvataan 141 a artikla seuraavasti:
"141 a artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 11 a artiklassa, 136 a artiklan 3 kohdassa ja 140 a artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä 31 päivään joulukuuta 2014 saakka.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 11 a artiklassa, 136 a artiklan 3 kohdassa ja 140 a artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 11 a artiklan, 136 a artiklan 3 kohdan ja 140 a artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella."
19)
Muutetaan liitteet I, VIII ja XVII a ja lisätään uudet liitteet VIII a, VIII b, VIII c ja VIII d tämän asetuksen liitteessä II olevien 1, 4, ja 6 kohdan mukaisesti.
20)
Muutetaan liitteet II ja III tämän asetuksen liitteessä II olevien 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
7 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1307/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1307/2013 seuraavasti:
1)
Korvataan 6 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 70 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla mukautetaan liitteessä II vahvistettuja kansallisia enimmäismääriä, jotta voidaan ottaa huomioon suorien tukien kokonaisenimmäismäärään, joka voidaan myöntää, liittyvät muutokset, mukaan lukien jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 a artiklan ja tämän asetuksen 14 artiklan mukaisesti tekemistä päätöksistä johtuvat muutokset sekä tämän asetuksen 20 artiklan 2 kohdan soveltamisesta johtuvat muutokset."
2)
Lisätään 26 artiklan 6 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Tässä artiklassa säädettyjä laskentamenetelmiä varten jäsenvaltioiden on, edellyttäen, ettei 41 artiklan mukaista uudelleenjakotukea sovelleta, otettava kaikilta osiltaan huomioon kalenterivuonna 2014 myönnetty tuki asetuksen (EY) N:o 73/2009 72 a ja 125 a artiklan mukaisesti."
3)
Lisätään 36 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän eriyttämiseksi ja edellyttäen, ettei 41 artiklan mukaista uudelleenjakotukea sovelleta, jäsenvaltioiden on otettava kaikilta osiltaan huomioon kalenterivuonna 2014 myönnetty tuki asetuksen (EY) N:o 73/2009 125 a artiklan mukaisesti."
4)
Lisätään 72 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti:
"Niitä sovelletaan kuitenkin edelleen tukihakemuksiin, jotka liittyvät ennen 1 päivää tammikuuta 2015 alkaviin maksatusvuosiin."
8 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1306/2013 seuraavasti:
1)
Korvataan 119 artiklan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
"Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklaa ja asiaankuuluvia täytäntöönpanosääntöjä sovelletaan kuitenkin edelleen 31 päivään joulukuuta 2014, ja asetuksen (EY) N:o 1290/2005 30 ja 44 a artiklaa ja asiaankuuluvia täytäntöönpanosääntöjä sovelletaan edelleen maatalouden varainhoitovuonna 2013 toteutuneisiin menoihin ja suoritettuihin maksuihin."
2)
Lisätään artikla seuraavasti:
"119 a artikla
Poikkeus asetuksesta (EU) N:o 966/2012
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 966/2012 59 artiklan 5 kohdassa ja tämän asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa säädetään, todentamisviranomaisen ei ole maatalouden varainhoitovuoden 2014 osalta lausunnossaan tarpeen vahvistaa, ovatko menot, joiden korvaamista komissiolta pyydetään, laillisia ja asianmukaisia."
3)
Korvataan 121 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Seuraavia säännöksiä sovelletaan kuitenkin seuraavasti:
a)
7, 8, 16, 25, 26 ja 43 artiklaa 16 päivästä lokakuuta 2013;
b)
52 artiklaa, III osastoa, V osaston II lukua ja VI osastoa 1 päivästä tammikuuta 2015.
3. Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen:
a)
9, 18, 40 ja 51 artiklaa sovelletaan toteutettujen menojen osalta 16 päivästä lokakuuta 2013;
b)
VII osaston IV lukua sovelletaan maatalouden varainhoitovuodesta 2014 alkaen suoritettuihin maksuihin."
