KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1379/2014
af 16. december 2014
om indførelse af en endelig udligningstold på importen af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Folkerepublikken Kina og om ændring af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 om indførelse af en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 597/2009 af 11. juni 2009 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 15, og Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (2), særlig artikel 9, stk. 4, og artikel 11, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
A. PROCEDURE
1. Gældende foranstaltninger
(1)
Ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 (3) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse endeløse filamenter af glasfibervarer, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Indledning af antisubsidieundersøgelsen
(2)
Den 12. december 2013 offentliggjorde Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) en meddelelse (»meddelelsen om indledning af antisubsidieundersøgelsen«) (4) i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen af en antisubsidieprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse filamenter af glasfibervarer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina« eller »det pågældende land«).
(3)
Undersøgelsen blev indledt af Kommissionen på grundlag af en klage indgivet den 28. oktober 2013 af European Glass Fibre Producers Association (»APFE«) (»klageren«) på vegne af producenter, der tegner sig for over 25 % af den samlede EU-produktion af visse varer af glasfiberfilamenter. Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt subsidiering sted af visse varer af glasfiberfilamenter, og for væsentlig skade som følge heraf, hvilket Kommissionen anså for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en undersøgelse.
(4)
I overensstemmelse med artikel 10, stk. 7, i forordning (EF) nr. 597/2009 (»antisubsidiegrundforordningen«) underrettede Kommissionen før indledningen af undersøgelsen den kinesiske regering om, at den havde modtaget en behørigt dokumenteret klage med påstand om, at subsidieret import af visse varer af glasfiberfilamenter med oprindelse i Kina forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade. Kommissionen indbød den kinesiske regering til konsultationer med henblik på at klarlægge situationen med hensyn til klagens indhold og nå til en gensidigt acceptabel løsning.
(5)
Den kinesiske regering tog imod tilbuddet om konsultationer, som efterfølgende blev gennemført den 5. december 2013. Det var ikke muligt at nå frem til en gensidigt acceptabel løsning i forbindelse med konsultationerne. Kommissionen noterede sig imidlertid de bemærkninger, der blev fremsat af den kinesiske regering vedrørende de ordninger, som er opført i klagen. Efter konsultationerne modtog Kommissionen den 9. december 2013 et skriftligt indlæg fra den kinesiske regering.
(6)
Den kinesiske regering blev tilbudt yderligere konsultationer i forbindelse med yderligere ordninger, der blev konstateret i løbet af undersøgelsen. Den kinesiske regering accepterede dog ikke tilbuddet, idet den hævdede, at den ikke have modtaget tilstrækkelige oplysninger vedrørende disse ordninger.
3. Parallel anmodning om en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger
(7)
Kommissionen har modtaget en anmodning om indledning af en delvis interimsundersøgelse af de gældende antidumpingforanstaltninger (5), begrænset til en undersøgelse af spørgsmålet om skade, i henhold til artikel 11, stk. 3, i Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 (»antidumpinggrundforordningen«). Anmodningen blev indgivet den 28. oktober 2013, også af APFE, på vegne af EU-producenter, der tegner sig for mere end 25 % af den samlede EU-produktion af visse varer af glasfiberfilamenter.
(8)
Kommissionen fastslog, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde den 18. december 2013 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende (»meddelelse om indledning af en delvis interimsundersøgelse«) (6) om, at den havde indledt en delvis interimsundersøgelse i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 11, stk. 3.
(9)
En eksporterende producent hævdede, at de eksisterende foranstaltninger, der blev indført ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011, er ugyldige for dens vedkommende, og at den nuværende fornyede undersøgelse vedrørende de gældende foranstaltninger, der blev indført ved nævnte forordning, derfor bør afsluttes. Producenten fremførte, at de gældende foranstaltninger er i strid med WTO's antidumpingaftale, da denne eksporterende producent blev nægtet individuel behandling i henhold til bestemmelserne i antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, således som de forelå på tidspunktet for vedtagelsen af nævnte forordning. Til støtte for sin påstand henviste producenten til WTO-appelorganets rapport af 28. juli 2011 i sag DS397 (7).
(10)
Efter WTO-appelorganets rapport af 28. juli 2011 i sag DS397 blev antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, ændret (8). Denne ændring gælder for alle undersøgelser, der er indledt efter forordningens ikrafttræden, som var den 6. september 2012. Med hensyn til de eksporterende producenter, der er underlagt foranstaltninger, der allerede var i kraft før den dato, offentliggjorde Kommissionen en meddelelse den 23. marts 2012 (9), hvor den opfordrede alle eksporterende producenter i lande uden markedsøkonomi til at anmode om en fornyet undersøgelse, hvis de mente, at de foranstaltninger, som de er underlagt, bør tages op til fornyet undersøgelse i lyset af appelorganets rapport, jf. ovenstående. Gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 blev specifikt nævnt i meddelelsen. Kommissionen har ikke modtaget en sådan anmodning om en fornyet undersøgelse fra denne eksporterende producent, og den eksporterende producent har heller ikke anmodet om en interimsundersøgelse i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3.
(11)
Gyldigheden af de gældende foranstaltninger er derfor ikke på spil, og påstanden afvises.
4. Undersøgelsesperiode og betragtet periode for begge undersøgelser
(12)
Undersøgelsen af subsidiering og skade omfattede perioden fra den 1. oktober 2012 til den 30. september 2013 (»undersøgelsesperioden« eller »UP«). Undersøgelsen af udviklingstendenser af relevans for vurderingen af skade omfattede perioden fra den 1. januar 2010 til udgangen af UP (»den betragtede periode«).
(13)
Skadesanalysen i både antisubsidieundersøgelsen og den delvise interimsundersøgelse bygger på samme definition af EU-erhvervsgrenen, de samme repræsentative EU-producenter og den samme undersøgelsesperiode og førte til identiske konklusioner, medmindre andet er angivet. Dette blev fundet hensigtsmæssigt for at ensarte skadesanalysen og nå frem til konsekvente konklusioner i begge undersøgelser. Derfor blev de bemærkninger om skadesaspekter, der blev fremsat i en af disse procedurer, taget i betragtning i begge undersøgelser.
5. Parter, som er berørt af undersøgelserne
(14)
I indledningsmeddelelserne opfordrede Kommissionen alle interesserede parter til at kontakte den for at deltage i begge undersøgelser. Kommissionen underrettede endvidere specifikt klageren, de øvrige kendte EU-producenter, de kendte eksporterende producenter og myndighederne i Kina, kendte importører, leverandører og brugere, forhandlere og sammenslutninger, som den vidste var berørt af indledningen af begge undersøgelser, og opfordrede dem til at deltage.
(15)
De interesserede parter fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger til indledningen af begge undersøgelser og til at anmode om at blive hørt af Kommissionen og/eller af høringskonsulenten i handelsprocedurer.
6. Stikprøveudtagning
(16)
Kommissionen meddelte i begge indledningsmeddelelser, at den måske ville begrænse antallet af eksporterende producenter i Kina, ikke forretningsmæssigt forbundne importører og EU-producenter, der ville blive undersøgt, til et rimeligt antal ved at udtage stikprøver i overensstemmelse med antidumpingrundforordningens artikel 17 og antisubsidiegrundforordningens artikel 27.
6.1. Stikprøveudtagning af EU-producenter for begge undersøgelser
(17)
I begge indledningsmeddelelser meddelte Kommissionen, at den foreløbigt havde udtaget en stikprøve af EU-producenter. Kommissionen udtog stikprøven ud fra produktionen i Unionen, salgsmængden på EU-markedet for den samme vare i løbet af UP og den geografiske spredning. Stikprøven bestod af produktionsanlæg tilhørende tre EU-producenter i Belgien, Frankrig og Slovakiet (10), der tegner sig for 52 % af den samlede EU-produktion og 49 % af det samlede salg på EU-markedet. Stikprøven blev derfor anset for at være repræsentativ for EU-erhvervsgrenen. Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve.
(18)
I løbet af undersøgelserne hævdede den kinesiske regering, at der uden begrundelse var anvendt en anden stikprøvemetode for EU-producenterne i den oprindelige antidumpingundersøgelse end i den aktuelle undersøgelse. Den kinesiske regering hævdede, i) at Kommissionen allerede havde udtaget en stikprøve før indledningen af undersøgelserne, og derfor besluttede Kommissionen før indledningen, at en stikprøve var nødvendig, ii) at i den oprindelige undersøgelse skulle alle parter, der ønskede at indgå i stikprøven, forelægge oplysninger for Kommissionen senest 15 dage efter indledningen, mens de producenter, der allerede indgår i stikprøven, i forbindelse med den aktuelle sag ikke behøver gøre dette, iii) at parter, der ønskede at indgå i stikprøven, ikke i de to indledningsmeddelelser fik at vide, hvilke oplysninger de skulle fremlægge for at kunne indgå i stikprøven, og at der ikke var givet oplysninger om produktions- og salgsmængder vedrørende de producenter, der indgår i stikprøven, iv) at det anvendte udvælgelseskriterium »denne stikprøve udgør den største repræsentative mængde af eksportører, som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed« ikke indgår i antidumpinggrundforordningens artikel 17, og at en stikprøve udvalgt på dette grundlag, ikke var i overensstemmelse med denne bestemmelse.
(19)
I begge indledningsmeddelelser forklarede Kommissionen, at den havde valgt at anvende stikprøver på grund af det store antal EU-producenter og for at kunne gennemføre undersøgelserne inden for tidsfristerne, og foreslog samtidig en foreløbig stikprøve. Den metode, der blev anvendt til stikprøveudtagningen, var den samme som ved den tidligere undersøgelse. Anvendelsen af en foreløbig stikprøve ændrede ikke metoden, men øgede blot effektiviteten, da det sparede tid, samtidig med at retten til forsvar blev overholdt. Kommissionen gav andre EU-producenter, der er af den opfattelse, at de bør indgå i stikprøven, mulighed for at kontakte Kommissionen; alle andre interesserede parter fik mulighed for at fremlægge relevante oplysninger med hensyn til stikprøven. Den endelige stikprøve bør tage højde for alle modtagne bemærkninger. Da der ikke blev modtaget nogen bemærkninger om den foreslåede stikprøve, blev den foreløbige stikprøve bekræftet. Hvad angår den anden påstand havde de producenter, der blev foreløbigt udtaget til stikprøven, udfyldt den formular, der indeholdt de oplysninger, Kommissionen have brug for til at udvælge en foreløbig stikprøve. Formularen og svarene har været tilgængelige i det ikke-fortrolige dossier. Hvad angår den tredje påstand blev parter, der ønskede at indgå i stikprøven, opfordret til at kontakte Kommissionen senest 15 dage efter offentliggørelsen af begge indledningsmeddelelser, og de havde adgang til det ikke-fortrolige dossier, hvor formularerne kunne ses. Disse formularer indeholdt oplysninger om produktions- og salgsmængder. Den fjerde påstand er også grundløs, da antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 1, klart henviser til den største mængde, der kan anses for repræsentativ, og som med rimelighed kan undersøges inden for den tid, der er til rådighed.
(20)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering sine påstande om de påståede proceduremæssige uoverensstemmelser i udvælgelsen af stikprøven af EU-producenterne forud for begge indledninger og fremhævede, at i) Kommissionens begrundelse om at overholde undersøgelsestidsfrister er uholdbar, da antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, og antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, klart tager sigte på, at prøveudtagningen finder sted efter begge indledninger og i henhold til bemærkninger senest tre uger efter begge indledninger, at ii) en foreløbig stikprøve er diskriminerende eller ikke-objektiv og ikke havde motiveret de øvrige EU-producenter til at give sig til kende, og at iii) Kommissionen ikke gav de øvrige EU-producenter tre uger til at give sig til kende.
(21)
I antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, og antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, står der, at udvælgelsen »så vidt muligt foretages i samråd med de berørte parter og med disses samtykke, forudsat at sådanne parter giver sig til kende og fremlægger tilstrækkelige oplysninger senest tre uger efter indledningen af undersøgelsen«. Med hensyn til den første påstand forhindrer antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen ikke Kommissionen i på indledningstidspunktet at foreslå en foreløbig stikprøve, som parterne opfordres til at fremsætte bemærkninger til. Da EU-producenterne (eller i hvert fald en stor del af dem) endvidere støtter klagen, og under hensyntagen til de oplysninger, der blev indhentet i formularerne, havde Kommissionen de nødvendige oplysninger med hensyn til EU-erhvervsgrenen, til at kunne udtage en foreløbig stikprøve i indledningsfasen. Denne viden adskiller stikprøveudtagningen af EU-producenter fra den, der gælder for eksporterende producenter. Med hensyn til den anden og tredje påstand blev det i indledningsmeddelelserne anført, at EU-producenter af den opfattelse, at de burde indgå i stikprøven, skulle kontakte Kommissionen inden for 15 dage. Kommissionen finder derfor ikke, at dette er en overtrædelse af grundforordningen, eller at det kan opfattes som diskriminerende eller ikke-objektivt, endsige demotiverende.
(22)
Den kinesiske regering hævdede, at stikprøven ikke er repræsentativ, da ingen virksomhed med en væsentlig bunden produktion indgik i den, og derfor var en del af den indenlandske erhvervsgren ganske enkelt ikke blevet vurderet.
(23)
Påstanden afvises, da EU-producenterne i stikprøven faktisk havde bundne salg. Desuden angav den kinesiske regering ikke, hvilke EU-producenter der burde have indgået i stikprøven, og hvilke EU-producenter der ikke burde.
(24)
En eksporterende producent påstod, at stikprøven af EU-producenter ikke var repræsentativ, da ingen af EU-producenterne i stikprøven producerede/solgte måtter af afhuggede tråde.
(25)
De tre EU-producenters stikprøveudvalgte enheder fremstillede ikke måtter af afhuggede tråde, men de producerede måtter af filamenter såvel som de andre hovedvaretyper. Enhederne i stikprøven blev derfor anset for at være repræsentative, også fordi de tegnede sig for ca. 52 % af den samlede EU-produktion, og 49 % af det samlede salg på EU-markedet, og fordi de afspejlede en god geografisk spredning. Den omstændighed, at en af de mange sorter af varetyper ikke blev fremstillet af EU-producenterne i stikprøven, ændrer ikke denne konklusion.
6.2. Stikprøveudtagning af importører for begge undersøgelser
(26)
For at kunne afgøre, om det var nødvendigt at udtage stikprøver, anmodede Kommissionen ikke forretningsmæssigt forbundne importører om de i begge indledningsmeddelelser angivne oplysninger.
(27)
Eftersom kun to ikke forretningsmæssigt forbundne importører besvarede stikprøveskemaet, var det ikke nødvendigt at udtage stikprøver.
6.3. Stikprøveudtagning af eksporterende producenter i Kina for begge undersøgelser
(28)
For at afgøre, om det var nødvendigt med stikprøveudtagning, og i bekræftende fald at foretage denne, anmodede Kommissionen alle eksporterende producenter i Kina om at indgive de i indledningsmeddelelserne angivne oplysninger. Kommissionen anmodede endvidere Kinas faste repræsentation ved Unionen om at identificere og/eller kontakte eventuelle andre eksporterende producenter, der kunne have interesse i at deltage i undersøgelsen.
(29)
Otte eksporterende producenter i det pågældende land afgav de ønskede oplysninger og indvilligede i at indgå i stikprøven. I overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 1, og antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 1, udtog Kommissionen en stikprøve bestående af tre eksporterende producenter på grundlag af den største repræsentative eksportmængde, der med rimelighed kunne undersøges inden for den tid, der var til rådighed. I overensstemmelse antisubsidiegrundforordningens artikel 27, stk. 2, og antidumpinggrundforordningens artikel 17, stk. 2, blev alle kendte berørte eksporterende producenter og myndighederne i det pågældende land opfordret til at fremsætte bemærkninger til den foreløbige stikprøve. Der blev ikke fremsat nogen bemærkninger. Kommissionen besluttede derfor at fastholde den foreslåede stikprøve, og alle interesserede parter blev informeret om den endelige stikprøve.
(30)
Stikprøven af eksporterende producenter eller grupper af eksporterende producenter er som følger:
-
Chongqing Polycomp International Corporation (»CPIC«)
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (»OCH«) og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd (»NCH«) og Changzhou Tianma Group Co., Ltd (»Tianma«). Disse tre virksomheder betegnes som »Jiangsu Changhai Group«
-
Jushi Group Co., Ltd, og dens forretningsmæssigt forbundne virksomheder; Jushi Group Chengdu Co., Ltd og Jushi Group Jiujiang Co., Ltd. Disse tre virksomheder betegnes som »Jushi Group«.
(31)
Stikprøven repræsenterede 78 % af det samlede eksportsalg fra Kina til Unionen i løbet af UP ud fra svarene på stikprøveskemaerne at dømme.
7. Spørgeskemabesvarelser og kontrolbesøg
(32)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering, alle kinesiske eksporterende producenter, der havde anmodet herom, samt til EU-producenterne i stikprøven, brugere og erhvervssammenslutninger, der gav sig til kende inden for de frister, der var fastsat i begge indledningsmeddelelser.
(33)
Der blev modtaget spørgeskemabesvarelser fra regeringen, 3 kinesiske eksporterende producenter i stikprøven, fra de 3 EU-producenter i stikprøven, fra 14 brugere og fra 2 ikke forretningsmæssigt forbundne importører. Besvarelsen fra en af brugerne var dog utilstrækkelig, og Kommissionen kunne derfor ikke foretage en anvendelig analyse af disse oplysninger, selv om den sendte adskillige påmindelser.
(34)
Derudover gav en sammenslutning, der repræsenterer glasindustrien, »Glass Alliance Europe«, sig til kende som interesseret part på vegne af dens medlemmer og indgav en holdningserklæring.
(35)
Der blev også modtaget skriftlige bemærkninger fra flere brugersammenslutninger, bl.a. den danske brancheorganisation »Vindmølleindustrien«, den danske brancheforening »Plastindustrien« og »Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)« samt fra Siemens Wind Power AG.
(36)
Det kinesiske handelskammer (CCCLA - China Chamber of Commerce for Import/Export of Light Industrial products & Arts-Crafts) indsendte også bemærkninger.
(37)
Kommissionen indhentede og efterprøvede alle de oplysninger, som den anså for nødvendige med henblik på at træffe en afgørelse om subsidiering, skade og Unionens interesser. Der blev aflagt kontrolbesøg i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 16 og antisubsidiegrundforordningens artikel 26 hos den kinesiske regering og hos følgende virksomheder:
EU-producenter:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgien
-
Owens Corning Fibreglass France, Frankrig
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovakiet.
Eksporterende producenter i Kina:
-
Chongqing Polycomp International Corporation
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd
-
Jushi Group Co., Ltd
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Handlende, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Kina:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation (»CMBIE«)
-
China National Building Materials International Corporation (»CNBMIC«).
Handlende, der er forretningsmæssigt forbundet med eksporterende producenter i Unionen:
-
Jushi Italia Srl
-
Jushi Spain SA
-
Jushi France SAS.
Ikke forretningsmæssigt forbundne importører:
-
Helm AG, Tyskland.
Brugere:
-
Basell Polyolefine, Tyskland
-
DSM, Nederlandene
-
DuPont de Nemours, Belgien
-
Exel Composites, Belgien
-
Fiberline Composites, Danmark
-
Formax, Det Forenede Kongerige
-
Polyone, Tyskland
-
Vestas Wind Systems, Danmark.
(38)
Kort sagt hævdede den kinesiske regering, at dens ret til forsvar i forbindelse med adgangen til det dossier, som de interesserede parter havde adgang til, var blevet krænket, da der manglede oplysninger i det ikke-fortrolige dossier, uden at der var givet »vægtig grund« eller tilstrækkeligt detaljerede sammendrag eller undtagelsesvis en begrundelse for, at der ikke forelå et ikke-fortroligt sammendrag.
(39)
Kommissionen fandt, at det ikke-fortrolige dossier, som de interesserede parter havde adgang til, indeholdt tilstrækkelige oplysninger, således at de interesserede parter kunne se de oplysninger, som Kommissionen anvendte i sin analyse, og påstanden blev derfor fundet ubegrundet. Regeringen blev underrettet om, hvorfor Kommissionen fandt påstandene ubegrundede.
(40)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering og en eksporterende producent påstanden om, at bestemmelsen om fortrolighed blev anvendt i for høj grad og anmodede om oplysninger om de varetyper, som EU-producenterne solgte, samt om de samlede mængder pr. varekodenummer (PCN).
(41)
Kommissionen mener ikke, at retten til forsvar blev krænket, da alle eksporterende producenter specifikt fik oplyst de varekodenumre, der blev fremstillet af EU-producenterne i stikprøven, og for hvilke der var konkurrence med Kina. Påstanden blev derfor afvist.
B. DEN PÅGÆLDENDE VARE OG SAMME VARE
1. Den pågældende vare
(42)
Den pågældende vare i begge undersøgelser er den samme som den vare, der er defineret i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 og beskrevet i begge indledningsmeddelelser, nemlig afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder; glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld (»den pågældende vare« eller »varer af glasfiberfilamenter«), i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 og 7019 31 00 (sidstnævnte kode erstattede 7019 31 10 den 1.1.2014), med oprindelse i Kina.
(43)
Den pågældende vare er den råvare, der oftest anvendes til at forstærke termoplastisk og termohærdet harpiks i kompositindustrien. De resulterende kompositmaterialer (plast forstærket med glasfiberfilamenter) anvendes inden for en lang række områder: automobilindustrien, den elektriske og elektroniske sektor, vindmøllevinger, byggeri, beholdere og rørledninger, forbrugsvarer, luftfart og militær osv.
(44)
Proceduren omfatter tre grundlæggende varetyper af glasfiberfilamenter, nemlig afhuggede tråde (11), rovings (12) og måtter (13) (undtagen måtter af glasuld). Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare - trods forskelle i fremtoning og mulige forskelle i endelig anvendelse - alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål.
2. Anmodninger om udelukkelse af varer
2.1. KN-kode 7019 31 90
(45)
Efter offentliggørelsen af begge indledningsmeddelelser bemærkede CCCLA, at begge indledningsmeddelelser henviste til KN-kode 7019 31 10, mens klageren henviste til KN-kode 7019 31 00 , og at sidstnævnte kode ikke længere eksisterer. CCCLA anførte, at varer, der tidligere henhørte under KN-kode 7019 31 00, nu tariferes under to forskellige KN-koder: 7019 31 10 (glasfibermåtter af filamenter) og 7019 31 90 (glasfibermåtter i andre tilfælde). Da de aktuelle undersøgelser omfatter visse varer af glasfiberfilamenter, er CCCLA af den opfattelse, at varer henhørende under KN-kode 7019 31 90, nemlig »måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter«, ikke bør være omfattet af definitionen af den pågældende vare.
(46)
Denne påstand er irrelevant, da sådanne varer slet ikke er en pågældende vare.
(47)
Klageren henviste til KN-kode ex 7019 31 00 og anførte udtrykkeligt, at glasuldmåtter (dvs. andre måtter eller måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter) ikke er omfattede. Det er derfor, der står »ex« før KN-koden.
(48)
Begge indledningsmeddelelser blev offentliggjort i december 2013 og indeholdt oplysningen »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 10«. Eftersom de varer, der tidligere henhørte under KN 7019 31 00, fra den 1. januar 2012 blev opdelt i KN-kode 7019 31 10 og 7019 31 90, indeholder indledningsmeddelelsen ikke »måtter fremstillet af glasfiber uden filamenter«, da »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 10« er anført.
(49)
I den nuværende forordning står der dog »i øjeblikket henhørende under KN-kode […] 7019 31 00«, da de to KN-koder 7019 31 107019 31 107019 31 107019 31 10 og 7019 31 90 igen blev slået sammen fra den 1. januar 2014, eftersom KN-kode 7019 31 90 i praksis forblev tom (da glasfibermåtter i andre tilfælde, nemlig glasuldmåtter, snarere blev tariferet under KN-kode 7019 39 00).
(50)
Påstanden om, at KN-kode 7019 31 90 skal udelukkes, er derfor ikke relevant.
2.2. Teksturerede rovings
(51)
En af brugerne anmodede om, at teksturerede rovings (14) skulle udelukkes fra varedækningen, da EU-producenterne af glasfiberfilamenter ikke fremstiller dem.
(52)
Imidlertid blev tre virksomheder i Unionen identificeret som producenter af teksturerede rovings med tilstrækkelig kapacitet til at dække markedsbehovet. Undersøgelserne har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare - trods mulige forskelle i endelig anvendelse - alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål. Anmodningen om at udelukke teksturerede rovings fra varedækningen afvises derfor.
(53)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at teksturerede rovings burde udelukkes, da i) kun én EU-producent leverede teksturerede rovings til markedet i begrænsede mængder, og yderligere import af sådanne produkter derfor ikke kunne skade EU-erhvervsgrenen, ii) teksturerede rovings er forskellige fra direkte rovings, idet sidstnævnte har større tværstyrke på grund af en pultruderet kompositprofil og en anden fremstillingsproces, og iii) Kommissionen i modsætning til i den oprindelige antidumpingundersøgelse i forbindelse med garn ikke mener, at den begrænsede substituerbarhed er en væsentlig faktor for udelukkelsen af teksturerede rovings.
(54)
Hvad angår den første påstand påpeger Kommissionen igen, at der findes flere producenter i Unionen, der har kapacitet til at opfylde markedets behov for teksturerede rovings, men kun én producent sælger i øjeblikket denne varetype. Den kinesiske regerings påstand om, at kun én EU-producent faktisk sælger produktet, er nærmere et tegn på skade, da dette betyder, at brugerne er gået over til at benytte andre leverandører uden for Unionen, især fra Kina.
(55)
Hvad angår den anden påstand er fremstillingsprocessen for teksturerede rovings identisk med den for »normale« rovings, bortset fra at der er et ekstra trin, hvor der blæses luft ind i rovingen, og dette kræver kun relativt billigt ekstra udstyr og ændrer ikke varens grundlæggende tekniske og fysiske egenskaber. Teksturerede rovings fremstår blot mere »lodne« end »normale« rovings.
(56)
Hvad angår den tredje påstand har Kommissionen fulgt samme fremgangsmåde som i den tidligere undersøgelse, hvor teksturerede rovings også var omfattet af den pågældende vare og en anmodning om at udelukke dem blev afvist. Der blev ikke fremsat argumenter, som kunne føre til en anden konklusion.
(57)
Anmodningen om at udelukke teksturerede rovings fra varedækningen afvises derfor.
2.3. Produkter, for hvilke EU-erhvervsgrenen ikke er udsat for konkurrence fra Kina
(58)
Den kinesiske regering anmodede om, at varer, for hvilke EU-erhvervsgrenen ikke er udsat for konkurrence fra importen fra Kina (som anført i den ikke-fortrolige udgave af antisubsidieklagen), fjernes fra varedækningen. De omhandlede varer var de såkaldte »wet use chopped strands« (afhuggede tråde til våd anvendelse - WUCS) og måtter.
(59)
WUCS har begrænset holdbarhed og højere transportomkostninger på grund af den ekstra vægt, der skyldes vandindholdet. Ikke desto mindre handles der med WUCS i hele verden. Undersøgelsen har vist, at de forskellige typer af den pågældende vare - trods forskelle i fremtoning og mulige forskelle i endelig anvendelse - alle har samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og grundlæggende anvendes til samme formål. WUCS og måtter anvendes, som alle andre varetyper af den pågældende vare, som forstærkningsmateriale. Den kinesiske regerings påstand om, at nogle typer varer af glasfiberfilamenter endnu ikke forekommer i store mængder på EU-markedet, udelukker heller ikke, at handelsmønstrene for eksporten af netop disse typer i fremtiden vil ændre sig. Anmodningen om at udelukke disse varer fra varedækningen afvises derfor.
(60)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, i) at kun én EU-producent fremstiller WUCS, og at import af sådanne produkter derfor ikke kunne skade EU-erhvervsgrenen, ii) at EU-producenterne ikke lider nogen skade i forbindelse med ovennævnte produkter, da EU-erhvervsgrenen i den ikke-fortrolige udgave af klagen anførte, at den kan opnå en fortjeneste på over 8-10 % på de nævnte varer, iii) at WUCS har et højere vandindhold, begrænset holdbarhed og en anden fremstillingsproces, og derfor adskiller sig både fysisk og kemisk fra de normale afhuggede tråde, og iv) at Kommissionen i modsætning til i den tidligere undersøgelse i forbindelse med garn ikke mener, at den begrænsede substituerbarhed er en væsentlig faktor for udelukkelsen af teksturerede WUCS og måtter.
(61)
Den første påstand afvises, da flere EU-producenter sælger WUCS, og EU-erhvervsgrenen er derfor ikke udelukket fra skade i forbindelse med denne varetype.
(62)
Hvad angår den anden påstand er den omstændighed, at visse varetyper på visse tidspunkter er rentable, ikke tilstrækkelig grund til at udelukke disse produkttyper. Desuden importeres WUCS til Unionen i meget mindre mængder end de andre varer af glasfiberfilamenter. Fortjenstmargenen for denne ene varetype er derfor ikke repræsentativ for den pågældende vare.
