KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1373/2013
af 19. december 2013
om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportlicenser inden for svinekødssektoren
(kodifikation)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 161, stk. 3, artikel 170 første afsnit og artikel 192, stk. 2, sammenholdt med artikel 4, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionens forordning (EF) nr. 1518/2003 af 28. August 2003 om gennemførelsesbestemmelser for ordningen med eksportlicenser inden for svinekødssektoren (2) er blevet ændret væsentligt flere gange (3). Forordningen bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.
(2)
Der bør fastsættes særlige gennemførelsesbestemmelser for eksportlicenser inden for svinekødssektoren, og det bør særligt nærmere fastlægges, hvordan ansøgninger skal indgives, og hvilke oplysninger der skal anføres i ansøgningerne og licenserne ud over dem, der følger af Kommissionens forordning (EF) nr. 376/2008 af 23. april 2008 om fælles gennemførelsesbestemmelser for import- og eksportlicenser og forudfastsættelsesattester for landbrugsprodukter (4).
(3)
For at sikre, at eksportlicensordningen forvaltes effektivt, bør det fastsættes, hvor stor sikkerheden skal være for de eksportlicenser, der udstedes efter ordningen. For at imødegå spekulation i forbindelse med ordningen inden for svinekødssektoren bør de erhvervsdrivende kun kunne anvende ordningen på bestemte betingelser, og eksportlicenserne bør ikke kunne overdrages.
(4)
I henhold til artikel 169, i forordning (EF) nr. 1234/2007 skal overholdelsen af de mængdemæssige eksportbegrænsninger, der følger af de aftaler, som er indgået i henhold til traktatens artikel 218, sikres på grundlag af eksportlicenser. Der bør derfor indføres faste regler for indgivelse af ansøgningerne og udstedelse af licenserne.
(5)
Der bør endvidere først gives meddelelse om beslutningerne om ansøgningerne om eksportlicens efter en betænkningsperiode. En sådan periode bør give Kommissionen mulighed for at vurdere de mængder, der ansøges om, og de tilhørende udgifter samt eventuelt at indføre særforanstaltninger, der særligt gælder for de ansøgninger, der er til behandling. Af hensyn til de erhvervsdrivende bør de have mulighed for at trække licensansøgningen tilbage, når acceptkoefficienten er blevet fastsat.
(6)
For at Kommissionen kan forvalte licensordningen, bør den have præcise oplysninger om de indgivne licensansøgninger og udnyttelsen af de udstedte licenser. For at opnå en effektiv administration bør medlemsstaterne anvende informationssystemerne i overensstemmelse med Kommissionens forordning (EF) nr. 792/2009 af 31. august 2009 om gennemførelsesbestemmelser for medlemsstaternes formidling til Kommissionen af oplysninger og dokumenter som led i gennemførelsen af de fælles markedsordninger, ordningen med direkte betalinger, fremme af landbrugsprodukter og ordningerne for fjernområderne og øerne i Det Ægæiske Hav (5).
(7)
Det bør være muligt efter anmodning fra den erhvervsdrivende straks at udstede eksportlicenser for ansøgninger, der omfatter 25 ton eller derunder. I dette tilfælde bør licenserne ikke være underlagt de eventuelle særforanstaltninger, Kommissionen kan anvende.
(8)
For at sikre, at de mængder, der skal eksporteres, forvaltes meget nøjagtigt, bør de regler vedrørende tolerancemargen, der er fastsat i forordning (EF) nr. 376/2008, fraviges.
(9)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Der skal ved al eksport af produkter inden for svinekødssektoren, for hvilke der ansøges om eksportrestitution, fremlægges en eksportlicens med forudfastsættelse af restitutionen.
Artikel 2
1. Eksportlicensen er gyldig i 90 dage fra den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008.
2. Licensansøgningerne og licenserne skal i rubrik 15 indeholde varebeskrivelsen og i rubrik 16 varekoden på tolv cifre i nomenklaturen over eksportrestitutioner for landbrugsprodukter.
3. Produktkategorierne, jf. artikel 13, stk. 1, andet afsnit, i forordning (EF) nr. 376/2008, og størrelsen af sikkerheden i forbindelse med eksportlicenserne er angivet i bilag I til nærværende forordning.