9 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 [sCMO] muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1308/2013 seuraavasti:
1)
Lisätään artikla seuraavasti:
"214 a artikla
Kansalliset maksut tietyille aloille Suomessa
Jos komissio antaa luvan, Suomi voi edelleen myöntää kaudella 2014-2020 tuottajille vuoden 1994 liittymisasiakirjan 141 artiklan perusteella kansallisia tukia, joita se myönsi vuonna 2013, edellyttäen että:
a)
tulotuen määrä on asteittain aleneva koko kaudella ja vuonna 2020 se on enintään 30 prosenttia vuonna 2013 myönnetystä määrästä; ja
b)
ennen tämän mahdollisuuden käyttämistä yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia tukijärjestelmiä on hyödynnetty kaikilta osiltaan kyseisillä aloilla.
Komissio antaa kyseisen luvan ilman, että tämän asetuksen 229 artiklan 2 tai 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan."
2)
Lisätään 230 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
"b a)
111 artiklaa sovelletaan 31 päivään maaliskuuta 2015 saakka,
c a)
125 a artiklan 1 kohdan e alakohtaa ja 2 kohtaa ja hedelmä- ja vihannesalan osalta liitettä XVI a sovelletaan 173 artiklan 1 kohdan b ja i alakohdassa säädettyjen delegoitujen säädösten mukaisesti vahvistettavien asiaa koskevien sääntöjen soveltamispäivään saakka,
d a)
136, 138 ja 140 artiklaa sekä kyseisten artiklojen soveltamiseksi liitettä XVIII sovelletaan 180 artiklassa ja 183 artiklan a alakohdassa säädettyjen täytäntöönpanosäädösten mukaisesti vahvistettavien sääntöjen soveltamispäivään tai 30 päivään kesäkuuta 2014 saakka, riippuen siitä, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi."
10 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 1305/2013 seuraavasti:
1)
Lisätään 31 artiklaan kohta seuraavasti:
"6. Kroatia voi myöntää tämän toimenpiteen mukaisia tukia tuensaajille alueilla, jotka on määritelty 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti, vaikka kyseisen kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua hienosäätöä ei ole saatu päätökseen. Hienosäätö on saatava päätökseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014. Tuensaajat alueilla, jotka eivät enää ole tukikelpoisia hienosäädön päätökseen saattamisen jälkeen, eivät saa lisätukia tämän toimenpiteen mukaisesti."
2)
Korvataan 58 artiklan 6 kohta seuraavasti:
"6. Maaseuturahastolle asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 a artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 1307/2013 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti siirretyt varat sekä maaseuturahastolle asetuksen (EY) N:o 73/2009 10 b, 136 ja 136 b artiklan mukaisesti kalenterivuosien 2013 ja 2014 osalta siirretyt varat on myös sisällytettävä tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun vuosijakaumaan."
3)
Korvataan 59 artiklan 4 kohdan b f alakohta seuraavasti:
"f)
100 prosenttia Irlannille myönnetystä 100 miljoonan euron määrästä vuoden 2011 hintoina, Portugalille myönnetystä 500 miljoonan euron määrästä vuoden 2011 hintoina ja Kyprokselle myönnetystä 7 miljoonan euron määrästä vuoden 2011 hintoina edellyttäen, että nämä jäsenvaltiot saavat SEUT 136 ja 143 artiklan mukaisesti 1 päivänä tammikuuta 2014 tai sen jälkeen rahoitustukea vuoteen 2016 saakka, jolloin tämän säännöksen soveltamista arvioidaan uudelleen."
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
11 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Kuitenkin
-
6 artiklan 15, 17 ja 18 kohtaa sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä,
-
6 artiklan 20 kohtaa sovelletaan 22 päivästä joulukuuta 2013, ja
-
8 artiklan 3 alakohtaa sovelletaan siinä ilmoitetuista soveltamispäivistä alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.