(63)
Hvad angår den tredje påstand er den pågældende vare ikke defineret med henvisning til dens vandindhold. Vandindholdet i WUCS berettiger derfor ikke til udelukkelse. Desuden er fremstillingsprocessen for WUCS den samme som for afhuggede tråde til tør anvendelse (DUCS), med ét fremstillingstrin mindre: tørrefasen.
(64)
Hvad angår den fjerde påstand har Kommissionen fulgt samme fremgangsmåde som i den tidligere antidumpingundersøgelse, hvor WUCS også var omfattet af den pågældende vare. Der blev ikke fremsat argumenter, som kunne føre til en anden konklusion.
(65)
Anmodningen om at udelukke WUCS fra varedækningen afvises derfor.
3. Samme vare
(66)
Som i den tidligere antidumpingundersøgelse fandt man, at den pågældende vare og de varer af glasfiberfilamenter, der fremstilles og sælges på hjemmemarkedet i Kina, samt de varer af glasfiberfilamenter, der fremstilles og sælges i Unionen af EU-erhvervsgrenen, havde de samme grundlæggende fysiske, kemiske og tekniske egenskaber og anvendelser. De anses derfor for at være samme vare i forbindelse med de aktuelle undersøgelser, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 1, stk. 4, og antisubsidiegrundforordningens artikel 2, litra c).
C. SUBSIDIERING
1. Indledning
(67)
I den 12. femårsplan for Folkerepublikken Kinas nationaløkonomi og sociale udvikling (»12th Five Year Plan for National Economic and Social Development of the PRC«) fremhæves den kinesiske regerings strategiske vision for forbedring og fremme af nøgleindustrier, der bl.a. omfatter fremstilling af glasfibervarer. I kapitel 9 i den 12. femårsplan, som vedrører omdannelsen og opgraderingen af fremstillingsindustrien, er følgende anført:
»Vi vil fokusere på at udvikle nye materialer som f.eks. solcelleglas, ultratyndt substratglas, særlige glasfibre og særlige keramiske materialer.«
(68)
I kapitel 9, afsnit 3, i ovennævnte plan vedrørende den teknologiske opgradering af virksomheder står der specifikt, at den kinesiske regering »… vil tilskynde virksomhederne til at blive bedre til at udvikle nye produkter, forbedre produkternes teknologiske indhold og merværdi samt opdatere og opgradere produkterne hurtigere.«
(69)
Endvidere står der i kapitel 10, afsnit 1, i samme plan følgende:
»Fokus for udviklingen i erhvervsgrenen for nye materialer vil være på nye funktionelle materialer, avancerede strukturelle materialer, højtydende fibre og kompositmaterialer fremstillet deraf samt på basismaterialer til almen brug«
(70)
Vigtigheden af innovation og nye materialer generelt fremgår tydeligt af både »12th Five Year Industrial Technology Innovation Programme« og »National Long-term Science and Technology Development Plan (2006-2020)«.
(71)
Endvidere nævner »The Industrial Restructuring Guidance Catalogue 2011« (afgørelse nr. 9) udtrykkeligt »trådtrækning i E-glasfiberovn […], udvikling og fremstilling af højtydende fiberglas og varer deraf« som en tilskyndet erhvervsgren. »Guideline Catalogue For Foreign Investment Industries«, der angiver erhvervsgrene, hvor udenlandske investeringer tilskyndes (15), henviser udtrykkeligt til fremstillingen af glasfibervarer og særligt fiberglas.
(72)
Den kinesiske regering hævdede, at disse planer kun er vejledende og ikke er bindende. Men som der tydeligt står i den 12. femårsplan, er den juridisk bindende:
»Denne plan har efter at have været drøftet og godkendt af Den Nationale Folkekongres, retsgyldighed.«
(73)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at den pågældende vare kun er standardglasfibervarer (E-glas) og ikke de mere teknologisk avancerede højtydende glasfibre (glasfibre til særlige formål eller S-glas). Derfor falder den pågældende vare i denne undersøgelse uden for dækningsområdet for tilskyndede erhvervsgrene, da kun særlige glasfibre eller højtydende fibre er blandt de tilskyndede erhvervsgrene. Den kinesiske regering henviser bl.a. til den 12. femårsplan, som kun nævner »højtydende fibre« og »særligt fiberglas«.
(74)
For det første er den pågældende vare visse filamenter af endeløse glasfibervarer. Ved anvendelse af varedefinitionen skelnes der ikke mellem, hvorvidt varerne er fremstillet af standardglasfibre (»E-glas«) eller særlige glasfibre (»S-glas«). For det andet anmodede ingen interesserede parter om, at særligt fiberglas burde udelukkes fra varedækningen. For det tredje bestred den kinesiske regering heller ikke, at regeringen tilskynder til udvikling af »særlige glasfibre«. Selv standardglasfibervarer omtales som en erhvervsgren, hvor udenlandske investeringer tilskyndes (jf. betragtning 71).
(75)
Under alle omstændigheder og selv om man måtte medgive, at det kun er udviklingen af højtydende fiberglas (f.eks. S-glas) der tilskyndes af den kinesiske regering, fandt undersøgelsen ikke nogen sondring mellem en standardfiberglaserhvervsgren på den ene side og en erhvervsgren for særligt fiberglas på den anden side. Tværtimod fremstilles glasfibervarer, uanset om de er fremstillet af E-glas eller af højtydende glasfibre, såsom S-glas, alle af den samme fiberglaserhvervsgren. I denne henseende fandt Kommissionen navnlig, at alle de kinesiske eksporterende producenter i stikprøven anvender både standardfiberglas (E-glas) og højtydende glasfibre (f.eks. S-glas) i fremstillingsprocessen, og at der ikke er nogen mekanisme til at begrænse den støtte, der ydes - det være sig i form af præferencelån eller indrømmelse af brugsrettigheder til jord, til en del af produktionen. Det følger heraf, at en eksplicit tilskyndelse til udvikling af højtydende glasfibervarer ikke, retligt eller faktisk, kan udelukke erhvervsgrenen for basisfiberglasvarer fra den overordnede strategiske politik om at tilskynde virksomhederne til at blive bedre til at udvikle nye produkter, forbedre produkternes teknologiske indhold og merværdi samt opdatere og opgradere produkterne hurtigere.
(76)
Det følger af ovenstående, at påstanden om, at den pågældende vare ikke er en del af den tilskyndede erhvervsgren er ubegrundet, og den afvises derfor.
(77)
Det fremgår endvidere af »Decision No 40 of the State Council on Promulgating and Implementing the »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment««, som sammen med »Temporary Provisions on Promoting the Industrial Structure Adjustment« benævnes »afgørelse nr. 40«, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af forskellige typer erhvervsgrene (16).
(78)
Selv om afgørelse nr. 40 ikke udtrykkeligt henviser til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter eller mere generelt til erhvervsgrenen for nye materialer, pålægger den alle finansieringsinstitutter kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og lægger op til, at der gennemføres »andre præferentielle politikker for tilskyndede projekter« (17). Det kan derfor konkluderes, at bestemmelserne i afgørelse nr. 40 fandt anvendelse på erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter.
(79)
Den kinesiske regering hævdede, at afgørelse nr. 40 kun indebærer, at tilskyndede erhvervsgrene bør modtage kreditstøtte »ifølge kreditprincipperne«, og at det ikke kan udledes, at sådan støtte skal gives på et præferentielt grundlag.
(80)
Undersøgelsen har vist, at virksomhederne i stikprøven var omfattet af præferencelånepolitikkerne. Nogle af de tabsgivende virksomheder modtog endog fortsat finansiering på præferencevilkår. Kommissionen afviser derfor den kinesiske regerings påstand om, at udlån til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter skete »ifølge kreditprincipperne«. Det vigtigste er fortsat, at alle finansieringsinstitutter ifølge afgørelse nr. 40 skal yde kredit til tilskyndede erhvervsgrene, der omfatter erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter, og at støtten faktisk ydes på præferencevilkår.
(81)
Endvidere giver »The National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020)« tilsagn om at »give førsteprioritet til politikfinansiering«, »tilskynde de finansielle institutter til at yde præferentiel kreditstøtte til store nationale videnskabelige og teknologiske industrialiseringsprojekter«, at »tilskynde de finansielle institutter til at forbedre og styrke de finansielle tjenester for højteknologiske virksomheder« og at »gennemføre præferentielle beskatningspolitikker til fremme af højteknologiske virksomheder«.
(82)
Fremstilling af varer af glasfiberfilamenter falder ind under beskrivelsen af en højteknologisk virksomhed, hvilket fremgår af antallet af producenter med status af højteknologisk virksomhed og virksomhed med ny teknologi i Kina. Undersøgelsen viste faktisk, at nogle af virksomhederne i stikprøven fik certifikatet for højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi, som kunne drage fordel af præferencebehandlingen i ovennævnte »National Outline for the Medium and Long-term Science and Technology Development (2006-2020)«.
2. Manglende samarbejdsvilje og brug af de foreliggende faktiske oplysninger
2.1. Anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, på en eksporterende producent
(83)
Ved kontrolbesøget hos en af virksomhederne i Kina blev det afsløret, at virksomheden havde ændret det reviderede regnskab, der oprindeligt var blevet indgivet til Kommissionen i virksomhedens svar på antisubidiespørgeskemaet. Virksomheden oplyste ikke dette frivilligt, og det blev først afsløret, at der fandtes et andet revideret regnskab, da virksomheden blev anmodet om at forelægge et originalt eksemplar af regnskabet. Endvidere forelå det nye regnskab kun på kinesisk. Da det er i strid med de internationale revisionsstandarder (nr. 560: vedrørende »efterfølgende begivenheder«) at udsende to sæt regnskaber, fremhævede kontrolholdet, at dette vakte alvorlig bekymring, da det såede tvivl om de indsendte regnskabers troværdighed. Virksomheden forklarede, at det reviderede regnskab, der oprindeligt var blevet indsendt i svaret på spørgeskemaet, indeholdt fejl, og det var derfor blevet udskiftet med en ny version udstedt af det samme revisionsfirma samt tilbagedateret og genudstedt med samme løbenummer som det oprindelige regnskab, der var blevet destrueret.
(84)
Efter kontrolbesøget, og efter at det »andet« regnskab var blevet oversat, sendte Kommissionen et brev til virksomheden, hvori den anførte de specifikke og detaljerede grunde til, at den mente, at nogle af de oplysninger, der var angivet i spørgeskemaet, ikke kunne anses for verificerede. Virksomheden fik at vide, at Kommissionen kunne beslutte at basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger.
(85)
Virksomheden fremsatte bemærkninger både skriftligt og ved en høring med høringskonsulenten. Dens svar antydede, at der fandtes endnu et (tredje) revideret regnskab (i det format, der anvendes for børsnoterede selskaber). Selv om der tilsyneladende ikke var væsentlige forskelle mellem det »andet« og det »tredje« regnskab, var sidstnævnte dog langt mere detaljeret og omfattende. Det var allerede blevet udstedt, og selv om det var tilgængeligt for virksomheden ved kontrolbesøget (18), blev Kommissionen heller ikke rettidigt oplyst om eksistensen af dette regnskab i forbindelse med kontrollen. I modsætning til de andre regnskaber indeholdt denne »tredje« udgave udtrykkeligt og detaljeret alle de subsidier (herunder deres retsgrundlag), som virksomheden havde modtaget i løbet af UP. Det havde derfor været yderst nyttigt at kunne undersøge dette regnskab ved kontrolbesøget for at efterkontrollere alle de indsendte oplysninger vedrørende de enkelte subsidieordninger, som virksomheden har benyttet sig af.
(86)
De reviderede regnskaber er nødvendige for en korrekt kontrol af de oplysninger, virksomheden har givet Kommissionen, om bl.a. tilskud, lån, brugsret til jord, skatteudsættelser osv.
(87)
Som beskrevet ovenfor udviste virksomheden manglende samarbejdsvilje, og skabte en alvorlig hindring for en korrekt kontrol af de oplysninger, der var indgivet til Kommissionen, som derfor ikke tilfredsstillende kunne kontrollere de modtagne oplysninger om bl.a. omfanget af de subsidier, som virksomheden havde modtaget. Følgelig kunne Kommissionen ikke nå til rimeligt nøjagtige resultater, særlig med hensyn til omfanget af modtagne subsidier.
(88)
Det vurderes, at virksomheden forelagde vildledende oplysninger og ikke samarbejdede tilstrækkeligt. Kommissionen besluttede derfor at anvende bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1. Da virksomheden var del en del af en gruppe, fandt antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, anvendelse på hele gruppen.
(89)
Med henblik på at fastslå omfanget af subsidier for gruppen anvendte Kommissionen imidlertid de faktiske oplysninger fra de to virksomheder i gruppen, der havde samarbejdet fuldt ud i forbindelse med begge undersøgelser, og hvis oplysninger ansås for at være pålidelige med hensyn til omfanget af subsidier til de to virksomheder. Med hensyn til den virksomhed i gruppen, der fremlagde vildledende oplysninger, blev omfanget af subsidier fastslået på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. For at fastslå omfanget af subsider for den retlige enhed var de foreliggende faktiske oplysninger, som Kommissionen gjorde brug af, det højeste subsidieringsniveau i hver subsidieordning for enhver af de retlige enheder, der tilhører virksomhederne eller gruppen af virksomheder i stikprøven, jf. betragtning 30, og som havde samarbejdet fuldt ud i undersøgelsen.
(90)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede klageren, at den metode, der blev anvendt til at beregne omfanget af subsidieringen for gruppen, ikke var korrekt. Klageren fremførte, at da subsidiemargenen for gruppen er summen af de højeste konstaterede subsidiemargener for de enkelte subsidieordninger for de samarbejdsvillige virksomheder, bør den være langt højere.
(91)
Denne påstand er baseret på en misforståelse. Den metode, der anvendes til at beregne subsidieringens omfang, jf. betragtning 89, blev kun anvendt på den virksomhed (inden for gruppen), som fremlagde vildledende oplysninger, og ikke for gruppen som helhed. Påstanden blev derfor afvist.
(92)
Den virksomhed, der gav vildledende oplysninger, eksporterede ikke den pågældende vare. Inden for gruppen var det en af de forretningsmæssigt forbundne virksomheder, der eksporterede den pågældende vare. Denne virksomhed samarbejdede dog fuldt ud i forbindelse med begge undersøgelser og forelagde pålidelige oplysninger om gruppens eksportpris. De indsendte oplysninger blev derfor brugt til Kommissionens endelige konklusioner i den undersøgelse.
(93)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den eksporterende producent, at Kommissionen fejlagtigt havde anvendt bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.
(94)
For det første hævdede producenten, at Kommissionen i det brev, der blev sendt til virksomheden, hvori den redegjorde for den nærmere begrundelse for den foreslåede anvendelse af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, ikke nævnte, at den ikke kunne verificere oplysningerne om subsidier. Kommissionen kan derfor ikke påberåbe sig denne argumentation i sine endelige konklusioner, da virksomheden ikke havde fået lejlighed til at udtale sig om argumentet.
(95)
Denne påstand kan ikke godtages. I skrivelsen anførte Kommissionen klart, at den »ikke kan konkludere, at oplysningerne om omfanget af de subsidier, [virksomheden] havde modtaget, var verificerede«. Under alle omstændigheder blev virksomheden fuldt ud informeret om begrundelsen for at anvende de bedste foreliggende faktiske oplysninger i det endelige fremlæggelsesdokument og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil, hvilket den også gjorde.
(96)
For det andet hævdede den eksporterende producent, at selv hvis Kommissionen anvendte bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, burde Kommissionen ikke bruge oplysninger fra andre virksomheder som grundlag for at fastsætte subsidieringens omfang, men burde snarere basere sig på virksomhedens faktiske reviderede regnskaber, da de stadig giver de »bedst egnede« og »mest hensigtsmæssige« oplysninger om omfanget af virksomhedens subsidiering.
(97)
Som forklaret i betragtning 83-88 nærer Kommissionen alvorlig tvivl om troværdigheden af de fremlagte regnskaber og kunne derfor ikke forlade sig på dem for at kontrollere omfanget af subsidiering for forskellige ordninger og/eller subsidieprogrammer, såsom præferencelån og brugsrettigheder til jord mod utilstrækkeligt vederlag. Pålidelige reviderede regnskaber er af afgørende betydning for at verificere nøjagtigheden og fuldstændigheden af de fremlagte oplysninger. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de bedste foreliggende faktiske oplysninger for at fastsætte subsidieringens omfang, og det var i dette tilfælde de verificerede oplysninger om relevante subsidieordninger fra andre samarbejdsvillige enheder. Påstanden afvises derfor.
(98)
Virksomheden hævdede også, at Kommissionen fejlagtigt anvendte de internationale regnskabsstandarder (»IAS«) som et kriterium for at afvise de reviderede regnskaber. Der bør ifølge virksomheden skelnes mellem reviderede regnskabers funktion og relevansen af IAS i en vurdering af markedsøkonomisk behandling i antidumpingsager på den ene side og antisubsidiesager på den anden side. En overtrædelse af IAS kan derfor ikke begrunde anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.
(99)
Kommissionen bemærker, at den overtrædelse af IAS, der blev konstateret i løbet af undersøgelsen, ikke i sig selv lå til grund for anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1. Årsagen var det forhold, at forskellige versioner af de reviderede regnskaber blev fremsendt til Kommissionen, hvilket rejste tvivl om deres troværdighed, og dette førte Kommissionen til den konklusion, at andre oplysninger om subsidieringens omfang, ikke kunne verificeres. Påstanden afvises derfor.
(100)
Virksomheden hævdede også, at Kommissionens metode til beregning af subsidiemargenen, der bestod i at anvende den højeste udligningstoldsats for hver ordning som beregnet for hver samarbejdsvillig retlig enhed (og ikke hver gruppe) var uberettiget. Virksomheden påstod, at denne metode er fejlbehæftet, da virksomheder inden for samme gruppe kan beslutte at samle subsidier i en specifik enhed til fordel for hele gruppen.
(101)
Som forklaret i betragtning 89 anvendte Kommissionen ved beregningen af subsidieringens omfang inden for gruppen de faktiske oplysninger fra de to andre virksomheder i gruppen, som var samarbejdsvillige i forbindelse med begge undersøgelser, da den beregnede subsidieringens omfang for hele gruppen. De foreliggende faktiske oplysninger blev kun anvendt på én retlig enhed i gruppen, der gav vildledende oplysninger. For at fastlægge subsidieringens omfang for en retlig enhed inden for gruppen fandt Kommissionen, at det var mest hensigtsmæssigt at basere beregningerne på samme niveau i selskabsstrukturen og tage det højeste subsidieniveau, der blev konstateret for enhver af de retlige enheder (inden for gruppen, hvis relevant), der tilhører virksomhederne eller grupperne af virksomheder i stikprøven. Påstanden afvises derfor.
2.2. Anvendelsen af bestemmelserne i antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, på statsejede banker
(102)
Ingen af de statsejede banker i Kina samarbejdede med Kommissionen. De blev opfordret til at forelægge de nødvendige oplysninger med henblik på antisubsidieundersøgelsen ved at udfylde et spørgeskema. Kommissionen underrettede derfor den kinesiske regering om, at den ville overveje at basere sine konklusioner på de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik oplysningerne om de statsejede banker.
(103)
I svaret på Kommissionens skrivelse og senere efter fremlæggelsen af oplysninger gjorde den kinesiske regering indsigelser mod anvendelsen af antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, for så vidt angik de oplysninger, der blev anmodet om fra de statsejede banker. Den fremførte, at den kinesiske regering havde fremlagt en stor mængde oplysninger i denne undersøgelse. Kommissionen var imidlertid af den opfattelse, at oplysningerne ikke fuldstændig kunne gøre det ud for et svar fra de statsejede banker på de specifikke spørgeskemaer. Den kinesiske regering bestred ikke, at bankerne ikke havde indsendt svar på spørgeskemaet, ej heller at bankerne var statsejede. Kommissionen måtte derfor gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger vedrørende de statsejede banker for at drage sine konklusioner.
3. Undersøgte ordninger
(104)
Kommissionen sendte spørgeskemaer til den kinesiske regering, der omfattede spørgeskemaer til de statsejede banker, og de eksporterende producenter i stikprøven og udbad sig oplysninger om ordninger, som angiveligt indebar ydelse af subsidier til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter: Nedenstående ordninger blev undersøgt:
a)
Præferencelån, garantier og forsikringer til erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter:
-
Præferencelån
-
Eksportkreditstøtteordninger
-
Eksportgarantier og forsikringer for nye materialer
-
Fordele i form af adgang til offshore-holdingselskaber og regeringens tilbagebetaling af lån
b)
Tilskudsprogrammer:
-
Subsidier til udvikling af »Famous Brands« og »China World Top Brands«
-
Tilskud fra centralregeringen
-
Tilskud fra regeringsorganer på subcentralt niveau
-
»Funds for outward expansion of industries in Guangdong Province«
c)
Statslig tilvejebringelse af ressourcer mod utilstrækkeligt vederlag:
-
Statslig levering af elektricitet
-
Statslig levering af vand
-
Statslig levering af råstoffer
-
Statslig indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag
d)
Skattefritagelses- og skattenedsættelsesprogrammer for indkomstskat og andre direkte skatter:
-
»Two Free/Three Half«-programmet for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)
-
Nedsættelse af indkomstskat for eksportorienterede FIE'er
-
Indkomstskattefordele for FIE'er baseret på geografisk beliggenhed
-
Programmer med lokal indkomstskattefritagelse og -lempelse for »produktive« FIE'er
-
Skattelempelser for FIE'er, der køber kinesisk udstyr
-
Skattefradrag for forskning og udvikling gennemført af FIE'er
-
Skattegodtgørelse for geninvestering af overskud fra FIE'er i eksportorienterede virksomheder
-
Præferenceskat for FIE'er, der anerkendes som virksomheder med højteknologi eller ny teknologi
-
Skattenedsættelser for højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi, som deltager i bestemte projekter
-
Præferentiel indkomstbeskatning for virksomheder i den nordøstlige region
-
Guangdong-provinsens skatteprogrammer
-
Skattefritagelse af dividende mellem kvalificerede kinesiske virksomheder
-
Nedsatte selskabsskattesatser
e)
Programmer vedrørende indirekte skatter og importtold:
-
Momsfritagelse for anvendelse af importeret udstyr
-
Momsnedsættelse for FIE'er, der køber udstyr produceret i Kina
-
Fritagelse for moms og told på køb af anlægsaktiver under »Foreign Trade Development«-programmet
4. Præferencelån, anden finansiering, garantier og forsikringer
4.1. Præferencelån
a) Indledning
(105)
Konklusioner vedrørende statsejede banker blev truffet på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1, som forklaret i afsnit C.2.2.
b) Retsgrundlag
(106)
Følgende love indeholder bestemmelser om begunstigede låneordninger i Kina: The Law of the PRC on Commercial Banks (»bankloven«) [2003], The General Rules on Loans udstedt af People's Bank of China (den kinesiske nationalbank) den 28. juni 1996 og statsrådets afgørelse nr. 40.
c) Resultater af undersøgelsen
Tilstedeværelse af et subsidie
(107)
Selv om de kinesiske myndigheder kun har forelagt begrænsede oplysninger om aktiebesiddelse/ejerskab for bankerne i Kina, er det i undersøgelsen fastslået, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, at det kinesiske finansmarked er kendetegnet ved betydelig påvirkning og kontrol fra regeringens side. I forbindelse med analysen af, hvorvidt bankerne har fået overdraget eller udøver statslig myndighed (dvs. de er offentlige organer), anvendte Kommissionen alle tilgængelige oplysninger om ikke bare statens ejerskab af bankerne, men også andre kendetegn som statslig tilstedeværelse i bestyrelserne, statslig påvirkning af og kontrol med bankernes aktiviteter, gennemførelsen af statens politikker eller interesser, samt hvorvidt enhederne er oprettet som følge af lovgivningen.
(108)
På grundlag af de foreliggende oplysninger kan det konkluderes, at de helt statsejede banker med en bestyrelse, der domineres af den kinesiske regering, har den største markedsandel og er de dominerende aktører på det kinesiske finansmarked. Statsejede banker er underkastet retlige regler, som bl.a. forudsætter, at de udøver deres udlånsvirksomhed i henhold til behovene i den nationale økonomi, yder kreditstøtte til tilskyndede projekter (19) eller prioriterer udviklingen af erhvervsgrene med højteknologi og ny teknologi (20).
(109)
Et andet tegn på den kinesiske regerings involvering i det kinesiske finansmarked er den rolle, som den kinesiske nationalbank spiller ved fastlæggelsen af de specifikke begrænsninger for fastsættelsen af rentesatserne og deres udsving (21). De finansielle institutter anmodes om at indrømme rentesatser inden for et vist interval i forhold til den kinesiske nationalbanks referencerentesats. For præferencelån må rentesatserne ikke bevæge sig opad. Begrænsninger på lånerentesatser og de lofter, der blev indført på indlånsområdet, skaber en situation, hvor bankerne har garanteret adgang til billig kapital (på grund af reguleringen af indlånsrenter) og er i stand til at yde lån til udvalgte erhvervsgrene på gunstige vilkår i overensstemmelse med den statslige politik om at instruere bankerne i at yde særlig støtte til visse tilskyndede og/eller højteknologiske erhvervsgrene, såsom erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter.
(110)
Kommissionen anmodede den kinesiske regering om at uddybe definitionen og ordlyden i cirkulære 251 og i den tidligere lovgivning (Circular of the PBOC concerning expansion of Financial Institution's Loan Interest Rate Float Range - YinFa [2003] No. 250). Som beskrevet i afsnit C.2.2 forelagde den kinesiske regering imidlertid ikke disse cirkulærer. Den kinesiske regering hævdede imidlertid, at cirkulære 250 blev ophævet ved cirkulære 251, og at den nedre udlånsrente blev afskaffet med virkning fra juli 2013, og at staten derfor ikke er involveret i banksektoren.
(111)
Afskaffelsen af den nedre udlånsrente indtraf dog i undersøgelsesperioden. Den kinesiske nationalbank påvirkede altså de statsejede bankers fastsættelse af rentesatser i størstedelen af undersøgelsesperioden. I forbindelse med undersøgelsen blev der desuden ikke konstateret nogen umiddelbar virkning af afskaffelsen af lånene til producenterne i stikprøven. Under alle omstændigheder er den nedre rente, der var gældende i undersøgelsesperioden, ikke den eneste grund til, at Kommissionen anser statsejede banker for offentlige organer.
(112)
Resultaterne af antisubsidieundersøgelserne vedrørende solcellepaneler (22) og solcelleglas (23), hvor det blev konstateret, at statsejede banker i Kina optræder som offentlige organer (jf. betragtning 158-168 i forordningen om solcellepaneler og betragtning 73 i forordningen om solcelleglas), er også foreliggende faktiske oplysninger i denne undersøgelse med hensyn til de statsejede bankers status som offentlige organer. Disse faktiske omstændigheder kan sammenfattes som følger.
-
Statsejede banker har den største markedsandel og er de dominerende aktører på markedet i Kina.
-
Ud fra de foreliggende faktiske oplysninger er statsejede banker kontrolleret af regeringen i form af ejerskab og administrativ kontrol af deres kommercielle adfærd, herunder grænserne for de rentesatser, de kan tilbyde.
-
Bankloven og andre love og forskrifter pålægger banker at yde lån i henhold til behovene i den nationale økonomi, yde kreditstøtte til tilskyndede projekter og prioritere højteknologiske virksomheder og virksomheder, der anvender ny teknologi.
(113)
På baggrund af ovenstående konkluderes det, at de statsejede banker udøver offentlige funktioner på vegne af den kinesiske regering, nemlig obligatorisk fremme af visse økonomiske sektorer i tråd med statslig planlægning og politiske dokumenter. Det omfattende statslige ejerskab i de statsejede banker bekræfter, at bankerne er under statens kontrol i forbindelse med udøvelsen af deres offentlige hverv. Den kinesiske regering udøver væsentlig kontrol over statsejede banker via regeringens allestedsnærværende indgriben i den finansielle sektor og kravet om, at statsejede banker skal følge regeringens politik. De statsejede banker anses derfor for at være offentlige organer, da de ejer, besidder og udøver offentlig myndighed.
(114)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering denne konklusion, idet den hævdede, at Kommissionen ikke havde anført grundene til, at den anså statsejede banker for offentlige organer. Kommissionen finder det godtgjort, at de faktiske omstændigheder, der er anført i ovenstående betragtninger, begrunder den konklusion, at statsejede banker er offentlige organer.
(115)
Mens langt størstedelen af lånene til de eksporterende producenter i stikprøven stammer fra statsejede banker, viste undersøgelsen, at en mindre mængde lån ydes af privatejede banker. Kommissionen analyserede derfor, hvorvidt den kinesiske regering overdrager til og/eller pålægger privatejede banker i Kina at yde præferencelån til producenter af varer af glasfiberfilamenter. jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
(116)
I banklovens artikel 34 instrueres bankerne også i at »udøve deres lånevirksomhed i henhold til nationaløkonomiens og samfundsudviklingens behov og i samme ånd som statens industripolitikker« (24).