4. Licensansøgningerne og licenserne skal i rubrik 20 indeholde mindst en af angivelserne i bilag II.
Artikel 3
1. Ansøgningerne om eksportlicens skal indgives til de kompetente myndigheder fra mandag til fredag i hver uge.
2. Ansøgeren om en eksportlicens skal være en fysisk eller juridisk person, der på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen over for medlemsstatens kompetente myndigheder på tilfredsstillende vis kan dokumentere at have drevet handelsvirksomhed inden for svinekødssektoren i mindst tolv måneder. Detailforretninger og restauranter, som sælger disse produkter til den endelige forbruger, kan dog ikke indgive ansøgninger.
3. Eksportlicenserne skal udstedes onsdagen efter den i stk. 1 omhandlede periode, medmindre Kommissionen inden da har truffet en særforanstaltning, jf. stk. 4.
4. Hvis udstedelsen af eksportlicenser medfører eller risikerer at medføre en overskridelse af de disponible budgetmidler eller fuldstændig udnyttelse af de maksimumsmængder, der kan eksporteres med restitution i den pågældende periode under hensyntagen til de begrænsninger, der er omhandlet i artikel 169 i forordning (EF) nr. 1234/2007, eller hvis udstedelsen af eksportlicenser vil kunne medføre, at eksporten ikke kan fortsætte uafbrudt i resten af den pågældende periode, kan Kommissionen:
a)
fastsætte en fælles acceptprocent for de mængder, der er ansøgt om
b)
afvise ansøgninger, for hvilke der endnu ikke er givet eksportlicenser
c)
suspendere indgivelsen af ansøgninger om eksportlicenser i en periode på højst fem arbejdsdage med forbehold af muligheden for suspension i en længere periode efter proceduren angivet i artikel 195, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1234/2007.
I det tilfælde, der er nævnt i første afsnit, litra c), antages de ansøgninger, der indgives i suspensionsperioden, ikke.
Foranstaltningerne i første afsnit kan træffes eller variere alt efter produktkategori og bestemmelsessted.
5. De i stk. 4 fastsatte foranstaltninger kan også vedtages, hvis eksportlicensansøgningerne omfatter mængder, der overstiger eller risikerer at overstige de normale afsætningsmængder for et bestemmelsessted, og hvis udstedelse af de licenser, der er ansøgt om, indebærer risiko for spekulation, fordrejning af konkurrencen mellem de erhvervsdrivende eller forstyrrelse af den pågældende samhandel eller det indre marked.
6. Hvis de mængder, der ansøges om, afvises eller reduceres, frigives sikkerheden straks for den mængde, for hvilke ansøgningen ikke er imødekommet.
7. Uanset stk. 3 skal eksportlicensen, i tilfælde hvor der fastsættes en fælles acceptprocent på under 80 %, udstedes senest den 11. arbejdsdag, efter at denne procentsats er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende. I løbet af de ti dage, der følger denne offentliggørelse, kan den erhvervsdrivende:
a)
enten trække ansøgningen tilbage, hvorefter sikkerheden skal frigives straks, eller
b)
anmode om øjeblikkelig udstedelse af eksportlicensen, hvorefter den kompetente myndighed udsteder licensen hurtigst muligt, men dog tidligst den normale udstedelsesdag i den pågældende uge.
8. Uanset stk. 3 kan Kommissionen fastsætte en anden dag end onsdag til at udstede eksportlicenser, når det ikke er muligt denne dag.
Artikel 4
1. Når den erhvervsdrivende anmoder herom, anvendes de eventuelle særforanstaltninger, der er nævnt i artikel 3, stk. 4, ikke på licensansøgninger vedrørende en produktmængde på 25 ton og derunder, og de licenser, der er ansøgt om, udstedes øjeblikkelig.
I så fald er licensernes gyldighedsperiode, uanset artikel 2, stk. 1, begrænset til fem arbejdsdage fra den faktiske udstedelsesdato, jf. artikel 22, stk. 2, i forordning (EF) nr. 376/2008, og ansøgningerne og licenserne skal i rubrik 20 indeholde en af de angivelser, der er anført i bilag III.