(117)
Undersøgelsen viste, at de rentesatser, der blev anvendt af statsejede og private banker, generelt var meget ens for så vidt angår de eksporterende producenter i stikprøven. Dette tyder på, at statsejede banker, som er de dominerende aktører på bank- og lånemarkedet i Kina, fastsætter rentesatsen, og at private banker blot følger de satser, der fastsættes af de statsejede banker (offentlige organer).
(118)
Under disse omstændigheder konkluderes det, at de private banker ikke fastsætter deres satser uafhængigt af statslig indgriben, og at privatejede bankers lånestrategi er pålagt af den kinesiske regering.
(119)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens fortolkning af banklovens artikel 34, idet den fremførte, at »Kommissionen i artikel 34a indfortolker en mening, som tydeligvis ikke kan tilskrives den«. Den kinesiske regering har henledt Kommissionens opmærksomhed på andre artikler i bankloven, nemlig artikel 4, 5 og 7, som skal sikre, at lån ydes uden indblanding og efter en kreditvurdering.
(120)
Kommissionen erkender, at disse artikler findes, men mener, at de bør forstås og læses i lyset af bestemmelserne i artikel 34. Der mindes i denne forbindelse om, at hverken den kinesiske regering, bankerne eller de berørte virksomheder i stikprøven kunne påvise, at lån blev ydet uden indblanding eller med en reel kreditvurdering. Tværtimod fremgik det af undersøgelsen, at en af de eksporterende producenter led tab, men den havde ikke desto mindre været i stand til at opnå lån fra banker til normale rentesatser uden noget tillæg for risiko i forbindelse med dens vanskelige finansielle situation.
(121)
Kommissionen konkluderer derfor, at staten overdrager det til og pålægger privatejede banker at indrømme præferentiel finansiering på samme måde som de statsejede banker, og dette betyder derfor, at der foreligger et finansielt bidrag som omhandlet i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv).
Specificitet
(122)
Størstedelen af de banker, der ydede lån til de samarbejdsvillige eksporterende producenter, er statsejede banker og kontrolleres i sidste instans af den kinesiske regering. Disse omfatter de store forretningsbanker og politisk styrede banker i Kina såsom China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank og Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Kommissionen bemærker endvidere, at den kinesiske regering retter præferencelåneordninger mod et begrænset antal erhvervsgrene. Eksempelvis fremgår det af afgørelse nr. 40, at den kinesiske regering aktivt vil støtte udviklingen af erhvervsgrenen for nye materialer, og erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter anses for at være en erhvervsgren for nye materialer. Alle finansieringsinstitutter instrueres også i kun at yde kreditstøtte til tilskyndede projekter, som er den kategori, hvortil projekterne vedrørende glasfiberfilamenter hører. Nævnte afgørelse lover også gennemførelse af »andre præferencepolitikker vedrørende de tilskyndede projekter«.
(124)
Den kinesiske regering hævdede, at Kommissionen fejlagtigt har påberåbt sig afgørelse nr. 40, da den pågældende vare ikke er klassificeret som en tilskyndet erhvervsgren. Selv hvis det antages, at erhvervsgrenen er en tilskyndet erhvervsgren, hævdede regeringen endvidere, at påberåbelsen af afgørelse nr. 40 ikke kan udvides til at omfatte en industri, som ikke er opført i afgørelse nr. 9 (»Industrial Restructuring Guidance Catalogue 2011«).
(125)
De eksporterende producenter i stikprøven tilhører kategorien af tilskyndede erhvervsgrene, jf. betragtning 67-76, og erhvervsgrene med højteknologi og ny teknologi. Særligt fiberglas og varer deraf samt ovne til E-glasfremstilling er i modsætning til regeringens påstand desuden udtrykkeligt opført i kapitel XII, punkt 6, i afgørelse nr. 9 (25). Påstanden er derfor ubegrundet.
Fordel
(126)
Der foreligger en fordel i den udstrækning, at de statslige lån eller lån fra private organer, der har fået overdraget statslige funktioner eller er under statslig kontrol, ydes på mere favorable vilkår, end låntageren ellers kunne opnå på markedet.
Behovet for en referencesats
(127)
Kommissionen søgte at efterprøve de kreditrisikovurderinger, der var foretaget af banker, der lånte penge til de eksporterende producenter i stikprøven i undersøgelsesperioden. Nogle af de eksporterende producenter led tab. Ikke desto mindre kunne de opnå banklån til referencesatsen uden nogen opjustering på grund af risikoen i forbindelse med forværringen af deres finansielle situation. Kommissionen har derfor grund til at anfægte, hvorvidt lån til virksomheder for glasfiberfilamenter var baseret på en indgående risikovurdering, og til at anfægte den rentesats, der blev fastsat i den forbindelse.
(128)
Da de kinesiske bankers udlån afspejler væsentlig statslig indgriben i banksektoren og ikke afspejler rentesatserne på et fungerende bankmarked, blev der beregnet en egnet markedsreferencesats ud fra den nedenfor beskrevne metode. Som følge af den kinesiske regerings manglende samarbejdsvilje har Kommissionen endvidere måttet gøre brug af de foreliggende faktiske oplysninger for at beregne en egnet referencerentesats.
(129)
Ved beregningen af en passende reference for lån i RMB anses det for rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked for banklån, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt ikke at tage de kinesiske eksportørers kreditværdighed for pålydende, men at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres finansielle situation.
(130)
Det samme gælder for lån denomineret i udenlandsk valuta. BB-forrentede erhvervsobligationer med relevante pålydender, der er udstedt i UP, blev benyttet som referenceværdi.
(131)
Som forklaret ovenfor blev både den kinesiske regering og de samarbejdsvillige eksporterende producenter anmodet om at fremlægge oplysninger om de kinesiske bankers udlånspolitik og om, hvordan lånene blev indrømmet de eksporterende producenter. Sådanne oplysninger blev dog ikke forelagt. I lyset af den manglende samarbejdsvilje, de foreliggende faktiske oplysninger og i henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 6, skønnes det korrekt at antage, at alle virksomheder i Kina kun tildeles den højeste rating for »non-investment grade«-obligationer (BB hos Bloomberg), og at anvende den »merpræmie«, der normalt er forbundet med obligationer udstedt af virksomheder med denne rating, på den kinesiske nationalbanks almindelige udlånssats.
(132)
Til beregning af referencerentesatsen for lån til virksomhederne i stikprøven i UP blev en risikopræmie derfor beregnet ved at anvende forskellen mellem rentesatserne for obligationer udstedt af virksomheder med BB-rating og obligationer udstedt af virksomheder med AAA-rating (som er kreditvurderingen for obligationer udstedt af den kinesiske regering), som registreret af Bloomberg. Denne risikopræmie blev derefter lagt til PBOC's offentliggjorte udlånsrenter for BB-ratede obligationer under hensyn til lånenes løbetid.
(133)
Fordelen for de eksporterende producenter blev derefter beregnet som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP af virksomhederne og den rente, der ville være blevet betalt, hvis referencerentesatsen var blevet anvendt på lånene. Fordelen blev derefter udtrykt som en procentdel af hver af de samarbejdsvillige eksporterende producenters samlede omsætning.
(134)
Efter fremlæggelsen af oplysninger hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke burde have brugt en referencesats til beregningen af fordelen, idet den hævdede, at lånene blev ydet på markedsvilkår, og der blev derfor ikke givet nogen fordel.
(135)
Som forklaret i betragtning 127-130, er det kinesiske marked for banklån forvredet, og Kommissionen mener derfor, at anvendelsen af en referencesats er fuldt berettiget.
(136)
Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionens valg af netop denne referencesats ikke var tilstrækkeligt begrundet.
(137)
Ved beregningen af en passende reference for lån mener Kommissionen, at det er rimeligt at anvende de kinesiske rentesatser, som justeres, så de afspejler en normal markedsrisiko. I en situation, hvor eksportørernes aktuelle finansielle tilstand er blevet konstateret på et forvredet marked, og der ikke foreligger nogen pålidelige oplysninger fra de kinesiske banker om målingen af risikoen og udarbejdelsen af kreditvurderinger, anses det for nødvendigt at foretage en opjustering, som afspejler det forvredne kinesiske markeds potentielle indvirkning på deres finansielle situation.
d) Konklusion
(138)
Ud fra undersøgelsens resultater konkluderer Kommissionen, at erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter i Kina nød godt af præferencelån i UP både fra statsejede banker og fra private banker. Finansieringen af erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter udgør et subsidie i henhold til antisubsidiegrundforordningen, da
a)
staten yder et finansielt bidrag, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i),
b)
staten overdrager eller pålægger varetagelse af funktioner, jf. artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), og
c)
der derved opnås en fordel, jf. artikel 3, stk. 2.
(139)
Da der er tale om et finansielt bidrag, en fordel for eksporterende producenter og specificitet, betragtes dette subsidie som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(140)
Ifølge antisubsidiegrundforordningens artikel 6, litra b), bør fordelen ved præferencelån beregnes som forskellen mellem den rente, der er betalt, og den rente, der ville skulle betales for et tilsvarende lån på markedsvilkår, som virksomheden faktisk kunne opnå på markedet. Som anført fastsatte Kommissionen i mangel af en anvendelig risikovurdering en markedsreferencesats for sammenlignelige lån på markedsvilkår.
(141)
Fordelen blev beregnet for UP som forskellen mellem den faktisk betalte rente i UP og den rente, der ville skulle betales ifølge referencesatsen.
(142)
En af de eksporterende producenter hævdede, at Kommissionen havde anvendt en forkert rentesats for virksomhedens faktiske betaling for et lån ved beregningen af fordelen. Påstanden blev accepteret, og Kommissionen reviderede beregningen. Den reviderede beregning havde dog ingen virkning for den konstaterede subsidiemargen.
(143)
De subsidiemargener, der blev beregnet for de eksporterende producenter i stikprøven ud fra denne metode, er følgende:
Præferencelån
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2. Andre præferencelåneordninger
(144)
I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de øvrige præferentielle låneordninger, der er anført i afsnit C.3.
5. Tilskudsprogrammer
(145)
I undersøgelsesperioden modtog virksomhederne i stikprøven ingen finansielle bidrag fra »Famous Brands«, »China World Top Brands« eller »Funds for Outward Expansion of Industries in Guangdong Province«.
5.1. Særlige tilskudsprogrammer og tilskud
a) Indledning
(146)
Virksomhederne i stikprøven modtog engangstilskud fra forskellige offentlige myndigheder på forskellige niveauer, hvilket medførte en fordel i UP. Disse tilskud anses for at falde ind under påstanden om tilskudsprogrammer i klagen, da det i klagen hævdedes, at producenterne af varer af glasfiberfilamenter modtog engangstilskud fra de regionale og lokale myndigheder, og at de herved opnåede en fordel, da midlerne blev modtaget uden behørig undersøgelse.
(147)
Kommissionen tilbød høringer med den kinesiske regering vedrørende disse specifikke tilskud.
(148)
Den kinesiske regering modsatte sig høringerne, idet den hævdede, at det ikke ville være i overensstemmelse med aftalen om subsidier og udligningsforanstaltninger, da sådanne høringer bør finde sted, før undersøgelsen indledes, og at det ville medføre en uforholdsmæssig stor byrde for de kinesiske myndigheder at kontrollere oplysningerne for hver enkel ordning.
(149)
De fleste tilskud drejede sig om ubetydelige beløb. Kommissionen undersøgte dem derfor ikke yderligere.
(150)
Kommissionen undersøgte dog et bestemt, forholdsvist stort beløb til at bygge sovesale til virksomhedens ansatte, der var ydet til en af virksomhederne i stikprøven, og som den mente var forbundet med påstandene vedrørende programmer i klagen.
b) Konklusion
(151)
Det ovenfor omhandlede tilskud var et ad hoc-tilskud, hvilket tydeligt viste, at det ikke var tilgængeligt for andre virksomheder, og det var derfor et specifikt tilskud som defineret i antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a). Ud fra den dokumentation, der blev indsamlet om modtagelsen af dette tilskud, og i mangel af andre oplysninger anser Kommissionen tilskuddet for at være et subsidie, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), og artikel 3, stk. 2, og at den eksporterende producent derved opnåede en fordel.
(152)
Efter fremlæggelsen af oplysningerne hævdede den virksomhed, der modtog tilskuddet, at det blev tildelt virksomheden for renovering af anlægsaktiver, som afskrives over 50 år. Derfor bør subsidiet fordeles over en periode på 50 år, og kun den del på 1/50, som svarer til den fordel, der er opnået i UP, bør tages i betragtning i forbindelse med beregningen af subsidiemargenen.
(153)
Virksomheden fremlagde ingen beviser, der berettiger en afskrivningsperiode på 50 år for investeringer i anlægsaktiver, i dette tilfælde en bygning, der anvendes som sovesal for personalet. Den faktiske afskrivningsperiode for en virksomheds anlægsaktiver er normalt meget kortere og udgør en periode på 10 til 20 år. På dette grundlag er den fordel, der er opnået ved dette tilskud, ubetydelig og bør derfor ikke udlignes.
6. Fritagelses- og Nedsættelsesprogrammer for direkte skatter
6.1. Programmet »Two Free/Three Half« for virksomheder med udenlandsk kapital (FIE'er)
a) Indledning
(154)
Programmet »Two Free/Three Half« giver FIE'er ret til ikke at betale selskabsskat de to første år og til kun at betale 12,5 % i stedet for 25 % de næste tre år.
b) Retsgrundlag
(155)
Retsgrundlaget for dette program er artikel 8 i Income Tax Law of the People's Republic of China for Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises (»FIE Tax Law«) og artikel 72 i Rules for the Implementation of the Income Tax Law of the People's Republic of China on Enterprises with Foreign Investment and Foreign Enterprises. Ifølge den kinesiske regering blev dette program indstillet i henhold til artikel 57 i Enterprise Income Tax Law (»EIT Law«) af 2008, med en overgangsperiode indtil udgangen af 2012. Loven gør det derfor klart, at der ville være en fordel ved dette program i skatteåret 2012.
c) Resultater af undersøgelsen
(156)
Programmet »Two Free/Three Half« medførte fordele for virksomhederne i regnskabsåret 2012, hvorefter programmet ifølge den kinesiske regering er blevet trukket tilbage. Under alle omstændigheder var ingen af virksomhederne i stikprøven en udenlandsk ejet virksomhed, der kunne være omfattet af denne ordning i UP.
d) Konklusion
(157)
Virksomhederne i stikprøven modtog ingen finansielle bidrag under dette program i UP. Det fremgik endvidere af undersøgelsen, at ordningen er blevet trukket tilbage af den kinesiske regering.
6.2. Højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi (High and New Technology Enterprises)
a) Indledning
(158)
Dette program gør det muligt for virksomheder, der kan påvise, at de opfylder et bestemt sæt kriterier for at blive anerkendt som en »High and New Technology Enterprise«, at opnå en nedsættelse af selskabsskatten til 15 % i forhold til normalsatsen på 25 %.
b) Retsgrundlag
(159)
Retsgrundlaget for dette program er artikel 28, stk. 2, i Enterprise Income Tax Law af 2008 (»EIT-loven«) sammenholdt med »Administrative Measures for the Determination of High and New Technology Enterprises« (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172), og artikel 93 i Regulations on the Implementation of Enterprise Income Tax Law sammenholdt med Notice of the State Administration of Taxation on the issues concerning the Payment of Enterprise Income Tax by High and New Technology Enterprises (Guo Shui Han [2008] No. 985).
c) Resultater af undersøgelsen
(160)
Dette program gælder for High and New Technology Enterprises, der er anerkendt som sådan af den kinesiske regering. For at være berettiget til at benytte dette program skal virksomhederne have centrale uafhængige intellektuelle ejendomsrettigheder og opfylde følgende krav, der er fastlagt i retsgrundlaget, og som kan sammenfattes som følger:
a)
Deres produktion skal være omfattet af varedækningen for varer inden for »High-Tech Fields with Key State Support«.
b)
Deres samlede udgifter til FoU skal tegne sig for 3-6 % af de samlede salgsindtægter.
c)
Deres indtægter fra højteknologiske varer og varer baseret på ny teknologi skal tegne sig for over 60 % af de samlede salgsindtægter.
d)
Det personale, der beskæftiger sig med FoU, skal tegne sig for 10 % af det samlede personale.
e)
De øvrige krav i »2008 Administrative Measures for High and New Tech Enterprises« skal være opfyldt.
(161)
Det konstateredes, at nogle af de eksporterende producenter i stikprøven anvendte dette program og dermed kun betalte 15 % i selskabsskat i stedet for 25 %. Disse virksomheder havde ansøgt om at være New and High Technology Enterprises og modtaget officiel meddelelse om, at de opfyldte programmets kriterier og derfor havde ret til at udfylde deres selvangivelser i overensstemmelse hermed.
d) Konklusion
(162)
Kommissionen er af den opfattelse, at denne ordning er et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), og artikel 3, stk. 2, fordi der ydes et finansielt bidrag i form af indtægter, der ikke opkræves af den kinesiske regering, og hvorved de berørte virksomheder opnår en fordel. Fordelen for modtagerne svarer til skattebesparelsen.
(163)
Dette subsidie er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da det er begrænset til virksomheder, der modtager certificering som High and New Tech Enterprises og opfylder alle kravene i de administrative foranstaltninger fra 2008. De berørte eksporterende producenter i stikprøven havde modtaget en sådan certificering. Der er ikke fastlagt nogen objektive kriterier for støtteberettigelsen i lovgivningen eller af den støttetildelende myndighed.
(164)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. De opfylder derfor ikke kriteriet om specificitet.
(165)
Kommissionen kan ikke acceptere denne påstand. Tilskuddet er kun til rådighed for virksomheder med særlige karakteristika (High and New Technology Enterprises), og ikke for alle virksomheder og alle sektorer. Støtteberettigelsen er heller ikke automatisk, men afhænger af udstedelse af et certifikat for High and New Technology Enterprise, som tildeles efter en skønsmæssig procedure af den kompetente myndighed. Ordningen er derfor specifik.
(166)
Kommissionen betragter derfor dette subsidie som udligningsberettiget.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(167)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.
Højteknologiske virksomheder og virksomheder med ny teknologi (High and New Technology Enterprises)
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3. Indkomstskattenedsættelser for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina
a) Indledning
(168)
Programmet giver en virksomhed mulighed for at kræve skattelettelser for køb af indenlandsk fremstillet produktionsudstyr, hvis et projekt er foreneligt med den kinesiske regerings industripolitikker. En skattelempelse på op til 40 % af købsprisen for indenlandsk fremstillet udstyr kan anvendes på den gradvise forhøjelse af skattetilsvaret i forhold til forrige år.
b) Retsgrundlag
(169)
Retsgrundlaget for dette program er Provisional measures on enterprise income tax credit for investment in domestically produced equipment for technology renovation projects af 1. juli 1999 og Notice of the State Administration of Taxation on Stopping the Implementation of the Enterprise Income Tax Deduction and Exemption Policy of the Investments of an Enterprise in Purchasing Home-made Equipment, No. 52 [2008] of the State Administration of Taxation, som trådte i kraft pr. 1. januar 2008.
c) Resultater af undersøgelsen
(170)
Den kinesiske regering hævdede, at dette program blev afsluttet fra januar 2008 i overensstemmelse med nævnte notat nr. 52. Undersøgelsen viste dog, at en af virksomhederne i stikprøven fik støtte fra programmet i UP.
d) Konklusion
(171)
Dette program er et subsidie, eftersom det medfører et finansielt bidrag i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, jf. grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii). Dette program giver modtagerne en fordel svarende til størrelsen af skattegodtgørelsen i henhold til betydningen i antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 2. Dette subsidie er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 4, litra b), idet skattegodtgørelsen er betinget af brugen af indenlandske frem for importerede varer.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(172)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb som forskellen mellem det skattebeløb, der normalt skulle betales i UP, og det skattebeløb, der faktisk er betalt i UP af de berørte virksomheder.
(173)
Den subsidiesats, der blev fastsat i undersøgelsesperioden for Jiangsu Changhai Group i forbindelse med dette subsidie, er på 0,2 %.
(174)
Efter fremlæggelsen af oplysninger påstod en eksporterende producent, at den ikke var berettiget til finansielle bidrag i henhold til ordningen »Indkomstskattenedsættelser for FIE'er, der køber udstyr fremstillet i Kina«, da den ikke er en virksomhed med udenlandsk kapital. Kommissionen har derfor fejlagtigt tilskrevet den en fordel i henhold til denne ordning på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger. Den hævdede også, at der var mindre regnefejl. Begge påstande blev accepteret, og beregningen af subsidiemargenen blev justeret i overensstemmelse hermed.
6.4. Andre fritagelsesordninger og nedsættelsesprogrammer for direkte skatter
(175)
Skattefradraget for udgifter til FoU blev også undersøgt. Denne foranstaltning omfattede dog ubetydelige beløb. Kommissionen undersøgte den derfor ikke yderligere.
(176)
I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de i afsnit C.3 anførte øvrige fritagelsesordninger for indirekte skatter.
7. Ordninger vedrørende indirekte skat og importtold
7.1. Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr
a) Indledning
(177)
Dette program medfører fritagelse for moms og importtold til fordel for FIE'er eller nationale virksomheder ved import af kapitaludstyr, de bruger i deres produktion. For at få adgang til fritagelsen må udstyret ikke være opført på en liste over ikke-berettiget udstyr, og den ansøgende virksomhed skal indhente et certifikat som statstilskyndet projekt udstedt af de kinesiske myndigheder eller NDRC i overensstemmelse med den relevante lovgivning om investering, skat og told.
b) Retsgrundlag
(178)
Retsgrundlaget for denne ordning er Circular of the State Council on Adjusting Tax Policies on Imported Equipment, Guo Fa No. 37/1997, Notice of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation on the Adjustment of Certain Preferential Import Duty Policies, Announcement of the Ministry of Finance, the General Administration of Customs and the State Administration of Taxation [2008] No. 43, Notice of the NDRC on the relevant issues concerning the Handling of Confirmation letter on Domestic or Foreign-funded Projects encouraged to develop by the State, No. 316 2006 of 22 February 2006 og Catalogue on Non-duty-exemptible Articles of importation for either FIEs or domestic enterprises, 2008.
c) Resultater af undersøgelsen
(179)
Alle virksomheder i stikprøven var omfattet af denne ordning.
d) Konklusion
(180)
Denne ordning betragtes som et tilskud i form af indtægter, som den kinesiske regering giver afkald på, i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), da FIE'er og andre subsidieberettigede nationale virksomheder var fritaget for moms og/eller andre skyldige afgifter. Det medfører derfor en fordel for de modtagende virksomheder, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 2. Ordningen er specifik, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a), da den lovgivning, i henhold til hvilken den subsidieydende myndighed udøver sin virksomhed, begrænser adgangen til virksomheder, der investerer i bestemte aktivitetskategorier, som er nærmere bestemt i lovgivningen, og som hører til den tilskyndede kategori eller den begrænsede kategori B i Catalogue for the guidance of industries for foreign investment and technology transfer, eller som er på linje med Catalogue of key industries, products and technologies the development of which is encouraged by the State.
(181)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering Kommissionens konklusioner og fastholdt, at kriterierne for støtteberettigelse er objektive og gælder for alle virksomheder i Kina. De opfylder derfor ikke kriteriet om specificitet. Den kinesiske regering oplyste imidlertid ikke nogen særlige bestemmelser i lovgivningen, der underbyggede dens synspunkter, og fremlagde ingen afgørende beviser for, at støtteberettigelsen er automatisk.
(182)
Den kinesiske regering og en af de eksporterende producenter hævdede også, at Kommissionen ikke kan udligne eventuelle momsfordele, som de tre virksomheder i stikprøven måtte have modtaget, da tidligere momsfritagelser ikke længere kunne udlignes med virkning fra 2009. Selv om der antages en gennemsnitlig afskrivningsperiode på 5-10 år for det pågældende importerede udstyr, ville den påståede fordel enten udløbe før indførelsen af foranstaltningerne eller sandsynligvis ikke fortsætte i hele den femårige periode for foranstaltningerne.
(183)
Kommissionen bemærker, at afskrivningsperioden for en del af det importerede udstyr er meget længere end 10 år og i nogle tilfælde kan vare 15 eller 20 år. Kommissionen har under alle omstændigheder ikke udlignet fordele, der følger af køb efter 2009 af importeret udstyr. Desuden anerkender den kinesiske regering, at virksomhederne stadig kunne drage fordel af ordningen »kort tid efter« indførelsen af foranstaltningerne. Påstanden afvises derfor.
e) Beregning af subsidiebeløbet
(184)
Det udligningsberettigede subsidiebeløb blev beregnet ud fra den fordel, som det konstateredes, at modtagerne havde opnået i UP. Den fordel, som modtagerne har opnået, anses for at bestå i den fritagne moms og told for importeret udstyr. For at sikre, at det udligningsberettigede beløb kun dækkede UP, blev fordelen afskrevet over udstyrets levetid efter den eksporterende producents normale regnskabsprocedurer.
(185)
Den subsidiesats, der blev fastsat i UP for de eksporterende producenter i stikprøven i forbindelse med denne ordning, er på:
Momsfritagelse og nedsættelse af importtold for brug af importeret udstyr
Virksomhed/gruppe
Subsidiesats
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2. Andre fritagelsesordninger og nedsættelsesprogrammer for indirekte skatter
(186)
I UP modtog de eksporterende producenter i stikprøven ingen finansielle bidrag i henhold til de øvrige skattefritagelsesordninger, der er anført i afsnit C.3.
8. Statslig levering af varer og tjenester mod utilstrækkeligt vederlag
8.1. Levering af råstoffer, levering af elektricitet, levering af vand
(187)
Der blev ikke konstateret nogen subsidier forbundet med køb af råstoffer, vand eller elektricitet fra de stikprøveudvalgte eksporterende producenters side i UP.
8.2. Indrømmelse af brugsret til jord
a) Indledning
(188)
Virksomheder kan ikke købe jord direkte i Kina, men kun købe en brugsret til jord af de lokale myndigheder.
b) Retsgrundlag
(189)
Ifølge Kinas lov om administration af jord tilhører al jord folket og kan ikke købes eller sælges, men loven fastsætter, på hvilke vilkår brugsretten til jord kan sælges til virksomheder ved budrunder eller auktioner.
c) Resultater af undersøgelsen
(190)
I princippet ville et auktionssystem tillade markedet at vurdere prisen på brugsretten til et bestemt stykke jord, og derfor ville prisen blive fastsat uafhængigt. Den kinesiske regering anførte imidlertid, at den under alle omstændigheder fastsætter minimumspriser for hver jordklasse (jord klassificeres fra 1 til 15 ud fra kvaliteten af jordstykket), under hvilke prisen på brugsretten til jord ikke kan falde.
(191)
Den kinesiske regering kontrollerer også udbuddet af jordstykker ved at fastsætte kvoter for de jordarealer, for hvilke der kan sælges brugsret til jord til industrielle formål eller boligformål pr. provins pr. år.
(192)
Under alle omstændigheder fandt Kommissionen intet bevis for, at der var blevet afholdt en auktion, hvor der uafhængigt var blevet fastsat en pris på brugsretten til jorden for hver enkelt brugsret til jord, der var blevet erhvervet af de eksporterende producenter i stikprøven. Den eksporterende producent, der fik tildelt jorden, afgav bud på startprisen, og da producenten var den eneste bydende, blev denne tildelt brugsretten til jorden. Efter fremlæggelsen af oplysninger erklærede den kinesiske regering, at den er uenig i Kommissionens konklusion om, at der ikke findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina. Den fremlagde dog ikke nye argumenter til støtte for dette synspunkt.
(193)
Resultaterne af undersøgelsen bekræfter, at situationen vedrørende salg og køb af jord i Kina er uklar og ugennemsigtig, og at priserne ofte fastsættes vilkårligt af myndighederne. Myndighederne fastsætter priserne i henhold til vurderingssystemet for jord i byområder, hvor det kræves, at de blandt andre kriterier også skal tage hensyn til industripolitikken ved prissætning af industrigrunde (29).
(194)
Uafhængige offentligt tilgængelige oplysninger viser også, at jord i Kina stilles til rådighed til priser, der ligger under de normale markedspriser (30).
(195)
Virksomhederne i stikprøven betalte derfor rent faktisk den pris, der fastsættes af den kinesiske regering. Brugsretten til jord leveres mod utilstrækkeligt vederlag sammenlignet med en markedsreferencesats, jf. afsnit e).
(196)
Situationen vedrørende jord i Kina er også behandlet i et arbejdsdokument fra IMF, som bekræfter, at indrømmelse af brugsrettigheder til jord til kinesiske virksomheder ikke overholder markedsvilkårene (31).
d) Konklusion
(197)
Kommissionen konkluderer, at den kinesiske regerings indrømmelse af brugsret til jord bør betragtes som et subsidie, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iii), og artikel 3, stk. 2, i form af levering af varer, hvorved virksomhederne opnår en fordel. Da det ikke fremgik af undersøgelsen, at der findes et fungerende marked for salg af brugsret til jord i Kina, viser brugen af en ekstern referencepris (jf. litra e)), at det beløb, som eksportørerne i stikprøven har betalt for brugsretten til jord, ligger under markedsprisen.
(198)
Subsidiet er specifikt, jf. antisubsidiegrundforordningens artikel 4, stk. 2, litra a) og c), fordi statsrådets afgørelse nr. 40 kræver, at de offentlige myndigheder sikrer, at der indrømmes jord til tilskyndede erhvervsgrene, som varer af glasfiberfilamenter tilhører, som forklaret nærmere i betragtning 67-82. Artikel 18 i afgørelse nr. 40 gør det klart, at erhvervsgrene, der er begrænset (»restricted«), ikke får adgang til brugsret til jord.
e) Beregning af subsidiemargenen
(199)
Fordelen beregnes som forskellen mellem den pris, der blev betalt for brugsretten til jord, og en passende ekstern referencepris.
(200)
Kommissionen betragter Kinesisk Taipei som en egnet ekstern reference af følgende årsager:
a)
det sammenlignelige niveau for økonomisk udvikling, BNP og den økonomiske struktur i Kinesisk Taipei og de fleste provinser og byer i Kina, hvor de eksporterende producenter i stikprøven er beliggende
b)
den fysiske nærhed mellem Kina og Kinesisk Taipei
c)
den høje grad af industriel infrastruktur i både Kinesisk Taipei og mange provinser i Kina
d)
de stærke økonomiske bånd og den omfattende grænseoverskridende handel mellem Kinesisk Taipei og Kina
e)
den store befolkningstæthed i mange af provinserne i Kina og Kinesisk Taipei
f)
ligheden mellem typen af jord og transaktioner, som anvendes til at beregne den relevante reference i Kinesisk Taipei og Kina, samt
g)
de fælles demografiske, sproglige og kulturelle særtræk ved Kinesisk Taipei og Kina.
(201)
Efter fremlæggelsen af oplysninger anfægtede den kinesiske regering anvendelsen af Kinesisk Taipei som reference og påstod, at befolkningstætheden i Kinesisk Taipei er mange gange højere end i Kina, hvilket bevirker, at jordsituationen og priserne i de to lande ikke er sammenlignelige. Af de mange grunde, der er redegjort for i den foregående betragtning, mener Kommissionen dog, at referencen er blevet valgt på et rimeligt grundlag.
(202)
Efter fremlæggelsen af oplysninger indvendte en af de eksporterende producenter i stikprøven, at anvendelsen af Kinesisk Taipei ikke var egnet til de økonomiske vilkår i den pågældende provins, hvor den var beliggende, men foreslog ikke et alternativ. Den hævdede også, at den fysiske nærhed mellem Kina og Taipei ikke bør betragtes som et gyldigt kriterium for valget af netop denne reference, men underbyggede ikke sin påstand. Da der ikke blev foreslået alternative referencer, bekræftes anvendelsen af Kinesisk Taipei.
(203)
Alle disse faktorer taget i betragtning konkluderede Kommissionen, at priserne på brugsret til jord i Kina, hvis der herskede markedsvilkår, for de eksporterende producenter i stikprøven ville være meget lig priserne på jord i Kinesisk Taipei.
(204)
Gennemsnitlige jordpriser i Kinesisk Taipei for 2012 blev taget fra Industrial Bureau of the Ministry of Economic Affairs og justeret bagud for inflation og vækst i BNP for at fastsætte en referencepris på jord i hvert kalenderår. Da brugsretten til jord gælder i 50 år og afskrives på dette grundlag, bliver fordelen i UP 1/50 af forskellen mellem referenceprisen og den pris, der faktisk er betalt.
(205)
Den subsidiesats, der blev fastlagt for indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag, er som følger:
Indrømmelse af jord mod utilstrækkeligt vederlag
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Konklusion vedrørende subsidiering
(206)
Kommissionen har beregnet det udligningsberettigede subsidiebeløb i henhold til antisubsidiegrundforordningens bestemmelser for de undersøgte virksomheder ordning for ordning og lagt disse tal sammen med henblik på at beregne et samlet subsidiebeløb for hver eksporterende producent i UP.
(207)
Til beregning af de samlede subsidiemargener beregnede Kommissionen først den procentvise subsidiering, nemlig subsidiebeløbet i forhold til virksomhedens samlede omsætning. Denne procentsats blev derefter anvendt til at beregne det subsidie, der blev ydet til eksport af den pågældende vare til Unionen i UP.
(208)
Derefter blev subsidiebeløbet pr. ton af den pågældende vare, som blev eksporteret til Unionen i UP, beregnet og nedenstående margener beregnet som en procentdel af cif-værdien af samme eksport pr. ton.
(209)
I overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 15, stk. 3, beregnes den samlede subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder, der ikke indgik i stikprøven, på grundlag af den vejede gennemsnitlige subsidiemargen for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven med undtagelse af den gruppe, som den eksporterende producent, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 28, stk. 1, tilhører.
Virksomhedens navn
Subsidiemargen
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
10,2 %
D. SKADE
1. EU-produktion og EU-erhvervsgren
(210)
Samme vare blev fremstillet af otte EU-producenter i undersøgelsesperioden. De udgør »EU-erhvervsgrenen«, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 4, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 9, stk. 1.
(211)
Den samlede EU-produktion i undersøgelsesperioden blev fastsat til at være mellem 530 000 og 580 000 ton. Kommissionen fastsatte tallet på grundlag af alle de foreliggende oplysninger om EU-erhvervsgrenen, som den havde modtaget fra APFE. Tre EU-producenters produktionsanlæg blev udtaget til at indgå i stikprøven, jf. betragtning 17, og de tegnede sig for 52 % af den samlede EU-produktion af samme vare.
(212)
Da oplysningerne i klagen/anmodningen om en fornyet undersøgelse indeholdt de faktiske makroøkonomiske indikatorer for klagerne/ansøgerne, og da kun et meget begrænset antal af EU-producenter ikke var blandt klagerne/ansøgerne, forekommer det hensigtsmæssigt ikke at oplyse de faktiske aggregerede makroøkonomiske indikatorer for alle EU-producenterne, da det så ville være muligt for en berørt part at udlede de manglende virksomhedsspecifikke tal for de producenter, der ikke var blandt klagerne/ansøgerne.
(213)
Efter den endelige fremlæggelse gjorde den kinesiske regering indsigelse mod den fortrolige behandling og oplysningerne af intervaller for det samlede EU-forbrug og de andre makroøkonomiske skadesindikatordata.
(214)
Efter anmodning derom, og når der gives en god begrundelse, har Kommissionen pligt til at respektere de fortrolige data fra de producenter, som ikke var klagere. Fremlæggelsen af de nøjagtige makroøkonomiske indikatorer ville gøre det muligt at identificere fortrolige data fra sådanne producenter og ville skade deres interesser. Påstanden afvises derfor.
2. EU-forbruget
(215)
Kommissionen fastsatte EU-forbruget på grundlag af i) EU-erhvervsgrenens salgsmængde på EU-markedet ud fra oplysninger fra APFE og ii) importen fra tredjelande ud fra oplysninger fra Eurostat (Comext).
(216)
EU-forbruget udviklede sig således:
Tabel 1
EU-forbrug (i ton)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Samlet EU-forbrug
700 000-750 000
680 000-730 000
710 000-760 000
720 000-770 000
Indeks (2010 = 100)
100
97
101
103
Kilde: Oplysninger fra APFE, Eurostat (Comext)
(217)
Mellem 2010 og UP faldt EU-forbruget med 3 %.
(218)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en bruger, at EU-forbruget faldt med næsten 30 % i 2009. I den sammenhæng hævder brugeren, at en stigning på 3 % fra 2010 ikke er væsentlig. Kommissionen betegnede imidlertid ikke denne stigning som væsentlig, men bemærkede, at forbruget steg i den betragtede periode.
3. Import fra det pågældende land
3.1. Den dumpede og subsidierede imports omfang og markedsandel
(219)
Nedenstående analyse omfatter både den dumpede og subsidierede import, hvor de samme producenter i Kina og den samme UP er anvendt.
(220)
Importmængden fra Kina af den pågældende vare udviklede sig som følger:
Tabel 2
Importmængde (ton), markedsandel
2009
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Importmængde (ton)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeks (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Indeks (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Markedsandel
13-18 %
19-24 %
13-18 %
15-20 %
15-20 %
Indeks (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Indeks (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Kilde: Eurostat (Comext)
(221)
Importmængden fra Kina faldt med 14 % i den betragtede periode, og markedsandelen faldt med 17 %. Imidlertid er 2010 ikke et egnet referenceår, og der kan foretages en mere nøjagtig analyse af importtendenserne ved også at tage det foregående år, 2009, i betragtning, jf. ovenstående tabel. 2010 var præget af, at EU-importører foretog omfattende lageropkøb af kinesiske varer af glasfiberfilamenter, før der blev indført midlertidig told i september 2010. Undersøgelsen viste, at der i de første ni måneder af 2010 blev importeret langt større mængder end sædvanligt fra Kina. Importen fra Kina beløb sig til ca. 99 000 ton i 2009, mens den i 2010 lå på over 152 000 ton og derefter faldt i 2011 til ca. 109 000 ton. Der er en klar stigning i importen fra 2009 og frem. Fra 2011 steg importen fra Kina med 20 % med hensyn til mængde, hvilket medførte en genvundet markedsandel på 2 procentpoint.
(222)
Adskillige parter gentog deres påstande om, at importen fra Kina og dens markedsandel faldt mellem 2010 og udgangen af UP, og at der derfor ikke er påvist en mærkbar stigning i importen som krævet i antidumpingaftalens artikel 3, stk. 2, og SCM-aftalens artikel 15, stk. 2. De hævder desuden, at 2009 ikke er et egnet referenceår af følgende grunde: i) Der er intet retsgrundlag i antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen, og Mexico-Steel Pipes and Tubes Panel fastslog, at »en undersøgelsesmyndighed ikke må benytte tidsmæssige underinddelinger inden for en periode«, ii) der er ikke belæg for påstanden om, at importen i 2010 var resultatet af lageropkøb, og iii) data for 2009 er ikke blevet taget i betragtning i forbindelse med andre aspekter af skadesvurderingen, og vurderingen er derfor ikke objektiv.
(223)
For så vidt angår den første og den tredje påstand fastsætter antidumpinggrundforordningen og antisubsidiegrundforordningen, som er den gældende lovgivning, ikke nærmere, hvilken periode der skal tages i betragtning for at kunne analysere tendenser. Intet forhindrer derfor, at 2009 kan tages i betragtning for at analysere tendenserne i importen fra Kina. Dette betyder ikke, at analysen ikke er objektiv; det fuldender tværtimod analysen af EU-erhvervsgrenens situation. Kun med hensyn til de specifikke skadesindikatorer for importen fra Kina blev 2009 taget i betragtning ud over den betragtede periode som forklaret i betragtning 219. For de øvrige skadesindikatorer var der ingen objektiv grund til ikke at tage alle år i den betragtede periode fuldt ud i betragtning.
(224)
For så vidt angår den anden påstand ses virkningen af lageropkøb meget klart i de månedlige importoplysninger fra den database, der er oprettet i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 14, stk. 6 (jf. figur 1) (34). Inden indførelsen af de midlertidige foranstaltninger steg importen af den pågældende vare fra Kina kraftigt i andet og tredje kvartal af 2010 (til forbrug inden udgangen af 2010/begyndelsen af 2011 på grund af den begrænsede holdbarhed). Dette indtraf ikke sammen med en tilsvarende stigning i forbruget, hvilket tyder på, at denne import skete med henblik på oplagring i afventning af de foranstaltninger, der skulle indføres. Den kinesiske regering gav ikke en anden forklaring på denne forhøjelse, og Kommissionen kan derfor med rimelighed antage, at lageropkøb fandt sted før indførelsen af midlertidige foranstaltninger ved udgangen af 2010. Dette understreges yderligere af det forhold, at den månedlige import fra Kina i perioden mellem de midlertidige og endelige foranstaltninger (fjerde kvartal 2010 og første kvartal af 2011) var meget lav. Da foranstaltningerne blev sat ned i den endelige fase (i marts 2011), steg den månedlige import igen til et stabilt niveau.
Figur 1
Import af den pågældende vare fra Kina (månedlig mængde)
Kilde: Databasen i henhold til artikel 14, stk. 6.
3.2. Priser på dumpingimporten og den subsidierede import
(225)
Priserne på importen fra Kina (ekskl. gældende antidumpingtold) udviklede sig som følger:
Tabel 3
Importpriser
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlig cif-pris i EUR/ton
911
877
892
834
Indeks (2010 = 100)
100
96
98
92
Kilde: Eurostat (Comext)
(226)
Cif-priserne på importen fra Kina (ekskl. gældende antidumpingtold) gik fra 911 EUR/ton til 834 EUR/ton i den betragtede periode. Dette udgør et fald på 8 % i løbet af den betragtede periode.
(227)
Den kinesiske regering og en bruger hævdede, at det var misvisende at sammenligne de gennemsnitlige importpriser uden at analysere varesammensætningen. Den kinesiske regering hævdede endvidere, at størstedelen af importen fra Kina bestod af den billigste varetype, dvs. rovings.
(228)
I modsætning til påstanden blev der taget fuldt hensyn til varesammensætningen i analysen, da Kommissionen sammenlignede de kinesiske eksporterende producenters salgspriser med de stikprøveudvalgte EU-producenters salgspriser for hver varetype. Den samme fremgangsmåde blev fulgt i den oprindelige undersøgelse.
(229)
Efter den endelige fremlæggelse anmodede den kinesiske regering om, at der blev anvendt priser på importen fra Kina pr. varetype i tabel 3, eftersom der blev anvendt data pr. varetype til underbuds- og skadesberegningerne.
(230)
Den gennemsnitlige pris på importen fra Kina fra tabel 3 anvendes til at vise tendensen i den betragtede periode. Til dette formål (at vise tendenser) er det passende at anvende gennemsnitlige priser. Til bestemmelsen af underbuds- og skadesmargenerne blev der anvendt data pr. varetype.
(231)
For at bestemme prisunderbuddet i UP blev de vejede gennemsnitlige salgspriser for hver varetype, som EU-producenterne i stikprøven solgte til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder på EU-markedet, justeret til ab fabrik, sammenlignet med de tilsvarende vejede gennemsnitlige priser pr. varetype for import fra de kinesiske producenter i stikprøven ved salg til den første uafhængige kunde på EU-markedet, som fastsat på cif-basis, med passende justeringer for told, antidumpingtold og omkostninger efter import. Prissammenligningen blev foretaget for de enkelte varetyper for transaktioner i samme handelsled. Resultatet af sammenligningen blev udtrykt som en procentdel af de stikprøveudvalgte EU-producenters vejede gennemsnitspris ab fabrik i undersøgelsesperioden. Det viste, at en kinesisk storeksportør til Unionen havde en underbudsmargen på 2 % på trods af de gældende antidumpingforanstaltninger (og toldafgifter), der blev lagt til importprisen. Langt størstedelen af den øvrige import blev foretaget til priser, der svarede til EU-priserne.
(232)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en af de eksporterende producenter, at der var visse unøjagtigheder vedrørende cif-værdien af 3 varekodenumre.
(233)
Påstanden var korrekt, og Kommissionen har justeret cif-værdierne, hvilket førte til en mindre ændring af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne for denne eksporterende producent (jf. betragtning 440).
(234)
Flere parter hævdede, at der ikke var noget væsentligt prisunderbud i UP. De anførte, at en underbudsmargen på 2 % for en enkelt eksportør er tæt på bagatelgrænsen og ikke kan betragtes som væsentligt. De henviser også til Kommissionens praksis, hvor begrænsede prisunderbud eller prisunderbud på 6 % vurderedes ikke at have nogen virkning på det generelle prisniveau i Unionen på grund af den begrænsede eksportmængde.
(235)
På trods af den nuværende antidumpingtold forekommer underbud stadig. Henvisningen til Kommissionens praksis er vildledende. I tilfældet med »svært natriumcarbonat« (35) fandt man, at prisunderbuddet på 6 % næsten ingen indvirkning havde haft på det generelle prisniveau på grund af den begrænsede importmængde kombineret med en markedsandel på 1,4 % for eksportlandet. Til sammenligning er Kinas markedsandel i UP på mellem 15 % og 20 %. Sagen om »visse optiske laserbaserede læsesystemer« (36) drejede sig om begrænsede prisunderbud for den pågældende import i betragtning af i) en større stigning i EU-forbruget (129 %) og ii) den pågældende vares art, en ikke-homogen vare med mange forskellige egenskaber og tekniske forskelle og præget af en hastig teknologisk udvikling. I de aktuelle undersøgelser er markedet for den pågældende vare af en helt anden art, og omfanget af prisunderbuddet skal derfor betragtes i denne særlige markedssammenhæng. Den pågældende vare er en homogen basisvare, der bruges til forstærkning, på et marked, som er ret stabilt. Et sådant marked er mere følsomt over for prisforskelle, og selv en mindre prisforskel kan have stor indvirkning på markedet. Den omstændighed, at ingen større underbud fandt sted, ændrer derfor ikke Kommissionens konklusioner. Dette aspekt blev tværtimod fuldt ud taget i betragtning ved vurderingen. Under alle omstændigheder vurderes hver enkelt sag individuelt, skadesbilledet består af mange faktorer, og ingen kan have en afgørende betydning.
4. EU-erhvervsgrenens økonomiske situation
(236)
I overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 5, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 4, omfattede undersøgelsen af indvirkningen af dumpingimporten og den subsidierede import på EU-erhvervsgrenen en vurdering af alle de økonomiske forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation i den betragtede periode.
(237)
Der blev, jf. betragtning 17-25, anvendt stikprøveudtagning i undersøgelsen af den eventuelle skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
(238)
I forbindelse med skadesundersøgelsen skelnede Kommissionen mellem makroøkonomiske og mikroøkonomiske skadesindikatorer. Kommissionen evaluerede de makroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i klagen og i anmodningen om en fornyet undersøgelse samt i de efterfølgende indsendelser og krydstjekkede, hvor det var muligt, med statistikker. Oplysningerne vedrørte alle EU-producenter. Kommissionen evaluerede de mikroøkonomiske indikatorer på grundlag af oplysningerne i de stikprøveudvalgte EU-producenters svar på spørgeskemaet. Begge datasæt vurderedes at være repræsentative for EU-erhvervsgrenens økonomiske situation.
(239)
De makroøkonomiske indikatorer er: produktion, produktionskapacitet, kapacitetsudnyttelse, salgsmængde, markedsandel, vækst, beskæftigelse, produktivitet, dumping- og subsidiemargenens størrelse og genrejsning efter tidligere dumping eller subsidiering.
(240)
De mikroøkonomiske indikatorer er: gennemsnitlige enhedspriser, enhedsomkostninger, lønomkostninger, lagerbeholdninger, rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital.
5. Makroøkonomiske indikatorer
5.1. Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
(241)
Der er almindeligvis udsving i EU-erhvervsgrenens årlige produktion, da ovnene skal genopbygges hvert 7. til 10. år, hvilket giver en større produktionsmængde i det forudgående år for at opbygge lagrene og en mindre produktionsmængde i det år, hvor ovnen ude af drift på grund af genopbygningen. Når en ovn er ude af drift på grund af genopbygning, vil produktionskapaciteten i det pågældende år også være mindre.
(242)
Med disse forbehold for øje udviklede den samlede EU-produktion, produktionskapaciteten og kapacitetsudnyttelsen sig således i den betragtede periode:
Tabel 4
Produktion, produktionskapacitet og kapacitetsudnyttelse
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Produktionsmængde (i ton)
560 000-610 000
580 000-630 000
510 000-560 000
530 000-580 000
Indeks
100
103
92
95
Produktionskapacitet (i ton)
670 000-720 000
680 000-730 000
650 000-700 000
640 000-690 000
Indeks
100
101
97
96
Kapacitetsudnyttelse
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeks
100
102
95
99
Kilde: Oplysninger fra APFE
(243)
Inden for rammerne af en stigning i EU-forbruget (på 3 %) faldt EU-erhvervsgrenens produktion af samme vare mellem 2010 og UP med 5 %. Produktionskapaciteten faldt også mellem 2010 og UP med ca. 4 %. Kapacitetsudnyttelsen forblev relativt stabil i den betragtede periode bortset fra et fald i 2012.
(244)
Mellem 2011 og 2012 faldt produktionen med 11 procentpoint og produktionskapaciteten med 4 procentpoint. Det skyldtes omstruktureringen af EU-erhvervsgrenen og lukning af nogle af dens produktionsanlæg. Producenten af varer af glasfiberfilamenter Ahlstrom indstillede produktionen ved udgangen af 2011, og Owens Corning lukkede sit anlæg i Vado Ligure i Italien i 2012, da denne ikke var i stand til at overvinde følgerne af dumpingimporten. EU-erhvervsgrenen mener dog, at den efter omstruktureringen, og når der igen er lige konkurrencevilkår, fortsat kan være en levedygtig erhvervsgren, og af den grund investerer EU-erhvervsgrenen stadig i genopbygning af de eksisterende ovne.
(245)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen anvendte en levetid for ovnene, der var kortere end gennemsnittet, og at der derfor er en betydelig ineffektivitet i EU-producenternes investeringer og/eller anvendelse af ovnene.
(246)
Det blev påvist, at EU-erhvervsgrenens afgørelser om genopbygning af ovne blev truffet ud fra hensyn til produktionen og energieffektiviteten. Der var ingen tegn på, at den ovnlevetid, som EU-producenterne i stikprøven anvendte, ikke var god praksis i erhvervsgrenen og i overensstemmelse med behovene i varesammensætningen.
(247)
Flere parter hævdede, at det var nødvendigt at tage en længere periode end 2010 frem til UP i betragtning, navnlig på grund af udgifterne til genopbygning af ovne, der ville påvirke alle de makro- og mikroøkonomiske indikatorer. Den kinesiske regering anførte, at der ikke blev givet nogen data eller oplysninger om de år, hvor EU-producenterne foretog genopbygning af ovnene.
(248)
Genopbygning af ovne er normale for erhvervsgrenen og foretages regelmæssigt. Det er vigtigt for at sikre kontinuiteten i driften og opretholde kapaciteten. FoU-investeringer er direkte knyttet til driftskapaciteten og gør det muligt at udvikle skræddersyede produkter til kundernes behov. Disse investeringer kan derfor ikke betragtes som usædvanlige for den betragtede periode. Uanset det betragtede tidsrum vil ovnreparation eller -genopbygning altid påvirke produktionsmængden. Virksomhedsspecifikke oplysninger, om hvornår der er foretaget genopbygning, betragtes som fortrolige.
(249)
En bruger hævdede også, at EU-erhvervsgrenen var i stand til at undgå eventuelle skadelige virkninger (fra subsidieret import og dumpingimport), da kapacitetsudnyttelsen forblev relativt stabil i perioden fra 2010 til udgangen af UP.
(250)
Produktionen af den samme vare er en kontinuerlig proces, der ikke kan tilpasses til kortsigtede udsving i efterspørgslen. Den forholdsvis stabile kapacitetsudnyttelse skal ses på baggrund af en faldende produktionskapacitet. Påstanden afvises derfor.
5.2. Salgsmængde og markedsandel
(251)
EU-erhvervsgrenens frie markedssalg på EU-markedet og bundne markedssalg på EU-markedet, og de respektive markedsandele udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 5
Salgsmængde og markedsandel
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Frit markedssalg på EU-markedet (i ton)
420 000-470 000
390 000-440 000
400 000-450 000
420 000-470 000
Indeks
100
94
96
99
Markedsandel på det frie marked
58-63 %
56-61 %
55-60 %
56-61 %
Indeks
100
96
95
97
Bundet markedssalg på EU-markedet (i ton)
20 000-70 000
30 000-80 000
30 000-80 000
30 000-80 000
Indeks
100
114
123
121
Markedsandel på det bundne marked
4-9 %
5-10 %
5-10 %
5-10 %
Indeks
100
117
122
118
Kilde: Oplysninger fra APFE
(252)
I den betragtede periode var der et mindre fald på 1 % i EU-erhvervsgrenens frie markedssalg af varer af glasfiberfilamenter (dvs. til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder). I en situation med en stigning i EU-forbruget på 3 % medførte dette imidlertid et fald i EU-erhvervsgrenens markedsandel fra 58-63 % i 2010 til 56-61 % i UP. Den mindre salgsmængde i 2011 skyldes lageropkøbet af importerede varer fra Kina i 2010, der gradvist kom på markedet i 2011.
(253)
I den betragtede periode tegnede EU-erhvervsgrenens salg på det bundne marked sig for mellem 11 % og 14 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg (det frie marked og det bundne marked) på EU-markedet. Salget på det bundne marked steg mellem 2010 og 2012, hvorefter det blev stabilt i UP. Stigningen i salget på det bundne marked mellem 2010 og 2011 er begrænset målt i absolutte tal.
5.3. Beskæftigelse og produktivitet
(254)
EU-producenternes beskæftigelse og produktivitet udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 6
Beskæftigelse og produktivitet
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Antal ansatte
3 450-3 950
3 350-3 850
3 200-3 700
3 000-3 500
Indeks
100
97
95
89
Produktivitet (enhed/ansat)
153
163
150
164
Indeks
100
106
98
107
Kilde: Oplysninger fra APFE
(255)
Antallet af ansatte hos EU-producenterne viser, at EU-erhvervsgrenen forsøgte at rationalisere produktionen i hele den betragtede periode med det formål at mindske produktionsomkostningerne. I løbet af den betragtede periode faldt antallet af ansatte faktisk med 11 %.
(256)
Den kombinerede virkning af ændringer i antallet af ansatte og i produktionsmængden i den samme betragtede periode har medført en stigning i produktiviteten hos EU-producenternes arbejdsstyrke målt som årlig produktion (ton) pr. ansat med 7 % mellem 2010 og UP.
5.4. Vækst
(257)
Som anført i betragtning 217 steg EU-forbruget i den betragtede periode med 3 %. I lyset af den samme vares mange anvendelser forventer EU-erhvervsgrenen og brugerne, at dette vækstmønster vil fortsætte i den nærmeste fremtid.
5.5. Dumping- og subsidiemargenens størrelse og genrejsning fra tidligere dumping og subsidiering
(258)
EU-erhvervsgrenen led skade som følge af dumpingimport fra Kina frem til 2011, hvor der blev indført told. Den gældende told over for importen fra Kina havde til formål at skabe lige vilkår, således at EU-erhvervsgrenen kunne konkurrere loyalt med denne import og komme sig over den skade, den havde lidt.
(259)
Det er imidlertid ikke sket. EU-erhvervsgrenen lider nu igen tab og har fortsat mistet markedsandele, selv om EU-forbruget er steget. Importen fra Kina kom fortsat til meget lave priser og vandt markedsandele. Markedsandelen for importen fra Kina var i undersøgelsesperioden 3 procentpoint over niveauet før indførelsen af tolden (37). EU-erhvervsgrenen omstrukturerede og lukkede nogle af sine produktionsanlæg (jf. betragtning 244). Det er åbenlyst, at der ikke er sket en genrejsning efter tidligere dumping.
(260)
I lyset af omfanget af den kinesiske dumpingimports og den subsidierede imports mængde, markedsandel og priser og i betragtning af de eksisterende dumpingmargener (9,6 % og 29,7 %) (38) kan virkningen på EU-erhvervsgrenens situation anses for at være betydelig.
(261)
Da dette er den første antisubsidieundersøgelse vedrørende den pågældende vare, er genrejsning efter tidligere subsidiering ikke relevant i forbindelse med undersøgelsen.
6. Mikroøkonomiske indikatorer
6.1. Priser
(262)
De vejede gennemsnitlige enhedssalgspriser hos EU-producenterne i stikprøven i Unionen udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 7
Salgspriser på det frie marked og det bundne marked i Unionen
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitlig enhedssalgspris ab fabrik på det frie marked i Unionen (EUR/ton)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeks (2010 = 100)
100
108
101
98
Gennemsnitlig enhedssalgspris ab fabrik på det bundne marked i Unionen (EUR/ton)
1 006
1 031
1 027
989
Indeks (2010 = 100)
100
103
102
98
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(263)
Enhedssalgspriserne på det frie marked faldt med 2 % i den betragtede periode. I september 2010 trådte den midlertidige told i kraft, og EU-erhvervsgrenen kunne derfor hæve priserne i 2011. Fra 2011 faldt enhedssalgspriserne imidlertid med 10 %.
(264)
Med hensyn til enhedssalgspriserne på det bundne marked (dvs. afregningspriser) fulgte de samme tendens som enhedssalgspriserne på det frie marked, således at EU-erhvervsgrenen øgede sine salgspriser på det bundne marked i 2011, hvorefter disse enhedssalgspriser faldt med 4 %.