2. Kommissionen kan om nødvendigt suspendere anvendelsen af denne artikel.
Artikel 5
Eksportlicenserne kan ikke overdrages.
Artikel 6
1. Den mængde, der eksporteres inden for den tolerancemargen, der er omhandlet i artikel 7, stk. 4, i forordning (EF) nr. 376/2008, giver ikke ret til restitution.
2. I licensens rubrik 22 anføres mindst en af angivelserne i bilag IV.
Artikel 7
1. Hver fredag giver medlemsstaterne Kommissionen meddelelse om følgende:
a)
de i artikel 1 omhandlede ansøgninger om eksportlicens, som er indgivet fra mandag til fredag i den pågældende uge, med angivelse af, om de er omfattet af artikel 4
b)
de mængder, som der er udstedt eksportlicenser for den foregående onsdag, med undtagelse af øjeblikkelig udstedte licenser i henhold til artikel 4
c)
de mængder, for hvilke ansøgningerne om eksportlicens er trukket tilbage i den foregående uge, jf. artikel 3, stk. 7.
2. Meddelelsen om ansøgningerne, jf. stk. 1, litra a), skal indeholde følgende oplysninger:
a)
mængden (vægt) af produkter pr. kategori, jf. artikel 2, stk. 3
b)
opdeling pr. bestemmelsessted af mængden pr. kategori, hvis restitutionssatser varierer afhængigt af bestemmelsessted
c)
den gældende restitutionssats
d)
det samlede forudfastsatte restitutionsbeløb i euro pr. kategori.
3. Medlemsstaterne giver hver måned efter udløbet af licensens gyldighedsperiode Kommissionen meddelelse om den mængde af eksportlicenser, der ikke er udnyttet.
4. De meddelelser, der er nævnt i denne forordning, herunder nulangivelser, sendes i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 792/2009.
Artikel 8
Forordning (EF) nr. 1518/2003 ophæves.
Henvisninger til den ophævede forordning gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VI.
Artikel 9
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 19. december 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1373/2013,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2013,
yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi sianliha-alalla
(kodifikaatio)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 161 artiklan 3 kohdan, 170 artiklan ja 192 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yksityiskohtaisista säännöistä vientitodistusjärjestelmän soveltamiseksi sianliha-alalla 28 päivänä elokuuta 2003 annettua komission asetusta (EY) N:o 1518/2003 (2) on muutettu useita kertoja ja huomattavilta osilta (3). Sen vuoksi olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava mainittu asetus.
(2)
Olisi vahvistettava sianliha-alalla sovellettavia vientitodistuksia koskevat erityiset yksityiskohtaiset säännöt ja määriteltävä erityisesti hakemusten ja hakemusasiakirjoissa ja todistuksissa vaadittujen tietojen esittämistä koskevat yksityiskohtaiset säännöt täydentäen maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä huhtikuuta 2008 annettua komission asetusta (EY) N:o 376/2008 (4).
(3)
Vientitodistusjärjestelmän tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kyseiseen järjestelmään kuuluvia vientitodistuksia koskeva vakuus. Sianliha-alan järjestelmään sisältyvän keinotteluvaaran vuoksi olisi kiellettävä vientitodistusten siirtäminen ja edellytettävä, että toimijat tähän järjestelmään pääsemiseksi noudattavat täsmällisiä edellytyksiä.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 169 artiklan mukaan perussopimuksen 218 artiklan mukaisesti tehdyistä viennin määrää koskevista sopimuksista johtuvien velvoitteiden noudattaminen on varmistettava vientitodistusten perusteella. Sen vuoksi olisi tarpeellista vahvistaa täsmälliset säännöt hakemusten jättämiselle ja todistusten myöntämiselle.