6.2. Gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed
(265)
Produktionsomkostningerne pr. enhed udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 8
Produktionsomkostninger pr. enhed
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Enhedsproduktionsomkostninger (EUR/ton)
964
990
1 032
976
Indeks (2010 = 100)
100
103
107
101
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(266)
De gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed steg mellem 2010 og 2012. Efter 2012 faldt de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed igen næsten til niveauet i 2010. Højdepunktet i 2012 tilskrives en særlig investeringssituation hos én af EU-producenterne i stikprøven. I hele den betragtede periode steg de gennemsnitlige produktionsomkostninger pr. enhed kun med 1 %.
(267)
En række brugere anførte, at en bestemt virksomhedssituation ikke burde danne grundlag for generelle konklusioner. Konklusionen vedrørende produktionsomkostningerne pr. enhed var, at de er forholdsvis stabile. Højdepunktet i 2012 ændrede ikke de generelle konklusioner.
(268)
Produktionsomkostningerne pr. enhed er baseret på de stikprøveudvalgte EU-producenters samlede produktionsmængde. Enhedssalgsprisen i tabel 7 er baseret på EU-salg til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder. De to indikatorer har således forskellige grundlag og er ikke direkte sammenlignelige.
(269)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede CCCLA, at det er yderst vigtigt, at Kommissionen at oplyser tilstrækkelige sammenlignelige data, for at det skal være muligt at vurdere, om variationen i produktionsomkostningerne kan forklare det lille fald i salgspriserne på EU-markedet.
(270)
Disse to indikatorer har et andet grundlag, og mens de absolutte tal ikke er direkte sammenlignelige, er udviklingen det.
6.3. Lønomkostninger
(271)
De gennemsnitlige lønomkostninger hos EU-producenterne i stikprøven udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 9
Gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Gennemsnitsløn pr. ansat (EUR)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeks (2010 = 100)
100
103
104
106
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(272)
De gennemsnitlige lønomkostninger pr. ansat steg gradvist (+ 6 %) i den betragtede periode. Det var i overensstemmelse med lønomkostningsindekset i de lande, hvor producenterne i stikprøven befinder sig (39).
6.4. Lagerbeholdninger
(273)
De stikprøveudvalgte EU-producenters lagerbeholdninger udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 10
Lagerbeholdninger
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Slutlagre (i ton)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeks (2010 = 100)
100
251
271
285
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(274)
Slutlagrene steg først markant i 2011 og fortsatte så med at stige i den betragtede periode.
(275)
Den kinesiske regering hævdede, at de lagervariationer, der fremgik af oplysningerne fra APFE, viste salg, der ikke var indberettet, og ikke var tegn på skade sammenlignet med importen fra Kina.
(276)
Påstanden bør afvises. Kommissionen foretag analysen af de mikroøkonomiske indikatorer såsom lagerbeholdninger på baggrund af faktiske oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven. Undersøgelsen af EU-producenterne i stikprøven afslørede ingen salg, der ikke var indberettet.
(277)
Efter den endelige fremlæggelse påstod en bruger, at 2010 ikke er et egnet referenceår, da lagerbeholdningerne var unormalt lave sammenlignet med perioden fra 2006 til oktober 2009 (undersøgelsesperioden i den oprindelige antidumpingundersøgelse).
(278)
Påstanden afvises, da enhederne i stikprøven i de aktuelle undersøgelser er forskellige fra stikprøven i den tidligere undersøgelse, og dermed er oplysningerne ikke sammenlignelige. Kommissionen begrænsede sin undersøgelse til den betragtede periode, især med hensyn til mikroøkonomiske data, og råder ikke over data vedrørende lagerbeholdningerne hos EU-producenterne i stikprøven i perioden forud for den betragtede periode. Den kinesiske regering erklærede, at lagerbeholdningerne i 2011 også er højere i betragtning af et fald på 3 % i EU-forbruget i det år. Imidlertid har dette forhold ingen indvirkning på tendensen i den betragtede periode.
6.5. Rentabilitet, likviditet, investeringer, investeringsafkast og evne til at rejse kapital
(279)
De stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast udviklede sig således i den betragtede periode:
Tabel 11
Rentabilitet, likviditet, investeringer og investeringsafkast
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Rentabilitet ved salg i Unionen til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder (% af salgsomsætningen)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeks (2010 = 100)
100
66
- 200
- 134
Likviditet (EUR)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeks (2010 = 100)
100
33
- 4
45
Investeringer (EUR)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeks (2010 = 100)
100
126
398
421
Investeringsafkast
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeks (2010 = 100)
100
69
- 184
- 137
Kilde: Oplysninger fra EU-producenterne i stikprøven
(280)
Kommissionen beregnede de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet som overskuddet før skat ved salg af samme vare til ikke forretningsmæssigt forbundne kunder i Unionen udtrykt i procent af omsætningen i forbindelse med dette salg. I den betragtede periode faldt de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet betydeligt fra 3 % til -4 %.
(281)
Nettolikviditeten er et udtryk for EU-producenternes evne til at selvfinansiere deres aktiviteter. Likviditeten er faldet betydeligt i den betragtede periode (-55 %).
(282)
Omfanget af de stikprøveudvalgte EU-producenters investeringer steg i den betragtede periode. Stigningen var større i 2012 og i UP. De høje investeringsomkostninger skyldtes genopbygningen af ovnene. I denne kapitalintensive industri er det nødvendigt at genopbygge ovnene hvert 7. til 10. år, og omkostningerne hertil kan beløbe sig til 8-13 mio. EUR (angivet som et interval af fortrolighedshensyn). Investeringerne omfatter også væsentlige strukturelle investeringsomkostninger i forbindelse med forbruget af legeringer til bøsningerne og den tilbagevendende genopbygning.
(283)
Investeringsafkastet er fortjenesten i procent af den bogførte nettoværdi af investeringerne. Investeringsafkastet fulgte tydeligt samme negative udvikling som rentabiliteten. Forringelsen af investeringsafkastet er et tydeligt tegn på forværringen af EU-erhvervsgrenens økonomiske situation i den betragtede periode.
(284)
Ovennævnte sårbare finansielle situation opstod til trods for det stigende forbrug i den betragtede perioden som beskrevet i betragtning 217 og EU-erhvervsgrenens bestræbelser på at rationalisere produktionsomkostningerne som beskrevet i betragtning 244 og 337.
(285)
Undersøgelsen viste, at EU-producenterne i stikprøven ikke havde alvorlige vanskeligheder med at rejse kapital.
(286)
Efter den endelige fremlæggelse bemærkede flere parter, at investeringsniveauet var så højt for 2012 og UP, at disse høje investeringsomkostninger kunne være årsagen til, at EU-erhvervsgrenen ikke var rentabel i UP. Den kinesiske regering påstod desuden, at den nedsatte rentabilitet er direkte forbundet med stigningen i produktionsomkostningerne og faldet i produktionen som følge af genopbygningen af ovne.
(287)
Hertil skal for det første siges, at de 32 mio. EUR i investeringer i UP fra 1. oktober 2012 til 30. september 2013 delvis overlapper med 30 mio. EUR i 2012. For det andet var investeringerne i disse perioder nødvendige for ovngenopbygningerne, der foretages regelmæssigt i erhvervsgrenen, og de anses for at være foretaget i forbindelse med den almindelige virksomhed som anført i betragtning 241-250. For det tredje havde størrelsen af investeringerne indvirkning på EU-erhvervsgrenens resultater, fordi investeringerne genererer yderligere omkostninger. De største virkninger af investeringerne afspejles dog i balancen og ikke i resultatopgørelsen, hvor de tilbagevendende faste afskrivningsomkostninger fremgår, og kan derfor ikke i sig selv forklare den tabsgivende situation. Med hensyn til den kinesiske regerings påstand planlægges ovngenopbygninger omhyggeligt i forvejen. Kontinuiteten i forsyningen til kunderne sikres ved at opbygge stødpudelagre. Endelig fordeles disse investeringers indvirkning på omkostninger og virksomhedens resultater over flere år.
(288)
Flere parter påstod endvidere, at i) de højere investeringsomkostninger er afspejlet i lavere investeringsafkast for 2012 og UP (da nogle af investeringerne ikke giver øjeblikkelige afkast), og at ii) det ikke er rimeligt at tage et øjebliksbillede af en toårig periode, der er tynget af omfattende investeringer, og på dette grundlag konkludere, at EU-erhvervsgrenens situation er forringet.
(289)
Investeringerne i ovnene er ikke usædvanlige for den betragtede periode. Undersøgelsen viste, at EU-erhvervsgrenen siden 2004 har investeret i ovne næsten hvert år. Uanset det betragtede tidsrum vil ovnreparation eller -genopbygning derfor altid påvirke produktionsmængden og investeringsafkastet. Forværringen af rentabiliteten for EU-producenterne i stikprøven tydede på, at de ikke kunne fastsætte priser for den samme vare, der muliggjorde væsentlige investeringer for virksomhedens kontinuitet.
(290)
Den kinesiske regering hævdede, at en erhvervsgren først vil anvende tilgængelige midler, før den anvender lånte midler, og at det derfor er normalt, at likviditeten forværredes, da EU-producenterne i stikprøven investerede kraftigt i 2012 og UP. Den hævder endvidere, at en tabsgivende erhvervsgren ikke kunne have investeret så meget, som virksomhederne i stikprøven gjorde.
(291)
Erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter er en verdensomspændende industri med finansieringsmekanismer, som rækker ud over det finansielle aktionsområde for EU-producenterne i stikprøven. Investeringssituationer påvirker ikke nødvendigvis likviditeten. Derfor afvises disse påstande.
7. Konklusion om EU-erhvervsgrenens situation
(292)
Resultaterne af undersøgelserne bekræfter, at EU-erhvervsgrenen led væsentlig skade som defineret i antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 5, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 4.
(293)
Indførelsen af antidumpingforanstaltninger gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at hæve priserne i 2011. Samtidig bestræbte den sig på at forbedre effektiviteten og produktiviteten. Selv om EU-forbruget har været stigende, var EU-erhvervsgrenen nødt til at sænke enhedssalgspriserne igen fra 2012 for at bevare sin markedsandel.
(294)
Analysen af prisunderbuddet, jf. betragtning 231, og EU-producenternes stadigt faldende salgspriser, jf. betragtning 263, viser tydeligt, at EU-producenterne har forsøgt at konkurrere på prisen med importen fra Kina og har indhentet prisforskellen. Dette har imidlertid medført en kraftig forringelse af EU-producenternes finansielle resultater, idet EU-erhvervsgrenen har meldt om tab siden 2012. Situationen er ikke holdbar på kort og mellemlang sigt.
(295)
Andre indikatorer udviklede sig også negativt, selv efter indførelsen af foranstaltninger mod Kina, f.eks. produktionen, produktionskapaciteten, beskæftigelsen, lagerbeholdningerne og likviditeten.
(296)
Resultaterne af begge undersøgelser bekræfter også, at de ændrede omstændigheder, der berettigede indledningen af den delvise antidumpinginterimsundersøgelse, nemlig omstruktureringen og lukningen af nogle af produktionsanlæggene i Unionen, jf. betragtning 244, er væsentlige og langvarige. Når et anlæg lukkes, demonteres det fuldstændigt. Endvidere er det yderst kapital- og tidskrævende at installere en ny ovn, og det kan ikke gøres på kort sigt. Den tid og de udgifter, det kræver at bygge et nyt anlæg med ovne, må derfor ikke undervurderes. Omstrukturering og nedlukning af nogle af anlæggene kan derfor anses for at være en omfattende og langvarig proces.
(297)
Flere parter hævdede, at der var tydelige tegn på, at erhvervsgrenen ikke led skade. Påstandene behandles i de følgende betragtninger.
(298)
CCCLA anførte, at en af EU-producenterne, 3B Fibreglass, i 2012 blev opkøbt af Binanigruppen, og at EU-erhvervsgrenen overordnet set måtte klare sig godt, da ingen rationel erhvervsdrivende ville investere i en erhvervsgren, der ikke klarede sig godt. De citerer også Braj Binanis årsrapport fra 2013, hvori der står at, »De to fremstillingsenheder i Belgien og Norge vurderes generelt at have gode resultater«. Ydermere anførte CCCLA, at to EU-producenters omsætning steg mellem 2010 og undersøgelsesperioden, og at EU-erhvervsgrenen derfor tydeligvis ikke lider nogen skade.
(299)
Det er korrekt, at den indiske Binanigruppe opkøbte 3B Fibreglass i 2012. Uanset hvilke bevæggrunde Binanigruppen har haft, henviser Kommissionen dog til resultaterne af undersøgelsen, der viser, at EU-erhvervsgrenen har mistet markedsandele og rentabilitet. Citatet bør ses i sammenhæng, og den fulde ordlyd er: »De to fremstillingsenheder i Belgien og Norge vurderes generelt at have gode resultater, og kapaciteten blev til dels begrænset af hensyn til den mindre efterspørgsel på markedet. Øgningen af produktionen til normal effektivitet forløb fint. Den gennemsnitlige fortjeneste var dog forholdsvis lav på grund af billig import fra Asien.«
(300)
Påstanden om, at EU-erhvervsgrenen ikke lider skab, fordi to EU-producenter havde en stigende omsætning mellem 2010 og UP, er misvisende og ikke korrekt. I sin analyse tog CCCLA udgangspunkt i omsætningen udtrykt i kg. Der kan imidlertid ikke drages nøjagtige konklusioner ved kun at se på større salgsmængder, da der ikke tages højde for prisniveauet for dette salg og derfor heller ikke for virkningen for virksomhedens rentabilitet.
(301)
Den kinesiske regering hævdede, at eftersom APFE-medlemmerne investerer i kapacitetsforøgelser i og uden for Unionen (f.eks. Kina, Rusland, Indien og Tunesien), er der tydelige tegn på, at de ikke lider skade.
(302)
Denne skadesundersøgelse drejer sig om, hvor godt EU-producenterne klarer sig på EU-markedet. Som det fremgår af tabel 4, var der en mindre kapacitetsforøgelse på 1 % i EU-erhvervsgrenen i 2011, hvorefter kapaciteten faldt med 5 procentpoint mod udgangen af UP. Der er derfor ingen kapacitetsforøgelse i Unionen. Da mange producenter af glasfiberfilamenter er multinationale virksomheder, er det imidlertid ikke overraskende, at disse virksomheder også investerer uden for Unionen, når der er en forretningsmulighed. Der investeres i ekstra kapacitet uden for Unionen for at opfylde behovene på nye markeder og med udsigten til at skabe en fortjeneste. Der oprettes også anlæg i disse områder for at være tæt på kunderne. Den forretningsmæssige beslutning om, hvorvidt der skal oprettes anlæg uden for Unionen eller ej, er dog på ingen måde forbundet med det forhold, at EU-producenterne lider skade. Lignende påstande om store investeringer foretaget af EU-erhvervsgrenen behandles i nedenstående afsnit om selvforskyldt skade.
(303)
Flere parter har hævdet, at der ikke foreligger skade, eftersom nogle EU-producenter har meddelt, at deres priser på den samme vare vil stige fra januar 2014 for at kompensere for de vedvarende stigninger i udgifterne til råmaterialer, energi og transport.
(304)
For det første vedrører prisniveauer i 2014 begivenheder efter UP. For det andet har EU-erhvervsgrenen i løbet af de seneste år absorberet de fleste sådanne prisstigninger gennem øget produktivitet. Der kommer dog et tidspunkt, hvor det er langt vanskeligere at øge produktiviteten yderligere på kort sigt. Eftersom EU-erhvervsgrenen led tab i UP, og da det ikke længere er muligt at absorbere disse prisstigninger, kan det ikke undgås, at sådanne stigninger væltes over på kunderne, hvilket medfører en risiko for yderligere tab af markedsandele. På grundlag af ovenstående blev påstandene afvist.
E. ÅRSAGSSAMMENHÆNG
1. Indledning
(305)
I overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 6 og 7, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 6 og 7, blev det undersøgt, om dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina havde forvoldt EU-erhvervsgrenen skade i et omfang, der kan betragtes som væsentligt.
(306)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten, der samtidig kunne have forvoldt EU-erhvervsgrenen skade, blev også undersøgt for at sikre, at eventuel skade forårsaget af disse andre faktorer ikke blev tilskrevet dumpingimporten og den subsidierede import.
1.1. Virkningerne af dumpingimporten og den subsidierede import
(307)
Undersøgelserne viste, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina på trods af de gældende antidumpingforanstaltninger steg i mængde (32 %) i den betragtede periode, når 2009 anvendes som referenceår. Det medførte, at Kinas markedsandel steg fra 13-18 % i 2009 til 15-20 % ved udgangen af UP.
(308)
Samtidig og på trods af stigningen i forbruget faldt EU-erhvervsgrenens markedsandel med tre procentpoint i den betragtede periode.
(309)
Gennemsnitspriserne for dumpingimporten og den subsidierede import faldt med 8 % mellem 2010 og UP og var lavere end EU-erhvervsgrenens priser i samme periode.
(310)
EU-erhvervsgrenen var stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Selv efter at have sænket salgsprisen lykkedes det ikke EU-erhvervsgrenen at bevare sin markedsandel. Prisfaldet skete på bekostning af rentabiliteten, hvilket førte til en tabsgivende situation.
(311)
På grundlag af ovenstående konkluderes det, at prisniveauet for dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina sammen med den større mængde havde en væsentlig negativ indvirkning på EU-erhvervsgrenens økonomiske situation og derfor spillede en afgørende rolle i den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(312)
Efter den endelige fremlæggelse påstod flere parter, at der mangler en analyse, der dokumenterer, at importen fra Kina forvoldte EU-erhvervsgrenens faldende priser og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, og at Kommissionen blot forlader sig på tidsmæssige sammenfald i sin analyse. Parterne henviser til panelberetningen i sagen Kina/røntgenudstyr: »Panelet anerkender, at en overordnet sammenhæng mellem dumpingimporten og skaden for den nationale erhvervsgren kan tyde på, at der foreligger en årsagssammenhæng. En sådan sammenfaldsanalyse kan imidlertid ikke afgøre spørgsmålet om årsagssammenhæng; årsagssammenhæng og sammenhæng er to forskellige begreber. Under omstændighederne i denne sag […] løses spørgsmålet om årsagssammenhæng ikke ved en sådan generel konklusion om sammenfald« (40).
(313)
Konklusionerne er imidlertid baseret på en analyse af en omfattende liste over indikatorer. Som beskrevet i afsnit D omfattede undersøgelsen af indvirkningen af dumpingimporten og den subsidierede import en vurdering af alle de relevante økonomiske faktorer og forhold, der havde indflydelse på EU-erhvervsgrenens situation. Mange indikatorer pegede på en skadelig situation. I en sådan situation var EU-erhvervsgrenens eneste grund til at sænke priserne at bevare markedsandele eller i det mindste ikke at tabe yderligere markedsandele, når den er udsat for konkurrence på prisen. Efter indførelsen af de oprindelige foranstaltninger var EU-erhvervsgrenen i stand til at øge sine priser i 2011, men blev i de følgende år nødt til at sænke priserne, mens produktionsomkostningerne ikke faldt. Som nærmere beskrevet i betragtning 320-335 skete eksporten fra tredjelande hovedsagelig til høje priser i hele den betragtede periode, og tredjelandenes markedsandel forblev ret stabil og faldt endda fra 2011. EU-erhvervsgrenen sænkede derfor ikke sine priser på grund af importen fra tredjelande, men på grund af dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina til lave priser. Siden 2011 er kun importen fra Kina steget betydeligt, kun importen fra Kina har taget markedsandele fra EU-erhvervsgrenen, og kun priserne på importen fra Kina er faldet. På dette grundlag konkluderede Kommissionen, at EU-erhvervsgrenens faldende priser og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, var forårsaget af stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Andre faktorer, der kunne bryde denne årsagssammenhæng, analyseres nedenfor.
(314)
CCCLA og den kinesiske regering hævdede, at der ikke foreligger pristryk eller prisdæmpning, eftersom »EU-producenternes salgsprisnedsættelse ikke er betydelig, da den toppede med kun 2 % i løbet af den betragtede periode«. En række parter hævdede også, at et fald på 1 % i EU-salget, en stigning på 2 % i markedsandelen for importen fra Kina og et fald på 3 % i EU-erhvervsgrenens markedsandel ikke berettiger til de foreslåede drastiske foranstaltninger.
(315)
Kommissionen gentager som anført ovenfor, at EU-erhvervsgrenen efter den midlertidige told i september 2010 kunne hæve priserne i 2011. Fra 2011 faldt enhedssalgspriserne imidlertid med 10 %. Der er derfor klart et væsentligt fald i salgspriserne. Selv om der er antidumpingforanstaltninger i kraft led EU-erhvervsgrenen fortsat under faldende salgsmængder, priser og markedsandele, samtidig med at importen fra Kina steg i salgsmængde og markedsandele til et niveau, der er væsentligt højere end i undersøgelsesperioden i den oprindelige undersøgelse. Når der er indført foranstaltninger, forventes EU-erhvervsgrenen sædvanligvis at komme sig efter virkningerne af tidligere dumping eller subsidiering. Dette var tydeligvis ikke tilfældet. Efter tegn på genopretning umiddelbart efter indførelsen af foranstaltninger forværredes EU-erhvervsgrenens situation yderligere i løbet af den betragtede periode.
(316)
En ikke forretningsmæssigt forbundet importør anførte, at EU-producenterne ikke behøvede at sænke priserne i det omfang, de har gjort det, da efterspørgslen var større end udbuddet på EU-markedet. Den kinesiske regering hævdede, at faldet i EU-erhvervsgrenens salgspriser samt faldet i priserne på importen fra Kina ikke kan ses isoleret fra den globale prisudvikling for den pågældende vare, og at de nævnte forhold er i overensstemmelse med de normale markedsvilkår. Desuden hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen ikke undersøgte, om markedet ville tillade prisforhøjelser i 2011 (efter indførelsen af foranstaltninger i den tidligere undersøgelse) på baggrund af de globale forhold, og i givet fald i hvilket omfang. Desuden har Kommissionen fejlagtigt afvist at acceptere dokumentation om EU-producenters prisstigninger efter UP, og regeringen henviser i denne sammenhæng til sagerne om solcelleglas og telefaxapparater til privat brug (41).
(317)
Kommissionen fandt, at påstanden om, at efterspørgslen oversteg udbuddet, var ubegrundet. De tabte markedsandele og større lagerbeholdninger viser ikke, at efterspørgslen var større end udbuddet, snarere det modsatte. Med hensyn til den kinesiske regerings påstand er den betragtede prisudvikling relateret til salget på EU-markedet og ikke på globalt plan. På EU-markedet sker konkurrencen mellem den samme vare og den pågældende vare på prisniveau. Som påvist ovenfor kan prisfaldet ikke tilskrives andre faktorer end denne priskonkurrence (i lyset af de relativt stabile produktionsomkostninger og EU-forbruget). Desuden har den kinesiske regering ikke fremlagt yderligere oplysninger om den globale prisudvikling. Denne påstand blev derfor anset for at være ubegrundet. Med hensyn til påstanden om prisstigninger efter UP er hændelser efter UP ikke omfattet af denne undersøgelse. Under alle omstændigheder er der ikke blevet forelagt vægtig dokumentation for faktiske prisstigninger, der skulle have fundet sted efter UP. Derfor afvises denne påstand.
(318)
Endvidere hævdede CCCLA, at der vedrørende faldet på 8 % i de gennemsnitlige priser på importen fra Kina, jf. betragtning 226, burde tages hensyn til priserne justeret for told og håndtering, antidumpingtold, importørernes fortjenstmargen samt salgs- og administrationsomkostninger og andre generalomkostninger, der bæres af importørerne. De justerede priser ville i så fald være på niveau med EU-erhvervsgrenens salgspriser som anført i tabel 7 og kunne derfor ikke have haft en afgørende indflydelse på den væsentlige skade, som EU-erhvervsgrenen har lidt.
(319)
Ved indikatoranalysen sammenlignes cif-værdien af de eksporterende producenters salg, jf. tabel 3, med EU-producenternes priser ab fabrik, jf. tabel 7. Denne metode er nøjagtig til at analysere udviklingstendenser. Hvad angår beregningerne af underbuds- og skadesmargenerne blev der faktisk anvendt justerede priser som nævnt i betragtning 231. I denne forbindelse understreger Kommissionen, at underbud blot er én indikator, der skal undersøges, men at alle skadesindikatorer bør ses samlet med henblik på analysen. Derfor afvises påstanden.
1.2. Virkningerne af andre faktorer
1.2.1. Import fra andre lande
(320)
Mængden af import fra tredjelande, de gennemsnitlige enhedspriser og markedsandelen i den betragtede periode fremgår af tabellen.
Tabel 12
Importmængde (ton), gennemsnitlige enhedspriser (EUR/ton)
2010
2011
2012
Undersøgelsesperiode
Tredjelande i alt
Mængde (ton)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indeks (2010 = 100)
100
142
143
136
Markedsandel
14-19 %
22-27 %
21-26 %
20-25 %
Malaysia
Mængde (ton)
37 919
70 847
60 931
60 841
Gennemsnitspris pr. ton (EUR)
980
1 029
998
958
Markedsandel
2-7 %
7-12 %
5-10 %
5-10 %
Norge
Mængde (ton)
25 204
30 496
33 277
30 781
Gennemsnitspris pr. ton (EUR)
1 167
1 044
1 006
944
Markedsandel
0-5 %
1-6 %
1-6 %
1-6 %
Tyrkiet
Mængde (ton)
18 430
20 017
23 235
19 233
Gennemsnitspris pr. ton (EUR)
1 199
1 231
1 064
1 067
Markedsandel
0 % -5 %
0-5 %
0 % -5 %
0-5 %
Kilde: Eurostat (Comext)
(321)
Den pågældende vare importeres ud over fra Kina hovedsageligt fra Malaysia, Norge og Tyrkiet. En mindre mængde importeres også fra Mexico, USA og Taiwan. Tredjelandenes samlede marked var kendetegnet ved en markant stigning mellem 2010 og 2011. Derefter faldt markedsandelen i UP.
(322)
Priserne på størstedelen af importen fra tredjelande (med undtagelse af nogle små mængder fra Taiwan) var væsentlig højere end prisen på importen fra Kina. Endvidere var de samlede gennemsnitspriser på importen fra andre lande højere end eller på niveau med EU-erhvervsgrenens priser.
(323)
Malaysia tegnede sig for den største andel af import fra tredjelande til Unionen (40 %). Importen fra Malaysia var dog begrænset til én type varer af glasfiberfilamenter, nemlig afhuggede tråde. Malaysias markedsandel på EU-markedet steg i den betragtede periode. Importpriserne på afhuggede tråde fra Malaysia var i gennemsnit også højere end dem fra Kina og næsten lige så høje som priserne hos EU-erhvervsgrenen. Malaysias priser forhindrede heller ikke EU-producenternes priser i at stige mellem 2010 og 2011, hvor der blev indført midlertidig told mod Kina. Hvis Malaysias priser virkelig forvoldte EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, kunne EU-producenterne ikke have hævet priserne, da den foreløbige antidumpingtold på importen fra Kina blev indført. Importen fra Malaysia konkurrerer med EU-erhvervsgrenens produktion, men har været stabil i hele den betragtede periode hvad angår pris, varetype og mængder.
(324)
Importen fra Norge udgjorde den andenstørste andel af importen fra tredjelande til Unionen. Norges markedsandel på EU-markedet var stabil i den betragtede periode. De gennemsnitlige importpriser pr. varetype fra Norge har været højere end priserne fra Kina. Importen fra Norge består mest af rovings, der fremstilles af en enkelt virksomhed tilhørende samme gruppe som en af EU-producenterne. Desuden sælges hele den norske produktion gennem EU-producenten. Derfor anses Norge ikke for at være et konkurrerende tredjeland.
(325)
Importen fra Tyrkiet udgjorde den tredjestørste andel af importen fra tredjelande til Unionen. Tyrkiets markedsandel på EU-markedet var stabilt i den betragtede periode. I gennemsnit har importpriserne pr. varetype af den samme vare også været væsentligt højere end priserne fra Kina.
(326)
Den kinesiske regering påstod endvidere, at EU-lagrene blev større i 2011 efter en kraftig stigning i importen fra tredjelande, mens importen fra Kina faldt i det samme år.
(327)
Det stemmer, at importen fra Kina faldt mellem 2010 og 2011, og at importen fra tredjelande steg i samme periode. EU-erhvervsgrenen var imidlertid stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina. Importen fra tredjelande faldt efter 2011 og kan derfor ikke være grunden til, at EU-erhvervsgrenen senere blev tabsgivende. Af ovennævnte grunde er det rimeligt at konkludere, at selv om importen fra andre lande kan have påvirket EU-erhvervsgrenen negativt, har det ikke været i et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina og skaden for EU-erhvervsgrenen.
(328)
Efter den endelige fremlæggelse af oplysninger hævdede flere parter, at den varesammensætning, som blev anvendt i underbudsanalysen (prissammenligninger mellem producenter fra Kina og EU-producenter), ikke blev anvendt for importen fra tredjelande. Den kinesiske regering anmodede udtrykkeligt om oplysninger om varesammensætningen i importen fra tredjelande, som ikke fremgår af Eurostats statistikker.
(329)
Kommissionen tog fuldt ud højde for varesammensætningen i analysen af importen fra tredjelande ved at sammenligne tredjelandenes priser pr. varetype med de tilsvarende EU-priser pr. varetype. Da der for de tre tredjelande kun er én producent kunne ingen specifikke oplysninger offentliggøres af fortrolighedshensyn.
(330)
Den kinesiske regering påstod, at Kommissionens konklusion om, at en del af importen fra tredjelande kan have påvirket situationen for EU-producenterne, men ikke brød årsagssammenhængen, ikke er objektiv eller baseret på en begrundet analyse.
(331)
De tre vigtigste tredjelande, der eksporterede den samme vare til Unionen, var Malaysia, Norge og Tyrkiet. Som allerede anført ovenfor var den malaysiske import begrænset til én varetype til ca. samme priser som EU-erhvervsgrenens priser. Den norske producent betragtes ikke som konkurrence fra et tredjeland af de ovenfor anførte grunde. Markedsandelen for importen fra Tyrkiet er forblevet stabil og relativt lav i mængde i løbet af den betragtede periode. Påstanden om, at importen fra tredjelande brød årsagssammenhængen, afvises.
(332)
Den kinesiske regering påstod også, at Kommissionen så bort fra virkningerne af importen fra Taiwan og Mexico, hvis priser og mængder er ændret betydeligt.
(333)
I betragtning af de begrænsede importmængder fra Taiwan og Mexico kunne denne import ikke have brudt årsagssammenhængen.
(334)
Den kinesiske regering hævdede desuden, at Kommissionen i sin analyse af lageropkøbet af kinesiske varer så bort fra det forhold, at importen fra tredjelande mellem 2010 og 2011 steg med mere end 40 %.
(335)
Statistikkerne viser (jf. betragtning 224), at lageropkøbet af kinesiske varer fandt sted i andet og tredje kvartal af 2010 (til forbrug inden udgangen af 2010/begyndelsen af 2011 på grund af den begrænsede holdbarhed). Stigningen i importen fra tredjelande blev registreret i 2011, hvor virkningen af lageropkøbet var ophørt, og hvor foranstaltningerne mod importen fra Kina trådte i kraft, hvilket viste sig at være til gavn for producenterne fra tredjelande. Derfor blev denne påstand afvist.
1.2.2. Produktionsomkostninger
(336)
Flere parter anførte, at stigningen i EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger, der hovedsageligt skyldtes stigningen i udgifterne til råmaterialer, energi, transport og personale, påvirkede EU-erhvervsgrenens rentabilitet negativt. En part fremhævede også det forhold, at kunderne ikke returnerede spoler, som en væsentlig omkostningsfaktor, uden at uddybe de omkostningsmæssige følger nærmere. De understøttede disse påstande med udtalelser fra EU-producenterne om, at de rent faktisk oplevede øgede udgifter.
(337)
Det er korrekt, at EU-erhvervsgrenen oplevede øgede udgifter til råmaterialer, energi, transport og personale. Som det fremgår af tabel 8 steg EU-erhvervsgrenens produktionsomkostninger pr. ton dog i gennemsnit kun med 1 % mellem 2010 og UP. Det betyder, at EU-erhvervsgrenen kunne udligne de fleste omkostningsstigninger gennem effektivitetsforbedringer og større produktivitet. Det konkluderes derfor, at stigningen i produktionsomkostningerne ikke medvirkede til skaden og derfor ikke kunne bryde årsagssammenhængen.
(338)
Efter den endelige fremlæggelse gentog en række parter deres påstande uden at fremkomme med nye argumenter.
1.2.3. Udviklingen i forbruget
(339)
Som nævnt ovenfor steg EU-forbruget med 3 % mellem 2010 og UP. Forbruget forventes at stige yderligere på grund af de nye anvendelser, hvortil den samme vare benyttes, som anført af både EU-erhvervsgrenen og mange brugere. EU-erhvervsgrenen kunne dog ikke opretholde sin markedsandel og mistede en del af den, mens dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina har fået en stadig større markedsandel siden 2011. Derfor kunne ændringer i EU-forbruget ikke have brudt årsagssammenhængen mellem skaden og dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina.
1.2.4. Utilstrækkelig produktionskapacitet og utilstrækkelige lagre i Unionen
(340)
Den kinesiske regering hævdede, at eventuel skade skyldtes EU-producenternes utilstrækkelige produktionskapacitet. Den kinesiske regering henviste til en række regnskaber fra EU-producenter. I 3B Fibreglass' regnskab for 2010 står der: vo»res begrænsede produktionskapacitet har ikke gjort det muligt at få yderligere markedsandele« og »har tvunget os til at håndtere vores kunders efterspørgsel med begrænsede beholdninger«. I 3B Fibreglass' regnskab for 2011 står der: »Tegnene på den økonomiske genopretning i 2010 blev bekræftet i første halvår af 2011, men da virksomhedens produktionsresultater var lavere end forventet i det første kvartal, kunne vi ikke drage fuld fordel af den øgede aktivitet, og vi måtte derfor begrænse vores kontraktmæssige aftaler i 2011«. I Lanxess' regnskab for 2011 står der: »I 2011 kørte glasfiberproduktionen hos Lanxess på fuld kapacitet« og »I andet kvartal af 2012 vil den planlagte afbrydelse af ovn 1 vare næsten 10 uger, og den årlige produktion vil derfor være 14 % lavere i 2012«.
(341)
Lagerbeholdningerne i 2010 var faktisk lave, jf. tabel 10. Det skyldtes en nedsættelse af produktionsniveauet i 2009, da flere produktionslinjer blev afviklet, midlertidigt lukket eller indskrænket på grund af prisfaldet og tabet af markedsandele, som var forårsaget af dumpingimporten fra Kina (42). EU-erhvervsgrenen øgede dog sine lagerbeholdninger med mere end 150 % i 2011 og har fortsat øget dem lige siden. Det er ikke retvisende at henvise til nogle knappe lagerbeholdninger, der kun vedrører 2010; man bør i stedet se på tendenserne for hele den betragtede periode.
(342)
Ydermere henviser nogle af citaterne til lavere produktionsresultater som følge af reparation/genopbygning af ovne. Som forklaret i betragtning 241 er sådanne reparationer/genopbygninger en naturlig del af denne erhvervsgren, og det er almindelig praksis at opbygge lagerbeholdningen forud for en reparation/genopbygning for at kunne fortsætte leveringen til vigtige kunder.
(343)
EU-erhvervsgrenen kunne desuden investere i mere kapacitet, hvis der var lige konkurrencevilkår, der gjorde det muligt for EU-erhvervsgrenen at opnå en fortjeneste, der berettiger til og muliggør kapacitetsudvidelse.
(344)
EU's produktionskapacitet og lagre vurderes ikke at være utilstrækkelige og kunne derfor ikke have medvirket til skaden og kunne følgelig ikke have brudt årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
1.2.5. Virkningen af den økonomiske krise
(345)
Flere parter hævdede, at den skade, EU-erhvervsgrenen havde lidt, skyldtes den økonomiske krise, som havde medført et kraftigt fald i efterspørgslen fra brugerindustrierne (såsom bilindustrien og vindenergimarkedet).
(346)
Den kinesiske regering citerede udtalelser fra flere EU-producenter, bl.a. regnskabet for 2010 fra European Owens Corning Fibreglass SPRL (»EOCF«), hvor der står: »Faldet forklares til dels af denne aktivitets store afhængighed af vindenergimarkedet, hvis situation fortsat forværres, da de involverede aktører har vanskeligt ved at finansiere nye projekter«, og i Lanxess' regnskab for 2011, står der: »Efter indførelsen af antidumpingforanstaltninger mod import fra Kina var Lanxess i stand til at hæve sine salgspriser. I andet halvår af 2011 ser vi dog en nedgang på 16 % sammenlignet med 2010 på grund af den økonomiske afmatning«, og i EOFC's regnskab for 2012 står der, at omsætningen i 2012 »hovedsageligt skyldes den fortsatte økonomisk krise, der forhindrede dem i at udnytte kapaciteten fuldt ud«.
(347)
Der var faktisk et fald på 3 % i EU-forbruget af varer af glasfiberfilamenter mellem 2010 og 2011. Ved udgangen af UP var EU-forbruget dog igen steget med 6 procentpoint.
(348)
Udtalelsen om, at en af virksomhederne måtte sænke sine priser med 16 % i andet halvår af 2011 sammenlignet med 2010, giver kun et delvist billede af situationen i 2011. Undersøgelsen afslørede, at enhedsprisen var steget med 8 % i hele 2011 (sammenlignet med 2010).
(349)
Endvidere var EU-erhvervsgrenen stadig rentabel i 2010 og 2011 og kom til at lide tab senere, hvilket faldt sammen med stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina, der underbød EU-erhvervsgrenens priser.
(350)
Den økonomiske afmatning mellem 2010 og 2011 kan anses for at have medvirket til at forringe EU-erhvervsgrenens økonomiske situation. Den økonomiske afmatning forklarer imidlertid ikke, hvorfor EU-erhvervsgrenen var tabsgivende mellem 2012 og UP. De største tab skete først efter den økonomiske afmatning på et tidspunkt, hvor forbruget igen var stigende.
(351)
Med hensyn til citatet fra Owens Corning fra 2011 er det vigtigt at bemærke, at citatet kommer fra EOCF, som er Owens Cornings handelsenhed for alle virksomhedens handelsaktiviteter i Europa og Mellemøsten. Ud over den samme vare solgte EOCF i perioden også ikke-vævede varer, stof, tagdækningsprodukter (»shingles«) og isoleringsprodukter, som ikke er omfattet af sagen. Citatet drejer sig derfor ikke specifikt om den samme vare på EU-markedet.
(352)
Med hensyn til citatet fra Owens Corning fra 2012 drejer det sig specifikt om de tekstilaktiviteter, som EOCF udfører på et af sine anlæg. Da tekstiler ikke er en del af den samme vare, er citatet ikke relevant.
(353)
I betragtning af ovenstående forhold kunne den økonomiske afmatning have påvirket EU-erhvervsgrenen negativt, men ikke i et sådant omfang, at den kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, der er forvoldt EU-erhvervsgrenen.
1.2.6. Konkurrenceevne for dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina
(354)
Nogle parter hævdede, at det var EU-erhvervsgrenens forældede teknologi sammenlignet med den moderne teknologi, der anvendes af de kinesiske eksporterende producenter, der forvoldte skade, snarere end dumping eller subsidiering af den pågældende vare.
(355)
Undersøgelsen bekræftede imidlertid, at EU-erhvervsgrenen også har tidssvarende produktionsprocesser. Påstanden om, at EU-erhvervsgrenens teknologi ville bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt, afvises derfor.
1.2.7. Selvforskyldt skade
(356)
Flere parter hævdede, at skaden kunne være selvforskyldt, da i) EU-erhvervsgrenens priser i 2014 var lavere end de priser, sådanne parter fik oplyst af kinesiske eksporterende producenter, da ii) investeringer foretaget af ansøgerne i de senere år strider mod, at der skulle være forvoldt skade, da store investeringer er vanskeligt forenelige med en erhvervsgren, der lider tab, og da investeringerne ikke førte til en større markedsandel for EU-erhvervsgrenen, da iii) investeringer foretaget af ansøgerne kunne være foretaget i omstrukturering og installation af ekstra kapacitet til produktion af »forkerte« varer af glasfiberfilamenter, f.eks. varer, på hvilke der er mindre efterspørgsel, og ikke f.eks. på afhuggede tråde, som parterne hævder, der var betydelig efterspørgsel og faktisk en eventuel forsyningsmangel på i Unionen.
(357)
Med hensyn til den første påstand om EU-producenternes lavere priser bør det bemærkes, at denne påstand vedrører en hændelse efter UP, og prisniveauet i 2014 kunne ikke tages i betragtning. Eftersom ovnene er i drift døgnet rundt, og det er meget dyrt at bremse produktionen, har EU-erhvervsgrenen endvidere forsøgt at bevare markedsandele ved at sælge til lavere priser og er derfor stadig ved at dække en del af sine faste omkostninger.
(358)
Hvad angår EU-erhvervsgrenens store investeringer de senere år bør man huske, at det i denne kapitalintensive erhvervsgrenen er nødvendigt at genopbygge ovnene hvert 7. til 10. år, og omkostningerne hertil kan beløbe sig til 8-13 mio. EUR (angivet som et interval af fortrolighedshensyn). En stor del af de øvrige, mere strukturelle, høje investeringsomkostninger er forbundet med forbruget af legeringer i bøsningerne og den følgende genopbygning af bøsningerne. Disse investeringer er derfor en naturlig del af erhvervsgrenen og er nødvendige for at bevare den aktuelle kapacitet. Det er også nødvendigt at investere i FoU for at kunne blive på markedet og opfylde kundernes behov.
(359)
Hvad angår den tredje påstand om angiveligt »forkerte« investeringer i andre varer end afhuggede tråde bør det bemærkes, at i) EU-erhvervsgrenen omstrukturerede for at kunne udbyde en bred vifte af varer. Der blev ikke forelagt beviser for, at denne type omstrukturering ikke var økonomisk rentabel, og at ii) den indstillede produktion af afhuggede tråde, der skete på grund af omstruktureringen i de senere år, blev overført til et andet produktionsanlæg, der blev ombygget.
(360)
Den kinesiske regering påstod, at EU-producenterne oplagrede importen fra tredjelande, og citerede en EU-producents regnskab for 2011, hvor der stod: »Varelagrene (21,4 mio. EUR pr. 31. december 2011) bliver større på grund af den globale afmatning i vores forretninger i årets andet halvår, idet lagerbeholdningen består af op til 75 % færdigvarer importeret fra virksomheder i […][vores] gruppe uden for Europa, mens resten hovedsageligt er materialer og varer, der er nødvendige for tekstilaktiviteterne«.
(361)
Forøgelsen af denne EU-producents rapporterede lagerbeholdninger i 2011 skyldes, at denne oplagrer for at kunne forsyne et af sine anlæg uden for Unionen, da det pågældende anlæg genopbyggede en ovn i 2012. Der ville ikke være blevet importeret fra andre anlæg uden for Unionen, hvis varerne til anlægget uden for Unionen kunne være blevet fremstillet i Unionen.
(362)
Efter den endelige fremlæggelse anmodede den kinesiske regering om, at det blev gjort klart, om denne import kom fra Kina eller andre steder, og i hvor store mængder. Imidlertid købte EU-producenterne i stikprøven ikke den pågældende vare fra Kina i den betragtede periode.
(363)
Den kinesiske regering påstod også, at skaden kunne være selvforskyldt, da EU-producenten 3B Fibreglass besluttede at genopbygge lagerbeholdningen for BASF i 2011 på et tidspunkt, hvor produktionen var utilstrækkelig. Regeringen citerer følgende fra 3B Fibreglass' regnskab for 2011: »for at genopbygge vores lagerbeholdning for BASF og for at gå i gang med koldreparationen af ovn nr. 2.«.
(364)
Det er imidlertid normal forretningspraksis at sikre en tilstrækkelig lagerbeholdning til at kunne opfylde kontraktmæssige forpligtelser med vigtige kunder. Endvidere henviser citatet også til en planlagt ovngenopbygning, der kræver lageropbygning, så der kan leveres til kunderne (og så 3B's kontraktmæssige leveringsaftaler kan overholdes), mens reparationen står på.
(365)
I betragtning af ovenstående afvises påstanden om selvforskyldt skade, der ville bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
1.2.8. EU-producenternes eksportsalg og udflytninger for at være tættere på markederne
(366)
Den kinesiske regering hævder, at den påståede skade, hvis den findes, blev forårsaget af beslutningen om at flytte tættere på brugerindustrierne. Den tilføjer, at dette ikke kun sker på EU-plan, men også på globalt plan. Den kinesiske regering anfører, at EU-producenten P+D udvidede sine aktiviteter i Rusland og Indien, EU-producenten 3B i Tunesien, EU-producenten PPG i Kina og EU-producenten Ahlstrom flyttede sin produktion fra Europa til Kina først i 2011 for bedre at tjene behovene på de voksende vindenergimarkeder i Asien og især i Kina.
(367)
Da mange producenter af glasfiberfilamenter er multinationale virksomheder, er det ikke overraskende, at disse virksomheder også investerer uden for Unionen, når der er en forretningsmulighed. Der investeres i ekstra kapacitet uden for Unionen for at opfylde behovene på nye markeder og med udsigten til at skabe en fortjeneste. Der oprettes anlæg i disse områder for at være tæt på kunderne. Den forretningsmæssige beslutning om, hvorvidt der skal oprettes anlæg uden for Unionen eller ej, er dog på ingen måde forbundet med det forhold, at EU-producenterne lider skade.
(368)
Efter den endelige fremlæggelse gentog den kinesiske regering sin påstand om, at store oversøiske investeringer har flyttet produktionen, beskæftigelsen og eksportsalg væk fra Unionen og dermed forvoldt skade.
(369)
Denne påstand er ikke dokumenteret. Producenter af glasfiberfilamenter arbejder ud fra en model om regional nærhed, hvor kunder modtager leverancer fra produktionsanlæg i deres respektive regioner. Indikatorerne for kapacitet og beskæftigelse viser ikke, at der blev foretaget potentielle store oversøiske investeringer til skade for Unionens aktiviteter.
(370)
Den kinesiske regering hævdede også, at faldet i EU-erhvervsgrenens eksportsalg havde alvorlige negative virkninger, som ikke blev analyseret af Kommissionen.
(371)
I de aktuelle undersøgelser tegnede EU-erhvervsgrenens eksportsalg (til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder) sig for mellem 11 % og 13 % af EU-erhvervsgrenens samlede salg (til forretningsmæssigt forbundne og ikke forretningsmæssigt forbundne kunder) fra 2010 til udgangen af UP. Under den oprindelige antidumpingundersøgelse svingede denne andel ligeledes mellem 10 % og 14 % fra 2006 til september 2009. I betragtning af, at udsvingene i eksportmængderne ikke er væsentlige, og i overensstemmelse med eksportmængderne i den tidligere antidumpingundersøgelse havde eksportsalgets udvikling ikke alvorlige negative virkninger som påstået ovenfor.
(372)
I lyset af ovenstående medvirkede EU-producenternes eksportsalg og udflytninger ikke til skaden og kunne følgelig ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import og den skade, EU-erhvervsgrenen har lidt.
1.2.9. EUR/USD-vekselkurs
(373)
Den kinesiske regering hævdede, at kinesiske leverancer indebærer risici forbundet med en mere kompleks logistik og valutakurssvingninger, og at kunderne derfor ikke ønsker at blive for eksponerede over for sådanne risici. En bruger anførte, at de kinesiske priser på varer af glasfiberfilamenter er stærkt afhængige af vekselkursen mellem EUR og USD. Da USD er blevet gradvist svagere sammenlignet med EUR siden 2000, kunne dette angiveligt have brudt årsagssammenhængen.
(374)
I starten af 2000 var EUR faktisk svagere sammenlignet med USD end i dag. Det bør dog bemærkes, at EUR/USD-vekselkursen var forholdsvis stabil i den betragtede periode. I den betragtede periode faldt de stikprøveudvalgte EU-producenters rentabilitet ikke desto mindre betydeligt fra 3 % til -4 %. Selv om EUR/USD-vekselkursen kan anses for at have bidraget til den skade, som blev forvoldt, kan dette dog på ingen måde formindske de skadevoldende virkninger af dumpingimporten fra Kina til lave priser på EU-markedet fra 2011 til udgangen af UP.
(375)
EUR/USD-vekselkursen medvirkede derfor ikke til skaden og kunne ikke bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den skade, EU-erhvervsgrenen led.
1.3. Konklusion om årsagssammenhæng
(376)
Ovenstående analyse har vist, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina steg i mængde og markedsandel. Presset fra stigningen i dumpingimporten og den subsidierede import på EU-markedet gav ikke EU-erhvervsgrenen mulighed for at fastsætte sine salgspriser i overensstemmelse med normale markedsvilkår og de registrerede omkostningsstigninger. Selv efter at have sænket salgsprisen lykkedes det ikke EU-producenterne i stikprøven at bevare deres markedsandel. Prisfaldet skete på bekostning af rentabiliteten, hvilket førte til en uholdbar tabsgivende situation.
(377)
I ovennævnte analyse blev der behørigt skelnet mellem virkningerne af alle kendte faktorer på EU-erhvervsgrenens situation og de skadevoldende virkninger af dumpingimporten. På grundlag af denne analyse konkluderes det, at dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina har forvoldt EU-erhvervsgrenen væsentlig skade, jf. antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 6, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 5.
(378)
Andre kendte faktorer end dumpingimporten og den subsidierede import er blevet vurderet i overensstemmelse antidumpinggrundforordningens artikel 3, stk. 7, og antisubsidiegrundforordningens artikel 8, stk. 6. Ingen af disse faktorer, analyseret både individuelt og kumulativt, var af en sådan art, at de kunne bryde årsagssammenhængen mellem dumpingimporten og den subsidierede import fra Kina og den væsentlige skade, EU-erhvervsgrenen led.
(379)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede den kinesiske regering, at Kommissionen blot afviste de interesserede parters argumenter i stedet for at undersøge alle andre kendte faktorer end dumpingimporten, som forvolder EU-erhvervsgrenen skade.
(380)
Kommissionen har undersøgt virkningen af følgende andre faktorer: importen fra andre lande, produktionsomkostningerne, forbrugets udvikling, produktionskapaciteten og lagerbeholdningerne, den økonomiske krise, konkurrenceevnen for importen fra Kina, selvforskyldt skade, EU-producenternes eksportsalg og udflytninger samt EUR/USD-vekselkursen. Undersøgelsen afslørede ikke andre faktorer, der kunne bryde årsagssammenhængen.
F. UNIONENS INTERESSER
(381)
Kommissionen undersøgte i overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 31, om der til trods for konklusionerne om skadevoldende subsidiering er tvingende årsager til at konkludere, at det ikke er i Unionens interesse at indføre foranstaltninger i dette tilfælde. Unionens interesser blev fastlagt på grundlag af en vurdering af alle de forskellige involverede parters interesser, dvs. EU-erhvervsgrenens, importørernes og brugernes interesser.
(382)
I henhold til antisubsidiegrundforordningens artikel 31, stk. 2, fik alle interesserede parter mulighed for at fremsætte bemærkninger. Kommissionen sendte spørgeskemaer til 5 uafhængige importører og 34 brugere. 2 importører og 13 brugere indsendte fuldstændige besvarelser inden for tidsfristen. Desuden gav flere brugere og brugersammenslutninger sig til kende i løbet af undersøgelsen og fremsendte redegørelser, hvori de gjorde indsigelser imod indførelsen af eventuelle foranstaltninger i dette tilfælde. Den kinesiske regering og CCCLA indsendte også indlæg med indsigelser mod indførelsen af eventuelle foranstaltninger i dette tilfælde.
(383)
I den oprindelige antidumpingundersøgelse blev det fastslået, at det ikke var i strid med Unionens interesser at indføre foranstaltninger. Da interimsundersøgelsen er begrænset til at omfatte skade, er resultaterne om Unionens interesse dengang stadig gyldige. Nedenstående analyse vedrører derfor antisubsidieundersøgelsen.
1. EU-erhvervsgrenens interesser
(384)
De eksisterende antidumpingforanstaltninger har ikke medført mindre dumpingimport fra Kina og har ikke aflastet EU-erhvervsgrenen. Som nævnt ovenfor led EU-erhvervsgrenen fortsat væsentlig skade efter det prisfald, som dumpingimporten fra Kina forårsagede. Hvis der ikke træffes foranstaltninger, vil det højst sandsynligt medføre, at den negative tendens for EU-erhvervsgrenens finansielle situation fortsætter. De stikprøveudvalgte EU-producenters situation var især præget af et fald i rentabilitet fra +3 % i 2010 til -4 % ved udgangen af UP. En yderligere nedgang i resultaterne ville i sidste ende føre til produktionsnedskæringer og flere lukninger af produktionsanlæg, hvilket således ville true beskæftigelsen og investeringerne i Unionen.
(385)
Hvis der indføres foranstaltninger, genskabes der loyal konkurrence på markedet. EU-erhvervsgrenens faldende rentabilitet skyldes de vanskeligheder, den har i konkurrencen med den subsidierede billige import med oprindelse i Kina. Det forventes derfor, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger vil bringe pristrykket og tabet af markedsandele til ophør, og at EU-erhvervsgrenens priser vil begynde at komme sig og dermed forbedre EU-erhvervsgrenens rentabilitet i retning af de niveauer, der vurderes nødvendige for denne kapitalintensive erhvervsgren.
(386)
Foranstaltningerne ville give EU-erhvervsgrenen mulighed for at komme sig efter den skadevoldende dumping, der blev konstateret i undersøgelsen.
(387)
Det konkluderes derfor, at det klart ville være i EU-erhvervsgrenens interesse, at der indføres antisubsidieforanstaltninger.
(388)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en brancheforening, at skærpede foranstaltninger ikke ville være til nogen hjælp for EU-erhvervsgrenen, da de oprindelige foranstaltninger i 2011 tilsyneladende ikke havde haft nogen virkning.
(389)
Kommissionen afviser denne påstand og henviser til ovenstående betragtninger, hvor det konkluderes, at det højst sandsynligt vil føre til en videreførelse af den negative tendens i EU-erhvervsgrenens finansielle situation, hvis der ikke indføres skærpede foranstaltninger.
2. Importørernes interesser
(390)
Som anført ovenfor blev der ikke foretaget stikprøveudtagning af de ikke forretningsmæssigt forbundne importører, og to ikke forretningsmæssigt forbundne importører samarbejdede i undersøgelsen ved at indgive en spørgeskemabesvarelse. Aktiviteterne vedrørende den pågældende vare udgør kun en mindre del af de to importørers samlede omsætning (under 0,5 %). De var begge imod en eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger, da de var af den opfattelse, at det kunne føre til et ophør af importen af den pågældende vare fra Kina.
(391)
Samlet set udgjorde den af disse to importører indberettede import en væsentlig andel af hele importen fra Kina i UP og anses følgelig for at være repræsentativ for EU-importørerne. Ingen andre importører har samarbejdet ved at indgive en spørgeskemabesvarelse eller uddybende bemærkninger. På det grundlag konkluderes det, at indførelsen af foranstaltningerne, i betragtning af den pågældende vares begrænsede andel af importørernes samlede aktivitet, ikke vil have væsentlige negative virkninger for EU-importørernes overordnede interesser
3. Brugernes interesser
(392)
Den samme vare anvendes til en lang række formål, herunder til bilindustrien, vindmøller, søfart, transport, luftfart og infrastrukturelle anvendelser. Mange forskellige brugere samarbejdede, og disse blev inddelt efter erhvervsgren: producenter af sammensatte materialer, producenter af kompositmaterialer, fleraksiale tekstilvævere og vindmølleproducenter. Det gjorde det muligt for Kommissionen at vurdere virkningerne af skærpede foranstaltninger på forskellige typer brugere.
(393)
De samarbejdsvillige brugere købte ca. 13 % af den pågældende vare fra Kina i UP. Langt størstedelen af den samme vare blev købt fra andre kilder, såsom tredjelande og EU-erhvervsgrenen. Kun nogle enkelte købte udelukkende den pågældende vare fra Kina.
(394)
En lang række aftagerindustrier anvender den samme vare, og de varierer også i størrelse, fra virksomheder med verdensomspændende aktiviteter til SMV'er. Det fremgår yderligere af de oplysninger, der blev indgivet i løbet af undersøgelsen, at EU-brugerindustrien beskæftiger et betydeligt antal personer, anslået til 100 000, selv om der dog ikke er forelagt detaljerede og dokumenterede oplysninger.
3.1. Mulige virkninger af foranstaltningerne for brugernes rentabilitet
(395)
Ud fra spørgeskemabesvarelserne vurderedes brugerindustrierne af glasfiberfilamenter at være relativt godt kørende. De fleste samarbejdsvillige brugere indberettede indtjening på salg af deres produkter, hvortil den pågældende vare var anvendt, i hele den betragtede periode. Mens kun få brugere indberettede tab på disse aktiviteter i UP, havde de fleste andre brugere en indtjening på mellem 2 % og 22 %. Brugerindustrierne kunne således, selv med de nuværende foranstaltninger, opnå indtjening.
(396)
På grundlag af de modtagne oplysninger blev der foretaget en analyse af konsekvenserne for hver brugergruppe.
(397)
Undersøgelsen viste, at brugerindustriernes evne til at vælte højere told over på kunderne afhænger af deres karakteristika, og derfor vil virkningerne af en højere told på fortjenstmargenen være forskellig for hver brugerindustri.
(398)
Indførelsen af kombinerede foranstaltninger ville altså medføre et tab i brugernes fortjeneste på under et procentpoint for langt de fleste brugerindustriers vedkommende, med undtagelse af erhvervsgrenen for fleraksial vævning. For denne er den pågældende vares andel af produktionsomkostningerne større end for de andre betragtede brugerindustrier. Følgelig vil disse brugere blive påvirket i højere grad end de andre undersøgte brugere.