(5)
Lisäksi olisi säädettävä, että vientitodistuksia koskevat päätökset ilmoitetaan vasta harkinta-ajan jälkeen. Kyseisen määräajan tarkoituksena olisi antaa komissiolle mahdollisuus arvioida haetut määrät ja niistä aiheutuvat menot sekä tarvittaessa säätää erityisesti käsiteltävinä oleviin hakemuksiin sovellettavista erityistoimenpiteistä. Toimijoiden hyväksi olisi säädettävä, että todistushakemus voidaan peruuttaa hyväksymiskertoimen vahvistamisen jälkeen.
(6)
Komissiolla olisi oltava täsmälliset tiedot jätetyistä hakemuksista ja myönnettyjen todistusten käytöstä, jotta se voisi hallinnoida todistusjärjestelmää. Hallinnollisen tehokkuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi käytettävä tietojärjestelmiä yhteisen markkinajärjestelyn, suorien tukien järjestelmän, maataloustuotteiden menekinedistämisen ja syrjäisimpiin alueisiin ja Egeanmeren pieniin saariin sovellettavien järjestelyjen täytäntöönpanemiseksi jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen ja asiakirjojen tiedoksiantamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 31 päivänä elokuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (5) mukaisesti.
(7)
On tarpeen sallia 25 tonnin suuruisia tai sitä pienempiä määriä koskevien hakemusten osalta, että vientitodistukset myönnetään toimijan pyynnöstä välittömästi. Tässä tapauksessa todistuksiin ei sovellettaisi komission erityistoimenpiteitä.
(8)
Vietävien määrien erittäin täsmällisen hallinnoinnin varmistamiseksi olisi poikettava asetuksessa (EY) N:o 376/2008 säädetyistä sallittua poikkeamaa koskevista säännöistä.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kaiken sianliha-alan tuotteiden viennin, johon haetaan vientitukea, edellytyksenä on tuen ennakkovahvistuksen sisältävän vientitodistuksen esittäminen.
2 artikla
1. Vientitodistukset ovat voimassa 90 päivää niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta myöntöpäivästä.
2. Todistushakemusten ja todistusten 15 kohdassa on oltava tuotteen kuvaus ja 16 kohdassa vientitukia varten vahvistetun maataloustuotteiden nimikkeistön kaksitoistanumeroinen tuotekoodi.
3. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 13 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tuoteryhmät ja vientitodistuksiin liittyvän vakuuden määrät vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I.
4. Todistushakemusten ja todistusten 20 kohdassa on oltava ainakin yksi liittessä II luetelluista merkinnöistä.
3 artikla
1. Vientitodistushakemukset on jätettävä toimivaltaisille viranomaisille jokaisen viikon maanantain ja perjantain välisenä aikana.
2. Vientitodistuksen hakijan on oltava luonnollinen henkilö tai oikeushenkilö, joka hakemuksen tekohetkellä pystyy osoittamaan jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille harjoittaneensa kaupallista toimintaa sianliha-alalla vähintään 12 kuukauden ajan. Kuitenkaan vähittäiskauppias tai ravintoloitsija, joka myy tuotteensa lopullisille kuluttajille, ei saa jättää hakemuksia.
3. Vientitodistukset myönnetään 1 kohdassa tarkoitettua ajanjaksoa seuraavana keskiviikkona, jollei komissio tällä välin toteuta mitään 4 kohdassa tarkoitetuista erityistoimenpiteistä.
4. Jos vientitodistusten myöntäminen johtaisi tai uhkaisi johtaa käytettävissä olevien talousarviovarojen ylittämiseen tai siihen, että vientitukeen oikeutetut enimmäismäärät ylittyvät kyseisenä ajanjaksona asetuksen (EY) N:o 1234/2007 169 artiklassa tarkoitetut rajoitukset huomioon ottaen, taikka jos vientitukien myöntäminen vaarantaisi viennin jatkumisen kyseisen ajanjakson jäljellä olevaksi ajaksi, komissio voi:
a)
vahvistaa haetuille määrille yhtenäisen hyväksymisprosentin;
b)
hylätä hakemukset, joiden osalta ei vielä ole myönnetty vientitodistuksia;
c)
keskeyttää vientitodistushakemusten vastaanottamisen enintään viiden työpäivän ajaksi, jollei asetuksen (EY) N:o 1234/2007 195 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen mahdollisesti päätettävästä pidemmäksi ajanjaksoksi keskeyttämisestä muuta johdu.
Ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa keskeyttämisaikana jätettyjä vientitodistushakemuksia ei hyväksytä.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa tai mukauttaa tuoteluokka- ja määräpaikkakohtaisesti.
5. Edellä 4 kohdassa säädettyjä toimenpiteitä voidaan toteuttaa myös silloin, kun vientitodistushakemukset koskevat määriä, jotka ylittävät tai uhkaavat ylittää tavanomaisen kaupan mukaiset määrät tietyn määräpaikan osalta, ja kun haettujen todistusten myöntäminen saattaisi aiheuttaa keinotteluriskin tai kilpailun vääristymistä toimijoiden välillä taikka kyseisen kaupan tai sisämarkkinoiden häiriöitä.
6. Jos haetut määrät hylätään tai niitä pienennetään, vakuus on vapautettava välittömästi koko sen määrän osalta, jota koskevaa hakemusta ei ole hyväksytty.
7. Jos yhtenäinen hyväksymisprosentti on alle 80 prosenttia, todistus myönnetään 3 kohdasta poiketen viimeistään yhdentenätoista päivänä kyseisen hyväksymisprosentin julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä julkaisemista seuraavan kymmenen päivän kuluessa toimija voi:
a)
peruuttaa hakemuksensa, jolloin vakuus vapautetaan välittömästi; tai
b)
pyytää todistuksen välitöntä antamista, jolloin toimivaltainen viranomainen antaa sen viipymättä, kuitenkin aikaisintaan kyseisen viikon tavanomaisena todistusten antamispäivänä.
8. Edellä 3 kohdasta poiketen komissio voi vahvistaa muun viikonpäivän kuin keskiviikon vientitodistusten antamiselle silloin, kun tätä viikonpäivää ei ole mahdollista noudattaa.
4 artikla
1. Edellä 3 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja mahdollisia erityistoimenpiteitä ei toimijan pyynnöstä sovelleta 25 tonnin suuruista tai sitä pienempää määrää koskeviin hakemuksiin, ja haetut todistukset annetaan välittömästi.
Tällöin sen estämättä, mitä 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, todistusten voimassaolo on rajattu viiteen työpäivään niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta myöntöpäivästä, ja todistushakemusten ja todistusten 20 kohdassa on oltava jokin liitteessä III luetelluista maininnoista.
2. Komissio voi tarvittaessa keskeyttää tämän artiklan soveltamisen.
5 artikla
Vientitodistuksia ei saa siirtää.
6 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun sallitun poikkeaman rajoissa viety määrä ei oikeuta tuen maksamiseen.
2. Todistuksen 22 kohtaan on merkittävä ainakin yksi liitteessä IV luetelluista merkinnöistä.
7 artikla
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin viikon perjantaina seuraavat tiedot:
a)
kuluvan viikon maanantaista perjantaihin jätetyt 1 artiklassa tarkoitetut vientitodistushakemukset; lisäksi on ilmoitettava, kuuluvatko ne 4 artiklan soveltamisalaan;
b)
määrät, joiden osalta vientitodistukset on annettu edellisenä keskiviikkona, lukuun ottamatta 4 artiklan mukaisesti välittömästi annettuja todistuksia;
c)
määrät, joiden osalta vientitodistushakemukset on peruutettu 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti edeltävän viikon aikana.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja hakemuksia tiedoksi annettaessa on täsmennettävä:
a)
määrät eriteltyinä tuotteen painona jokaisen 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun luokan osalta;
b)
määräpaikan mukainen erittely kunkin luokan määrän kohdalla, jos tuen määrä on eritelty määräpaikan mukaisesti;
c)
sovellettavan tuen määrä;
d)
ennakolta vahvistetun tuen määrä euroina luokkaa kohden.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kuukausittain todistusten voimassaoloajan päätyttyä käyttämättä jääneiden vientitodistusten määrät.
4. Tässä asetuksessa tarkoitetut ilmoitukset, mukaan lukien ”tyhjät” ilmoitukset, on tehtävä asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
8 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 1518/2003.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä VI olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
9 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2013.