(399)
Ud fra ovenstående analyse er det yderst sandsynligt, at brugerne i industrierne for sammensatte materialer, kompositmaterialer og vindmøller kan absorbere en del af eller hele omkostningsstigningen. Endvidere kan de eventuelt også vælte en del af de øgede omkostninger over på kunderne. I denne forbindelse bemærkede en større bruger, der er aktiv i vindmølleindustrien, at virksomheden har affundet sig med resultaterne af undersøgelsen, og at den vil absorbere tolden.
(400)
Denne overordnede set begrænsede virkning for rentabiliteten betyder også, at beskæftigelsen i brugerindustrien ikke bringes i fare på grund af den foreslåede forøgelse af tolden, i det omfang som flere brugere har påstået.
(401)
Under alle omstændigheder ville eventuelle negative virkninger blive afbødet af brugernes fortsatte adgang til import fra tredjelande. Indførelsen af foranstaltninger forhindrer ikke brugerne i at købe fra forskellige leverandører.
(402)
Efter den endelige fremlæggelse påstod en række brugere, at brugernes argumenter blev afvist udelukkende på grundlag af kvalitative udsagn. De hævdede også, at nedgangen i deres fortjenstmargen er langt højere end ét procentpoint som nævnt i betragtning 398, især hvis man bedømmer den for hver enkel vare.
(403)
Disse påstande blev afvist af følgende grunde: På grundlag af oplysninger fra brugerne foretog Kommissionen detaljerede beregninger for at vurdere, hvilke kvantitative virkninger skærpede foranstaltninger ville have for brugerens rentabilitet. De erhvervsgrene, der bruger den pågældende vare, er forskelligartede og adskiller sig væsentligt fra hinanden med hensyn til størrelse (fra SMV'er til multinationale virksomheder), deres afhængighed af den pågældende vare og anvendelserne af deres endelige produkt og deres kundegrundlag (fra små til store virksomheder, salg i Unionen eller eksportsalg). Som allerede forklaret i betragtning 398 erkender Kommissionen, at nogle brugersegmenter vil blive mere berørt end andre. Ud fra oplysningerne fra de samarbejdsvillige brugere at dømme var andelen af den forbrugte pågældende vare, der blev købt fra Kina, begrænset (mindre end 13 % - jf. betragtning 393). Endvidere var andelen af den pågældende vare fra Kina i de samlede produktionsomkostninger i gennemsnit også begrænset, dvs. under 4 %. Sidstnævnte er dog væsentligt højere for erhvervsgrenen for fleraksial vævning. Virkningen af en forhøjelse af tolden blev beregnet under den antagelse, at en lignende mængde glasfiber ville blive købt fra Kina som den registreret i UP, og at priserne på den kinesiske import ville være undergivet told på 30 %, selv om størstedelen af de kinesiske eksporterende producenter vil være omfattet af lavere toldsatser. Ud fra disse antagelser viste beregningerne, at virkningerne på rentabiliteten af en stigning i priserne på den pågældende vare med oprindelse i Kina i gennemsnit for alle samarbejdsvillige brugere vil være mindre end ét procentpoint som nævnt ovenfor.
3.2. Manglende udskiftelighed
(404)
En række brugere gjorde gældende, at mange af de varer af glasfiberfilamenter, som brugerindustrien havde behov for, ikke kunne købes direkte fra lager. Det var derimod nødvendigt for leverandører at gennemgå en langvarig og kompliceret kvalifikationsprocedure på mellem 6 og 12 måneder, uden nogen garanti for succes. At skifte leverandør for at undgå at betale told ville derfor medføre en del omkostninger, være umuligt på kort sigt og alt for risikabelt ud fra et teknologisk synspunkt.
(405)
Det anerkendes i denne henseende, at den pågældende vares egenskaber med hensyn til bestemte anvendelser kan medføre en langvarig kvalifikationsprocedure, der omfatter prøvning. Det kan på grundlag af bemærkningerne fra adskillige brugere imidlertid konstateres, at der på nuværende tidspunkt i de fleste tilfælde findes forskellige forsyningsmuligheder. Undersøgelsen fandt endvidere, at brugerne sædvanligvis har flere leveringsmuligheder som en nødløsning og ofte har godkendt varen fra flere leverandører for ikke at være afhængige af blot én leverandør. Det skal ligeledes bemærkes, at hensigten med foranstaltningerne ikke er at forhindre visse leverandører i at få adgang til EU-markedet, eftersom eventuelle foranstaltninger kun har til formål at genskabe redelige handelsvilkår og rette op på en forvredet markedssituation.
(406)
Det er derfor usandsynligt, at indførelsen af foranstaltninger for den pågældende vare fra Kina vil medføre et midlertidigt ophør af leveringen af råmaterialer til brugerindustrien.
3.3. Manglende mulighed for at overvælte kostprisstigninger og øget konkurrence fra ikke-EU-varer i efterfølgende produktionsled
(407)
Flere brugere hævdede, at de er udsat for hård konkurrence fra ikke-EU-producenter og derfor ikke vil kunne vælte prisstigningerne på den pågældende vare over på kunderne, da det vil medføre fald i salgsmængden. I betragtning af den store mangfoldighed blandt brugervirksomhederne vil evnen til at vælte eventuelle omkostningsstigninger over på kunderne variere mellem de forskellige typer brugere. Det konkluderes ikke desto mindre på grundlag af oplysningerne i spørgeskemabesvarelserne, at for brugere, der ikke kan overvælte de fleste omkostningsstigninger, vil deres omsætning og rentabilitet i de fleste tilfælde kun i begrænset omfang blive negativt påvirket.
(408)
Flere brugere udtrykte bekymring for, at indførelsen af antisubsidietold ville give ikke-EU-leverandører en konkurrencemæssige fordel, da disse har adgang til den pågældende vare uden foranstaltninger. Brugerne hævder, at de konkurrerer med import fra Kina på deres efterfølgende markeder. Indførelsen af kombinerede foranstaltninger ville forværre konkurrencesituationen yderligere. I lyset af disse omstændigheder hævder brugerne, at det ikke ville være muligt at vælte en prisstigning på råmaterialer over på kunderne. Det blev yderligere fremført, at dette ville føre til, at produktionen blev flyttet uden for Unionen, hvilket ville medføre et væsentligt fald i beskæftigelsen.
(409)
Det bør bemærkes, at det forhold, at indførelsen af antisubsidieforanstaltninger kunne give mere konkurrence, ikke kan være grund til ikke at indføre foranstaltninger, hvis det er berettiget. Disse undersøgelser vedrører en specifik vare. Enhver brugerindustri er i sin fulde ret til at påberåbe sig EU's handelslovgivning og anmode om en antidumpingundersøgelse for sine varer. Desuden afhænger forretningsmæssige beslutninger om udflytning af en lang række faktorer. Det er usandsynligt, at en beslutning om udflytning udelukkende afhænger af tolden på ét råmateriale.
(410)
En række parter hævdede, at EU-producenterne er globale udenlandsk ejede virksomheder, og at de fleste sammensatte virksomheder imidlertid er små eller mellemstore og lokalt ejede. Disse SMV'er hævdede, at en forhøjelse af tolden vil medføre tab af arbejdspladser. CCCLA påstod også, at der mistes arbejdspladser i Unionen, når brugerne flytter som følge af forhøjelsen af tolden. Derudover anførte en bruger også, at det også vil føre til lavere salg for EU-erhvervsgrenen, hvis brugerne flytter.
(411)
Kommissionen vurderer alle job i Unionen ligeligt, uanset virksomhedens ejerskab og størrelse. I denne forbindelse henviser Kommissionen også til betragtning 400 og 403. Derudover mener Kommissionen, at påstandene om flytning, potentielle tab af arbejdspladser og lavere salg for EU-erhvervsgrenen er spekulative og ubegrundede.
(412)
Flere parter fremførte, at der på nuværende tidspunkt fremstilles varer i Unionen til det globale marked i konkurrence med tredjelande. En bruger anførte, at den kan importere den pågældende vare under ordningen for aktiv forædling uden at betale antidumpingtold, så længe den færdige vare, som brugeren fremstiller, derefter eksporteres uden for Unionen. Imidlertid er resultatet af dette, at denne bruger kan tilbyde sine kunder uden for Unionen mere konkurrencedygtige priser, end den kan tilbyde sine EU-kunder.
(413)
Faktisk kan brugerne importere den pågældende vare under ordningen for aktiv forædling uden at betale antidumpingtold, så længe den færdige vare, som de fremstiller, derefter eksporteres uden for Unionen. Dette ændrer dog ikke Kommissionens konklusioner i denne undersøgelse.
3.4. Forsyningsmangel
(414)
En bruger anførte, at EU-erhvervsgrenen ikke er i stand til at opfylde efterspørgslen i Unionen, særlig hvad angår visse typer af store ordrer på skræddersyede varer af glasfiberfilamenter. Brugeren hævder endvidere, at på grund af Unionens begrænsede produktionskapacitet ville ingen EU-producent sandsynligvis være villig til at afsætte en stor del af sin kapacitet til at levere til en enkelt kunde. En anden bruger anførte, at der ikke er et for stort udbud af afhuggede tråde, og at det ville give alvorlige leveringsproblemer på EU-markedet, hvis Kina udelukkes fra EU-markedet, især i forbindelse med en stigning i efterspørgslen. Den kinesiske regering henviser til udtalelsen fra EU-producenten 3B om, at der ikke er blevet monteret yderligere smeltekapacitet i erhvervsgrenen siden 2002, og at der for at opfylde markedets behov, især i Europa, er brug for ekstra produktionskapacitet på 200 000 ton.
(415)
Det skal i denne henseende først og fremmest bemærkes, at formålet med eventuelle antisubsidieforanstaltninger er at afskaffe enhver form for uredelig handelspraksis, der har en skadelig virkning på EU-erhvervsgrenen, og genetablere effektive konkurrenceforhold på EU-markedet, men ikke at fjerne importen. De foranstaltninger, der foreslås, er ikke af en sådan art, at de vil lukke EU-markedet af for eksporterende producenter fra Kina, hvis priserne ikke er skadevoldende, og de vil således fortsat tillade importen af afhuggede tråde og andre varer af glasfiberfilamenter fra Kina til EU-markedet.
(416)
Hvad angår EU-erhvervsgrenens evne til at dække en potentiel mangel på afhuggede tråde giver EU-erhvervsgrenens aktuelle kapacitetsudnyttelsesgrad mulighed for, at erhvervsgrenen kan øge produktionen yderligere.
(417)
Afhuggede tråde kunne, ligesom alle andre varetyper af den pågældende vare, importeres til Unionen fra tredjelande såsom Malaysia.
(418)
Desuden har kinesiske producenter af glasfiberfilamenter oprettet anlæg i nærheden af Unionen (Egypten og Bahrain) som grundlag for levering til EU-markedet.
(419)
I lyset af ovenstående kan det konkluderes, at en eventuel mangel i udbuddet af afhuggede tråde kan løses ved at udvide EU-erhvervsgrenens kapacitetsudnyttelse, ved at importere fra andre lande samt ved at fortsætte importen fra Kina til ikke-skadevoldende priser.
(420)
På grundlag af ovenstående afsnit konkluderes det, at de samlede virkninger af indførelsen af kombinerede foranstaltninger for EU-aftagerindustrierne er begrænsede og ikke ville opveje foranstaltningernes positive virkninger for EU-erhvervsgrenen.
(421)
Efter den endelige fremlæggelse anførte en brancheforening, at det er vanskeligt at forstå, at EU-producenterne har ledig kapacitet, når der er mangel på glasfibre, og priserne stiger på EU-markedet. En række parter gentog deres påstande om, at indførelsen af yderligere foranstaltninger vil føre til mangel på leverancer fra EU-producenter.
(422)
For den betragtede periode har undersøgelsen ikke afsløret nogen forsyningsproblemer. Med hensyn til potentielle fremtidige forsyningsmangler mener Kommissionen ikke, at en forhøjelse af tolden forhindrer importen til Unionen fra Kina og fra tredjelande som beskrevet ovenfor.
4. Konklusion vedrørende Unionens interesser
(423)
På baggrund af ovenstående forventes det, at indførelsen af kombinerede foranstaltninger vil give EU-erhvervsgrenen mulighed for at forbedre sin situation ved at øge salgspriser og markedsandel. Der kan ganske vist indtræffe en række negative virkninger i form af omkostningsstigninger for visse brugere, men de vil sandsynligvis blive opvejet af de forventede fordele for EU-erhvervsgrenen og dens leverandører.
(424)
Konklusionen er derfor, at der ikke er tvingende grunde til ikke at indføre foranstaltninger over for importen af den pågældende vare med oprindelse i Kina.
(425)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede flere parter, at man har undervurderet konsekvenserne af de foreslåede foranstaltninger. De hævder, at Kommissionen lægger større vægt på påstanden fra en lille gruppe af glasfiberfabrikanter end på modstanden fra en meget større, men fragmenteret gruppe af overvejende små og mellemstore underleverandører, der ikke har haft en reel mulighed for at reagere med samme gennemslagskraft.
(426)
Disse påstande afvises, da brugerne har haft rig mulighed for at give sig til kende i løbet af undersøgelsen. Mange har gjort dette, og deres data er blevet grundigt undersøgt og taget i betragtning. Alle interesserede parter er blevet tillagt betydning i løbet af undersøgelsen.
G. ENDELIGE ANTIDUMPING- OG ANTISUBSIDIEFORANSTALTNINGER
(427)
På baggrund af Kommissionens konklusioner om subsidiering, skade, årsagssammenhæng og Unionens interesser bør der indføres endelige foranstaltninger for at forhindre, at EU-erhvervsgrenen påføres yderligere skade som følge af dumpingimport og subsidieret import.
1. Skadestærskel
(428)
For at fastlægge omfanget af foranstaltningerne fastsatte Kommissionen først det toldbeløb, der er nødvendigt for at afhjælpe den skade, der er påført EU-erhvervsgrenen.
(429)
Skaden ville være afhjulpet, hvis EU-erhvervsgrenen kunne dække sine produktionsomkostninger og opnå en fortjeneste før skat på salget af samme vare på EU-markedet, som med rimelighed kunne forventes af en virksomhed af denne type i sektoren på normale konkurrencevilkår, dvs. uden dumpingimport. Som i den oprindelige undersøgelse blev der anvendt en målfortjeneste på 5 %.
(430)
APFE anmodede om en målfortjeneste på 10-12 %. APFE anførte, at målfortjenesten for analysen burde tage højde for en yderst kapitalintensiv erhvervsgrens behov for at opnå et tilfredsstillende afkast på den investerede kapital som forventet af investorerne. APFE henviser også til en rapport fra Stern Business School of New York University, der indeholder en beregning af de vejede gennemsnitlige kapitalomkostninger (weighted average costs of capital - WACC), som kombinerer udgifterne til egenkapital og udgifterne til gæld for forskellige sektorer (43). I Stern-rapporten beregnes de gennemsnitlige WACC for erhvervsgrenen for varer af glasfiberfilamenter til mellem 8,3 % og 8,4 %. APFE henviser også til den fortjeneste på 8,3 %, der blev anvendt i sagen om solcelleglas fra Kina (44). De hævder yderligere, at satsen for EU's vedkommende, i betragtning af, at udgifter til egenkapital og gæld er højere i Unionen end i USA, burde ligge lidt højere, mellem 10 % og 12 %.
(431)
Den faktisk opnåede fortjeneste i den betragtede periode kan ikke bruges, da der stadig kom betydelige mængder dumpingimport fra Kina på trods af den gældende told.
(432)
I sagen om solcelleglas fra Kina blev målfortjenesten på 8,3 % anvendt, da det var de stikprøveudvalgte EU-producenters gennemsnitlige fortjeneste i 2010, da importen af den pågældende vare stadig var lille og derfor ikke kunne have fordrejet de normale konkurrencevilkår endnu (dvs. en fortjeneste, der endnu ikke var berørt af dumpingimport).
(433)
Selv om det er ubestrideligt, at EU-erhvervsgrenen er en yderst kapitalintensiv erhvervsgren, kunne APFE ikke bevise, at målfortjenesten baseret på Stern-rapportens WACC opfylder de relevante krav. Påstanden blev derfor afvist.
(434)
Efter den endelige fremlæggelse fremførte APFE, at resultaterne om målfortjenesten burde revideres, eftersom EU-erhvervsgrenen kan opnå fortjeneste på over 5 % i forbindelse med varetyper som f.eks. afhuggede tråde til våd anvendelse (WUCS) til fiberdug og WUCS til gips, hvis de kan konkurrere på lige vilkår med importen fra tredjelande, og hvis de ikke udsættes for aggressive målprisunderbud af de dumpede og subsidierede kinesiske varer af glasfiberfilamenter.
(435)
I den tidligere undersøgelse blev der anvendt en målfortjeneste på 5 %. I mangel af underbyggede argumenter vedrørende ændrede markedsbetingelser, der ville berettige en højere målfortjeneste, er denne målfortjeneste blevet opretholdt.
(436)
Derudover gælder det, at mens WUCS, som alle andre typer af den pågældende vare, anvendes som forstærkningsmateriale, har WUCS en begrænset holdbarhed og højere transportomkostninger på grund af vandindholdets vægt (jf. betragtning 63). WUCS importeres til Unionen i meget mindre mængder end de andre varer af glasfiberfilamenter. Fortjenstmargenen for denne ene varetype er derfor ikke repræsentativ for den pågældende vare.
(437)
Kommissionen fastsatte derefter skadestærsklen på grundlag af en sammenligning mellem den vejede gennemsnitlige importpris hos de samarbejdsvillige eksporterende producenter i Kina i stikprøven og et vejet gennemsnit af den ikke-skadevoldende pris for samme vare, som EU-producenterne i stikprøven solgte på EU-markedet i undersøgelsesperioden. Forskelle som følge af denne sammenligning blev udtrykt som en procentdel af den vejede gennemsnitlige cif-importværdi.
(438)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede en af de eksporterende producenter, at der var visse unøjagtigheder vedrørende cif-værdien af 3 varekodenumre.
(439)
Efter at have verificeret dette justerede Kommissionen cif-værdierne, hvilket førte til en mindre ændring af underbuds- og målprisunderbudsmargenerne for denne eksporterende producent.
(440)
På dette grundlag er følgende skadestærskler blevet fastsat:
Virksomhed
Skadestærskel
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
26,1 %
(441)
En bruger hævdede, at alle forhold er forblevet uændrede, og at den eneste måde, hvorpå Kommissionen kunne drage en konklusion om, at den skade, der angiveligt skulle være forvoldt af importen fra Kina, var blevet værre, var derfor, hvis Kommissionen anvendte en anden metode til beregningen af skadesmargenen end den, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse.
(442)
Forholdene er ikke forblevet uændrede. Når den metode, der blev anvendt i den oprindelige undersøgelse, anvendes, giver beregningen af den aktuelle skadesmargen derfor et andet resultat på grund af ændringer i de underliggende data, såsom omkostninger, priser og tab.
(443)
Efter den endelige fremlæggelse undrede en eksporterende producent sig over, hvilke ændringer i omstændighederne der kunne begrunde en varekodenummerbaseret beregning af skadesmargenen i modsætning til den enkle prissammenligning, der blev foretaget i den oprindelige undersøgelse.
(444)
Kommissionen mener, at den grundlæggende metode i de nuværende undersøgelser er den samme som i den tidligere undersøgelse. Der blev anvendt stikprøveudtagning, og alle sammenligninger blev foretaget på et ensartet grundlag. En varekodenummerbaseret beregning af skadesmargenen gav mulighed for en mere detaljeret og præcis beregning, men dette kan ikke betragtes som en ændring i metoden.
(445)
Den samme eksporterende producent anførte også, at måtter af afhuggede tråde af glasfiberfilamenter udgør en del af den pågældende vare, men at beregningen af skadesmargenen ikke afspejler varekodenumrene for måtter af afhuggede tråde. Den eksporterende producent ville gerne vide, om i) EU-producenterne ikke længere fremstillede disse måtter af afhuggede tråde, og ii) hvorfor Kommissionen ikke synes at have haft nogen vanskeligheder tidligere med at finde en erstatning for en stor varetype i forbindelse med en beregning af skadesmargen, selv om der ikke var et nøjagtigt match på grundlag af varekodenumre.
(446)
Den pågældende vare omfatter faktisk også måtter af afhuggede tråde, og nogle (enheder af) EU-producenterne fremstiller disse måtter. EU-producenterne i stikprøven fremstillede typer af måtter, der ikke blev importeret fra Kina i UP. Matchningen af varekodenumre var dog generel høj, og det var derfor ikke nødvendigt at anvende erstatninger.
(447)
Denne eksporterende producent ville også gerne vide, i) hvorfor en justering for handelsled var nødvendig, og til hvem EU-producenterne faktisk sælger deres varer, og ii) hvorfor EU's transportomkostninger til lager og lageromkostninger for de kinesiske salg ikke blev taget i betragtning i skadesmargenen.
(448)
De stikprøveudvalgte EU-producenters salg sker overvejende direkte til slutbrugerne. Hvad angår de kinesiske eksportører i stikprøven var dette ikke tilfældet. Der sker flere salg gennem distributører eller andre mellemliggende salgskanaler. Derfor vurderes det, at det ville gøre priserne mere sammenlignelige at behandle alle salg som slutbrugersalg. I overensstemmelse med standardmetoden tager underbudsberegningen højde for omkostninger, der påløber efter importen, mens skadesmargenen er baseret på cif-værdien af det kinesiske eksportsalg.
(449)
Den eksporterende producent ville også vide, hvorfor den eksisterende antidumpingtold er ikke medtaget i skadesmargenen, da det ville være i overensstemmelse med den anvendte prisunderbudsmetode at medtage tolden i cif-værdien.
(450)
Skadestærsklen som beskrevet i denne forordning afspejler den fulde margen, der er nødvendig for at fjerne skaden. Hvis den gældende antidumpingmargen var blevet medregnet i den skadestærskel, ville man kun være nået frem til en delvis skadestærskel.
(451)
Efter den endelige fremlæggelse hævdede klageren, at da Jiangsu Changhai Group ikke samarbejdede fuldt ud i undersøgelsen (jf. afsnit C. 2.1.), var oplysninger om Jiangsu Changhai Groups eksportpris ikke pålidelige og burde derfor ikke anvendes ved beregningen af skadesmargenen. Klageren påstod, at gruppens eksportpris kunne være fejlbehæftet, hvis den er bestemt på grundlag af virksomhedens produktionsomkostninger, som ikke kunne kontrolleres behørigt på grund af virksomhedens manglende samarbejdsvilje i forbindelse med undersøgelsen. Gruppens eksportpris burde snarere bestemmes på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 18, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 28, stk. 1.
(452)
Som forklaret i betragtning 92 blev varen inden for koncernen ikke eksporteret af den virksomhed, der gav vildledende oplysninger, men kun af OCH. Sidstnævnte samarbejdede dog fuldt ud i begge undersøgelser og forelagde pålidelige oplysninger om gruppens eksportpris (der blev f.eks. stillet fakturaer til rådighed, som Kommissionen kontrollerede på stedet). Kommissionen har derfor ingen grund til at rejse tvivl om gruppens eksportpris. Beregningen af skadesmargenen blev foretaget på grundlag af den faktiske kontrollerede eksportpris - som opført på salgsfakturaerne - uanset hvordan den var blevet fastsat, og uanset om den var baseret på virksomhedens produktionsomkostninger. Påstanden blev derfor afvist.
2. Endelige foranstaltninger
(453)
Der blev gennemført en antisubsidieundersøgelse sideløbende med den fornyede undersøgelse af antidumpingforanstaltningerne, begrænset til at omfatte skade. I betragtning af anvendelsen af reglen om den lavest mulige told og den kendsgerning, at de endelige subsidiemargener er lavere end skadestærsklen, bør Kommissionen i overensstemmelse med antisubsidiegrundforordningens artikel 15 indføre en endelig udligningstold på niveauet for de konstaterede endelige subsidiemargener og derefter pålægge en endelig antidumpingtold op til den relevante skadestærskel.
(454)
På grundlag af denne metode og de faktiske omstændigheder i sagen, især det forhold, at foranstaltningerne er begrænset til at omfatte skadesmargenen, finder Kommissionen, at der ikke forekommer dobbelttælling i denne sag.
(455)
I betragtning af den udbredte samarbejdsvilje blandt de kinesiske eksporterende producenter blev tolden for »alle andre virksomheder« fastsat på niveauet for den højeste told, der ville blive pålagt de virksomheder, der indgik i stikprøven, eller som var samarbejdsvillige i forbindelse med undersøgelserne. Tolden for alle andre virksomheder pålægges de virksomheder, som ikke samarbejdede i undersøgelserne.
(456)
For de i bilag I anførte øvrige samarbejdsvillige kinesiske eksporterende producenter, der ikke indgik i stikprøven, fastsættes den endelige told til det vejede gennemsnit af satserne for de samarbejdsvillige virksomheder i stikprøven med undtagelse af den gruppe, som den eksporterende producent, der er omfattet af bestemmelserne i artikel 28, stk. 1, tilhører.
(457)
Efter den endelige fremlæggelse anmodede en eksporterende producent om at blive berettiget til individuel behandling i henhold til antidumpinggrundforordningens artikel 9, stk. 5, og få beregnet en individuel dumpingmargen.
(458)
Da den delvise interimsundersøgelse er begrænset til skaden, forbliver de dumpingmargener, der er fastsat i forbindelse med den tidligere antidumpingundersøgelse, dog uændrede. Anmodningen om en individuel dumpingmargen blev derfor afvist.
(459)
Ud fra ovenstående fastsættes toldsatserne således:
Kinesisk eksportør
Dumpingmargen (fastsat i den oprindelige undersøgelse)
Subsidiemargen
Skadestærskel
Udligningstold
Antidumpingtold
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Andre samarbejdsvillige virksomheder
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Toldsatser for alle andre virksomheder
10,3 %
19,9 %
(460)
De i denne forordning fastsatte antidumpingtoldsatser og antisubsidietoldsatser for de enkelte virksomheder er beregnet på grundlag af resultaterne af de aktuelle undersøgelser. Den afspejler derfor den situation, der blev konstateret for den pågældende virksomhed under disse undersøgelser. Toldsatsen finder (i modsætning til den landsdækkende told for »alle andre virksomheder«) således udelukkende anvendelse på importen af varer, der har oprindelse i det pågældende land og er fremstillet af den nævnte virksomhed. Importvarer, der er fremstillet af andre virksomheder, som ikke udtrykkeligt er nævnt i den dispositive del af denne forordning, herunder enheder, der er forretningsmæssigt forbundet med de specifikt nævnte, kan ikke drage fordel af disse satser, men er omfattet af toldsatsen for »alle andre virksomheder«.
(461)
En virksomhed kan anmode om, at den individuelle toldsats anvendes, hvis den senere ændrer navnet på sin enhed. Anmodningen skal rettes til Kommissionen (45). Anmodningen skal indeholde alle de relevante oplysninger, der dokumenterer, at ændringen ikke påvirker virksomhedens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den. Hvis ændringen af virksomhedens navn ikke påvirker dens ret til at drage fordel af den toldsats, der gælder for den, vil en meddelelse om navneændringen blive offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende.
(462)
For at sikre en korrekt håndhævelse af antidumpingtolden bør toldsatsen for alle andre virksomheder ikke blot anvendes på de ikke samarbejdsvillige eksporterende producenter, men også på de producenter, der ikke foretog eksport til Unionen i UP.
3. Tilsagn
(463)
En kinesisk eksporterende producent tilbød et pristilsagn i overensstemmelse med antidumpinggrundforordningens artikel 8, stk. 1, og antisubsidiegrundforordningens artikel 13, stk. 1. Tilsagnet indeholdt mindsteimportpriser (MIP) for flere hovedtyper og undertyper af den pågældende vare.
(464)
Kommissionen mener, at den pågældende vare findes i mange forskellige varetyper og kvaliteter, hvor forskellen i priserne varierer med op til 700 %. Der er derfor en høj risiko for krydskompensation. Inden for én varetype kan priserne også variere med op til 550 % afhængigt af undertyperne af varer. Desuden var de mindsteimportpriser, som den kinesiske eksporterende producent har foreslået, langt under den ikke-skadevoldende pris og ville derfor ikke fjerne den skade, som er påført EU-erhvervsgrenen.
(465)
På baggrund af ovenstående ville det - hvad angår told - ikke være muligt uden individuel analyse at sondre mellem hver importeret transaktions specifikationer for at bestemme, hvilken MIP-gruppe varen ville høre til, hvilket betyder, at overvågningen ville blive meget byrdefuld, hvis ikke praktisk umulig.
(466)
Desuden eksporterer virksomheden også andre varer, som ikke er underlagt foranstaltninger, til Unionen. Der er derfor risiko for kompensation, hvis disse varer sælges til de samme kunder. Nogle af EU-kunderne er forretningsmæssigt forbundne virksomheder, som også handler med andre forretningsmæssigt forbundne virksomheder uden for Unionen. Disse komplekse erhvervsforbindelser skaber yderligere potentielle risici for krydskompensation.
(467)
På grundlag af ovenstående blev tilbuddet om pristilsagn afvist.
(468)
Det udvalg, der er nedsat ved antidumpinggrundforordningens artikel 15, stk. 1, har ikke afgivet udtalelse -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
1. Der indføres hermed en endelig udligningstold på importen af afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder, glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-kode 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2. Den endelige udligningstold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig udligningstold (%)
Taric-tillægskode
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd og Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag I
10,2
Alle andre virksomheder
10,3
A999
3. Anvendelsen af de individuelle udligningstoldsatser, der er fastsat for de virksomheder, som er nævnt i stk. 2, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.
4. Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 2
Artikel 1 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 248/2011 affattes således:
1.
Der indføres hermed en endelig antidumpingtold på importen af afhuggede glasfibertråde, af længde 50 mm og derunder, glasfiberrovings, undtagen glasfiberrovings, der er imprægneret og belagt, med et glødetab på over 3 % (som fastsat i henhold til ISO-standard 1887), og måtter af glasfiberfilamenter, undtagen måtter af glasuld, i øjeblikket henhørende under KN-kode 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-kode 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) og 7019 31 00, med oprindelse i Folkerepublikken Kina.
2.
Den endelige antidumpingtold fastsættes til følgende af nettoprisen, frit Unionens grænse, ufortoldet, for den i stk. 1 omhandlede vare fremstillet af følgende virksomheder:
Virksomhed
Endelig antidumpingtold (%)
Taric-tillægskode
Jushi Group Co., Ltd Jushi Group Chengdu Co., Ltd Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Andre samarbejdsvillige virksomheder, der er opført i bilag 1
15,9
Alle andre virksomheder
19,9
A999
3.
Anvendelsen af de individuelle antidumpingtoldsatser, der er fastsat for de i stk. 2 nævnte virksomheder, er betinget af, at der over for medlemsstaternes toldmyndigheder fremlægges en gyldig handelsfaktura, der overholder kravene i bilag II. Hvis en sådan faktura ikke fremlægges, anvendes den told, der gælder for »Alle andre virksomheder«.
4.
Gældende bestemmelser vedrørende told finder anvendelse, medmindre andet er fastsat.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1379/2014,
annettu 16 päivänä joulukuuta 2014,
lopullisen tasoitustullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuonnissa ja lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien jatkuvakuituisten lasikuitutuotteiden tuonnissa annetun neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 248/2011 muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan sekä polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (2) ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 248/2011 (3) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien ja tällä hetkellä CN-koodeihin 7019 11 00, ex 7019 12 00 ja 7019 31 00 luokiteltujen tiettyjen jatkuvakuituisten lasikuitutuotteiden tuonnissa.
2. Tukien vastaisen tutkimuksen vireillepano
(2)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti 12 päivänä joulukuuta 2013Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (4) tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta, jäljempänä ’tukitutkimuksen vireillepanoilmoitus’, Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuonnissa Euroopan unioniin.
(3)
Komissio pani menettelyn vireille, kun Euroopan lasikuitutuottajien järjestö APFE, jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli 28 päivänä lokakuuta 2013 esittänyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitettiin alustava näyttö tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuetusta tuonnista ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta, ja komissio piti sitä riittävänä tutkimuksen vireillepanoa varten.
(4)
Ennen tutkimuksen vireillepanoa komissio ilmoitti asetuksen (EY) N:o 597/2009, jäljempänä ’tukien vastainen perusasetus’, 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jossa väitetään, että Kiinasta peräisin olevien tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio kehotti Kiinan viranomaisia aloittamaan neuvottelut valituksessa esitetyn tilanteen selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi.
(5)
Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, ja neuvottelu järjestettiin 5 päivänä joulukuuta 2013. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Komissio otti kuitenkin asianmukaisesti huomioon Kiinan viranomaisten esittämät huomiot valituksessa luetelluista tukijärjestelmistä. Neuvottelujen jälkeen Kiinan viranomaisilta saatiin kirjallinen kannanotto 9 päivänä joulukuuta 2013.
(6)
Kiinan viranomaisille tarjottiin mahdollisuutta lisäkuulemiseen niiden järjestelmien osalta, jotka yksilöitiin tutkimuksen aikana. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan hyväksyneet tarjousta, koska ne väittivät, ettei niille ollut toimitettu riittävästi tietoa näistä järjestelmistä.
3. Voimassa olevien polkumyyntitoimenpiteiden osittaista välivaiheen tarkastelua koskeva rinnakkainen pyyntö
(7)
Komissio vastaanotti voimassa olevien polkumyyntitoimenpiteiden (5) osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa koskevan pyynnön, joka rajoittui vahingon tarkasteluun, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä ’polkumyynnin vastainen perusasetus’, 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Pyynnön esitti 28 päivänä lokakuuta 2013 APFE sellaisten unionin tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tiettyjen lasikuitufilamenttituotteiden kokonaistuotannosta unionissa.
(8)
Päätettyään, että osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa varten oli olemassa riittävä näyttö, komissio ilmoitti 18 päivänä joulukuuta 2013Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (6) osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta, jäljempänä ’polkumyyntiä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen asetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(9)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 248/2011 käyttöön otetut toimenpiteet eivät ole päteviä sen osalta ja että kyseisellä asetuksella käyttöön otettuja toimenpiteitä koskeva tämä tutkimus olisi näin ollen päätettävä. Se väitti, että voimassa olevat toimenpiteet ovat vastoin WTO:n polkumyyntisopimusta, koska kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ei myönnetty yksilöllistä kohtelua polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan säännösten nojalla, sellaisina kuin ne olivat voimassa kyseisen asetuksen hyväksymishetkellä. Väitteensä tueksi se viittasi 28 päivänä heinäkuuta 2011 annettuun WTO:n valituselimen raporttiin asiassa DS397 (7).
(10)
Asiassa DS397 28 päivänä heinäkuuta 2011 annetun WTO:n valituselimen raportin seurauksena polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa muutettiin (8). Muutosta sovelletaan kaikkiin tutkimuksiin, jotka on pantu vireille sen voimaantulon eli 6 päivän syyskuuta 2012 jälkeen. Sellaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joihin sovellettavat toimenpiteet olivat voimassa jo ennen kyseistä päivämäärää, komissio julkaisi 23 päivänä maaliskuuta 2012 ilmoituksen (9), jossa kehotettiin muussa kuin markkinatalousmaassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia pyytämään tarkastelua, jos ne katsoivat, että niihin sovellettavia toimenpiteitä olisi syytä tarkistaa edellä mainitun valituselimen raportin perusteella. Täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 248/2011 mainittiin nimenomaisesti kyseisessä ilmoituksessa. Komissio ei saanut tältä vientiä harjoittavalta tuottajalta tarkastelupyyntöä eikä välivaiheen tarkastelua koskevaa pyyntöä perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(11)
Näin ollen voimassa olevien toimenpiteiden pätevyys ei ole kiistanalainen, ja väite hylätään.
4. Molemmissa tutkimuksissa sovellettava tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(12)
Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2012 ja 30 päivän syyskuuta 2013 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2010 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(13)
Sekä tukien vastaisessa että polkumyynnin vastaisessa osittaisessa välivaiheen tarkastelussa tehdyt vahinkoanalyysit perustuvat samaan unionin tuotannonalan määritelmään, samoihin edustaviin unionin tuottajiin sekä samaan tutkimusajanjaksoon ja johtivat täysin samanlaisiin päätelmiin, ellei toisin mainita. Tätä pidettiin asianmukaisena, jotta voitiin järkeistää vahinkoanalyysin tekeminen ja tehdä johdonmukaiset päätelmät molemmissa tutkimuksissa. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa tutkimuksissa.
5. Tutkimusten osapuolet
(14)
Molemmissa vireillepanoilmoituksissa komissio pyysi asianomaisia osapuolia ottamaan siihen yhteyttä tutkimuksiin osallistumista varten. Lisäksi komissio ilmoitti erikseen valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille ja Kiinan viranomaisille, tiedossa oleville tuojille, tavarantoimittajille ja käyttäjille, kauppiaille sekä järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, molempien tutkimusten vireillepanosta ja kehotti niitä osallistumaan tutkimuksiin.
(15)
Asiaomaisilla osapuolilla oli tilaisuus esittää huomautuksia molempien tutkimusten vireillepanosta ja pyytää kuulemista komission ja/tai kauppaan liittyvissä menettelyissä kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa.
6. Otanta
(16)
Komissio ilmoitti molemmissa vireillepanoilmoituksissa, että se saattaa rajoittaa tutkittavien vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien, etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuottajien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklan ja tukien vastaisen perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.
6.1 Molemmissa tutkimuksissa sovellettava unionin tuottajien otanta
(17)
Komissio ilmoitti molemmissa vireillepanoilmoituksissa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista. Otoksen valinnassa komissio käytti perustana samankaltaisen tuotteen tuotantoa unionissa ja myyntimäärää unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla ja maantieteellistä jakautumista. Otos sisälsi kolmen unionin tuottajan, joiden osuus unionin kokonaistuotannosta oli noin 52 prosenttia ja kaikesta myynnistä unionin markkinoilla 49 prosenttia, Belgiassa, Ranskassa ja Slovakiassa (10) sijaitsevat tuotantolaitokset. Näin ollen otoksen katsottiin edustavan unionin tuotannonalaa. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia alustavasta otoksesta.
(18)
Tutkimusten aikana Kiinan viranomaiset väittivät, että näissä tutkimuksissa unionin tuottajiin sovellettiin ilman perusteita erilaista otantamenetelmää kuin alkuperäisessä polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa. Kiinan viranomaiset totesivat, että i) komissio oli jo valinnut otoksen ennen vireillepanoja, minkä vuoksi komissio päätti ennen vireillepanoja, että otanta oli tarpeen, ii) alkuperäisessä tutkimuksessa kaikkien osapuolten, jotka halusivat tulla sisällytetyiksi otokseen, oli toimitettava tietoja komissiolle 15 päivän kuluessa vireillepanosta, kun taas tässä tapauksessa otokseen jo sisällytetyiltä tuottajilta ei edellytetä tätä, iii) osapuolille, jotka halusivat tulla sisällytetyiksi otokseen, ei annettu kummassakaan vireillepanoilmoituksessa mitään tietoa siitä, mitä tietoja niiden olisi toimitettava tullakseen sisällytetyiksi otokseen eikä otokseen valittujen tuottajien edustamasta tuotanto- ja myyntimäärästä ole annettu mitään tietoja ja iv) valintaperuste ”otos kattaa suurimman mahdollisen edustavan tuontimäärän, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa” ei sisälly polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklaan, eikä tällä perusteella valittu otos ole säännöksen mukainen.
(19)
Komissio selitti molemmissa vireillepanoilmoituksissa, että unionin tuottajien suuren määrän vuoksi ja tutkimusten saamiseksi päätökseen määräajoissa se päätti käyttää otantaa, ja samalla ehdotettiin alustavaa otosta. Samaa menetelmää eli otantaa käytettiin myös aiemmassa tutkimuksessa. Alustavan otoksen käyttö ei muuttanut menetelmää vaan vain tehosti toimintaa, koska näin säästettiin aikaa ja noudatettiin samalla täysimääräisesti puolustautumisoikeuksia. Komissio antoi muille unionin tuottajille, jotka katsoivat, että niiden sisällyttäminen otokseen oli perusteltua, mahdollisuuden ottaa yhteyttä komissioon tai muihin asianomaisiin osapuoliin muiden otokseen liittyvien merkityksellisten tietojen toimittamiseksi. Lopullisessa otoksessa olisi otettava huomioon kaikki mahdollisesti saadut huomautukset. Koska ehdotetusta otoksesta ei saatu huomautuksia, alustava otos vahvistettiin. Toisesta väitteestä voidaan todeta, että otokseen alustavasti valitut tuottajat olivat täyttäneet lomakkeen, joka sisälsi tarvittavat tiedot, jotta komissio pystyi valitsemaan alustavan otoksen. Lomakkeita ja vastauksia on voinut tutkia ei-luottamuksellisissa asiakirjoissa. Kolmannen väitteen osalta voidaan todeta, että osapuolia, jotka halusivat tulla sisällytetyksi otokseen, kehotettiin ottamaan komissioon yhteyttä 15 päivän kuluessa molempien vireillepanoilmoitusten julkaisemisesta, ja niillä oli mahdollisuus tutustua ei-luottamuksellisiin asiakirjoihin, joihin lomakkeet sisältyivät. Lomakkeet sisälsivät tietoja tuotanto- ja myyntimääristä. Myös neljäs väite on perusteeton, koska polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdassa viitataan selvästi suurimpaan edustavaan määrään, joka voidaan kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa.
(20)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä menettelyyn liittyvistä epäjohdonmukaisuuksista unionin tuottajien otoksen valinnassa ennen molempia vireillepanoja ja toivat esiin, että i) komission perustelu tutkimuksen määräajan noudattamisesta ei ole kestävä, koska polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdassa selvästi esitetään otantaa molempien vireillepanojen jälkeen ja huomautusten perusteella kolmen viikon kuluessa molemmista vireillepanoista, ii) alustava otos on syrjivä tai puolueellinen eikä kannustanut muita unionin tuottajia ilmoittautumaan, ja iii) komissio ei antanut muille unionin tuottajille kolmen viikon aikaa ilmoittautua.
(21)
Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdassa todetaan, että ”otoksen valinnassa on ensisijaisesti kuultava asianomaisia osapuolia tai otettava huomioon niiden suostumus sillä edellytyksellä, että osapuolet ilmoittautuvat ja toimittavat riittävät tiedot kolmen tutkimuksen vireillepanoa seuraavan viikon kuluessa”. Mitä tulee ensimmäiseen väitteeseen, polkumyynnin ja tukien vastaisessa perusasetuksessa ei estetä komissiota ehdottamasta vireillepanon yhteydessä alustavaa otosta, josta osapuolia kehotetaan esittämään huomautuksia. Kun lisäksi otetaan huomioon, että unionin tuottajat (tai ainakin suuri osa niistä) tukevat valitusta, ja otetaan huomioon edustavuutta koskevista lomakkeista saadut tiedot, komissiolla oli käytettävissään tarvittavat tiedot unionin tuotannonalasta alustavan otoksen valitsemiseksi vireillepanovaiheessa. Näiden tietojen vuoksi unionin tuottajien otantamenettely eroaa vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettavasta menettelystä. Toisesta ja kolmannesta väitteestä voidaan todeta, että vireillepanoilmoituksissa todetaan, että unionin tuottajien, jotka katsovat, että ne olisi sisällytettävä otokseen, olisi otettava yhteyttä komissioon 15 päivän kuluessa. Komissio ei ymmärrä, miten tämä olisi vastoin perusasetusta tai miten sitä voitaisiin pitää syrjivänä tai puolueellisena saati sitten ei-kannustavana.
(22)
Kiinan viranomaiset väittivät, että otos ei ole edustava, koska siihen ei sisälly yhtään yritystä, jolla on merkittävää kytkösmarkkinatuotantoa, minkä vuoksi osaa kotimaisesta tuotannonalasta ei ole arvioitu.
(23)
Tämä väite on hylättävä, sillä otokseen valituilla unionin tuottajilla oli kytkösmarkkinamyyntiä. Kiinan viranomaiset eivät myöskään esittäneet, mitkä unionin tuottajat olisi pitänyt sisällyttää otokseen ja mitkä jättää siitä pois.
(24)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että unionin tuottajien otos ei ollut edustava, koska yksikään otokseen valituista unionin tuottajista ei tuottanut/myynyt katkokuitumattoja.
(25)
Kolmen unionin tuottajan otokseen valitut yksiköt eivät tosiaan tuottaneet katkokuitumattoja, mutta ne tuottivat filamenttimattoja samoin kuin muita tärkeimpiä tuotelajeja. Sen vuoksi otokseen valittujen yksikköjen voitiin katsoa olevan edustavia, myös siksi, että niiden osuus unionin kokonaistuotannosta oli noin 52 prosenttia ja kaikesta myynnistä unionin markkinoilla 49 prosenttia ja niiden maantieteellinen jakauma oli hyvä. Se, että otokseen valitut unionin tuottajat eivät tuottaneet yhtä monista tuotelajeista, ei muuta tätä päätelmää.
6.2 Molemmissa tutkimuksissa sovellettava tuojien otanta
(26)
Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, se pyysi etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan molemmissa vireillepanoilmoituksissa täsmennetyt tiedot.
(27)
Koska otantalomakkeeseen vastasi vain kaksi etuyhteydetöntä tuojaa, otanta ei ollut tarpeen.
6.3 Molemmissa tutkimuksissa sovellettava kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien otanta
(28)
Voidakseen päättää otannan tarpeellisuudesta ja muodostaakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia Kiinassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksissa mainitut tiedot. Lisäksi komissio pyysi Kiinan pysyvää edustustoa unionissa yksilöimään muita mahdollisia vientiä harjoittavia tuottajia, jotka voisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan niihin yhteyttä.
(29)
Kahdeksan kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Tukien vastaisen perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan ja polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti komissio valitsi kolmen vientiä harjoittavan tuottajan otoksen, joka perustui suurimpaan mahdolliseen edustavaan tuontimäärään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Tukien vastaisen perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdan ja polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olevia asiaan liittyviä vientiä harjoittavia tuottajia ja asianomaisen maan viranomaisia kehotettiin esittämään huomautuksia alustavasti valitusta otoksesta. Huomautuksia ei esitetty. Näin ollen komissio päätti säilyttää ehdotetun otoksen, ja kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin lopullisesti valitusta otoksesta.
(30)
Vientiä harjoittavien tuottajien ja vientiä harjoittavien tuottajien ryhmien otos on seuraava:
-
Chongqing Polycomp International Corporation (CPIC)
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (OCH) ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset; Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd (NCH) ja Changzhou Tianma Group Co., Ltd (Tianma). Näistä kolmesta yrityksestä käytetään nimitystä ’Jiangsu Changhai Group’;
-
Jushi Group Co., Ltd, ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset; Jushi Group Chengdu Co., Ltd and Jushi Group Jiujiang Co., Ltd Näistä kolmesta yrityksestä käytetään nimitystä ’Jushi Group’.
(31)
Otoksen osuus Kiinasta unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä oli 78 prosenttia tutkimusajanjaksolla otantalomakkeeseen saatujen vastausten perusteella.
7. Kyselylomakevastaukset ja tarkastuskäynnit
(32)
Komissio lähetti kyselylomakkeita Kiinan viranomaisille, kaikille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka olivat niitä pyytäneet, sekä otokseen valituille unionin tuottajille, käyttäjille ja toimialajärjestöille, jotka olivat ilmoittautuneet vireillepanoilmoituksissa asetetuissa määräajoissa.
(33)
Kyselylomakkeeseen saatiin vastauksia viranomaisilta, kolmelta otokseen valitulta kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, kolmelta otokseen valitulta unionin tuottajalta, 14 käyttäjältä ja kahdelta etuyhteydettömältä tuojalta. Yhden käyttäjän vastaus oli puutteellinen, eikä komissio pystynyt tekemään tiedoista merkityksellistä analyysiä senkään jälkeen, kun se oli lähettänyt useita muistutuksia käyttäjälle.
(34)
Lasiteollisuutta edustava Glass Alliance Europe -järjestö ilmoittautui lisäksi asianomaisena osapuolena jäsentensä puolesta ja toimitti kantansa.
(35)
Kirjallisia huomautuksia saatiin useilta käyttäjien järjestöiltä, esimerkiksi seuraavilta: ”Danish Wind Industry Association”, ”Danish Plastics Federation”, ”Groupement de la Plasturgie Industrielle et des Composites (GPIC)” sekä Siemens Wind Power AG.
(36)
Lisäksi kiinalainen kauppakamari CCCLA (China Chamber of Commerce for Import/Export of Light Industrial products & Arts-Crafts) toimitti huomautuksia.
(37)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki tuetun tuonnin, vahingon ja unionin edun määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Kiinan viranomaisten ja seuraavien yritysten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäyntejä polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 16 artiklan ja tukien vastaisen perusasetuksen 26 artiklan mukaisesti:
Unionin tuottajat:
-
3B Fibreglass SPRL, Belgia;
-
Owens Corning Fibreglass France, Ranska;
-
Johns Manville Slovakia a.s., Slovakia.
Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa:
-
Chongqing Polycomp International Corporation
-
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd;
-
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd;
-
Changzhou Tianma Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Co., Ltd;
-
Jushi Group Chengdu Co., Ltd;
-
Jushi Group Jiujiang Co., Ltd.
Kiinassa sijaitsevat vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat:
-
China National Building Materials and Equipment Import and Export Corporation (CMBIE);
-
China National Building Materials International Corporation (CNBMIC).
Unionissa sijaitsevat vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat:
-
Jushi Italia Srl;
-
Jushi Spain SA;
-
Jushi France SAS.
Etuyhteydetön tuoja:
-
Helm AG, Saksa;
Käyttäjät:
-
Basell Polyolefine, Saksa;
-
DSM, Alankomaat;
-
DuPont de Nemours, Belgia;
-
Exel Composites, Belgia;
-
Fiberline Composites, Tanska;
-
Formax, Yhdistynyt kuningaskunta;
-
Polyone, Saksa;
-
Vestas Wind Systems, Tanska.
(38)
Kiinan viranomaiset väittivät (tiivistettynä), että niiden puolustautumisoikeutta siltä osin kuin on kyse mahdollisuudesta tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistoon oli loukattu, koska ei-luottamuksellisesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja ilman osoitettua hyvää syytä tai riittävän yksityiskohtaista tiivistelmää ei ollut toimitettu tai poikkeuksellisesti syitä ei-luottamuksellisen tiivistelmän toimittamatta jättämiselle ei ollut annettu.
(39)
Komissio katsoi, että osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettu avoin asiakirja-aineisto sisälsi riittävästi tietoja, jotta asianomaiset osapuolet pystyivät tutkimaan komission analyysissään käyttämiä tietoja, minkä vuoksi väitettä pidettiin perusteettomana. Kiinan viranomaisille ilmoitettiin syistä, joiden vuoksi komissio piti väitteitä perusteettomina.
(40)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset sekä yksi vientiä harjoittava tuottaja toistivat, että luottamuksellisuutta koskevaa säännöstä sovellettiin liian kattavasti, ja pyysivät unionin tuottajien myymien tuotelajien sekä kokonaismäärien paljastamista tuotevalvontakoodeittain.
(41)
Komissio katsoo, että puolustautumisoikeuksia ei rikottu, koska kaikille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin erikseen otokseen valittujen unionin tuottajien tuottamien niiden tuotteiden tuotevalvontakoodit, joihin kohdistui kilpailua kiinalaisten tuotteiden taholta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(42)
Tarkasteltavana oleva tuote on molemmissa tutkimuksissa sama kuin neuvoston täytäntöönpanoasetuksessa (EU) N:o 248/2011 määritelty ja molemmissa vireillepanoilmoituksissa kuvattu tuote eli Kiinasta peräisin olevat enintään 50 mm:n pituiset silvotut lasikuitusäikeet, jatkuvakuituinen kiertämätön lasikuitulanka, pois luettuna kyllästetty ja päällystetty jatkuvakuituinen kiertämätön lasikuitulanka, jolla on yli 3 prosentin hehkutushäviö (määritetty ISO-standardin 1887 mukaisesti), ja lasikuitufilamenteista valmistetut matot, pois luettuna lasivillasta valmistetut matot, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ tai ’lasikuitufilamenttituotteet’, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7019 11 00, ex 7019 12 00 ja 7019 31 00 (jälkimmäinen koodi korvattu 1.1.2014 koodilla 7019 31 10).
(43)
Tarkasteltavana oleva tuote on yleisimmin käytetty raaka-aine komposiittiteollisuudessa termoplastisten ja lämpökovettuvien hartsien lujittamiseksi. Tuloksena olevaa materiaalia (filamenttilasikuitulujitemuovia) käytetään monilla tuotannonaloilla, kuten autoteollisuudessa, sähkö- ja elektroniikka-alalla, tuulimyllyjen siipien valmistuksessa, rakennusalalla, säiliöiden ja putkien tuotannossa, kulutushyödykkeissä ja ilmailu- ja avaruusalalla sekä sotateollisuudessa.
(44)
Tämä menettely kattaa kolme lasikuitufilamenttituotteiden peruslajia: silvotut lasikuitusäikeet eli lasikatkokuidut (11), jatkuvakuituiset kiertämättömät lasikuitulangat (rovingit) (12) sekä matot (13) (muut kuin lasivillamatot). Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri tuotelajien erilaisesta ulkomuodosta ja käyttösovellusten mahdollisista eroista huolimatta niillä oli kaikilla samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja niitä käytettiin periaatteessa samoihin tarkoituksiin.
2. Tuotteiden tutkimuksen ulkopuolelle jättämistä koskevat pyynnöt
2.1 CN-koodi 7019 31 90
(45)
Molempien vireillepanoilmoitusten julkaisemisen jälkeen CCCLA huomautti, että molemmissa vireillepanoilmoituksissa viitattiin CN-koodiin 7019 31 10 mutta valituksessa CN-koodiin 7019 31 00, jota ei enää ole olemassa. Kauppakamari totesi, että aiemmin CN-koodiin 7019 31 00 luokitellut tuotteet luokitellaan nyt kahteen eri CN-koodiin: 7019 31 10 (lasikuitumatot, filamenttia) ja 7019 31 90 (lasikuitumatot, muut). Koska nämä tutkimukset kattavat tietyt lasikuitufilamenttituotteet, CCCLA katsoo, että CN-koodiin 7019 31 90 luokitellut tuotteet eli ”lasikuidusta valmistetut matot, muut” olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(46)
Väite on turha, koska tällainen tuote ei ole missään vaiheessa ollutkaan tarkasteltavana oleva tuote.
(47)
Valituksen tekijä viittasi CN-koodiin ex 7019 31 00 ja nimenomaisesti totesi, että lasivillamatot (eli muut matot tai lasikuidusta valmistetut matot, jotka eivät ole filamenttia) eivät kuulu soveltamisalaan. Sen vuoksi CN-koodin edellä on maininta ”ex”.
(48)
Molemmat vireillepanoilmoitukset julkaistiin joulukuussa 2013, ja niissä todettiin, että ”jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin […] 7019 31 10”. Koska aiemmin CN-koodiin 7019 31 00 kuuluneet tuotteet jaettiin 1 päivästä tammikuuta 2012 lähtien CN-koodeihin 7019 31 10 ja 7019 31 90, vireillepanoilmoitus ei kata määritelmää ”lasikuidusta valmistetut matot, muut”, koska ilmoituksessa todetaan, että ”jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin […] 7019 31 10”.
(49)
Tällä hetkellä voimassa olevassa asetuksessa sen sijaan todetaan, että ”jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin […] 7019 31 00”, koska CN-koodit 7019 31 10 ja 7019 31 90 yhdistettiin jälleen 1 päivänä tammikuuta 2014 sen vuoksi, että CN-koodi 7019 31 90 oli lähes tyhjä (sillä ”lasikuitumatot, muut” eli lasivillamatot luokiteltiin pikemminkin CN-koodiin 7019 39 00).
(50)
Sen vuoksi väite CN-koodin 7019 31 90 jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle ei ole merkityksellinen.
2.2 Teksturoidut jatkuvakuituiset kiertämättömät lasikuitulangat (rovingit)
(51)
Yksi käyttäjä pyysi teksturoitujen rovingien (14) poistamista tuotteen määritelmästä sillä perusteella, että unionin filamenttilasikuituvalmistajat eivät tuota niitä.
(52)
Kolme yritystä unionissa yksilöitiin kuitenkin teksturoidun rovingin tuottajiksi, joilla on riittävästi kapasiteettia markkinoiden tarpeiden tyydyttämiseksi. Tutkimuksissa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajien käyttösovellusten mahdollisista eroista huolimatta niillä oli kaikilla samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja niitä käytettiin periaatteessa samoihin tarkoituksiin. Sen vuoksi pyyntö teksturoitujen rovingien jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle evätään.
(53)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että teksturoidut rovingit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska i) vain yksi unionin tuottaja toimitti teksturoituja rovingeja markkinoille vähäisiä määriä, minkä vuoksi tämän tuotteen tuonti ei voinut vahingoittaa unionin tuotannonalaa, ii) teksturoidut rovingit ovat erilaisia kuin suorat rovingit, koska jälkimmäisten pultruusiokomposiittiprofiilin poikittaisvahvuus on parempi, ja iii) toisin kuin alkuperäisessä polkumyyntitutkimuksessa lankojen osalta, komissio katsoo, että vähäinen korvattavuus ei ole merkittävä tekijä, joka mahdollistaisi teksturoitujen rovingien jättämisen tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(54)
Ensimmäisen väitteen osalta komissio toistaa, että unionissa on useita tuottajia, joilla on kapasiteettia täyttää markkinoiden teksturoitujen rovingien tarpeet, mutta vain yksi myy tällä hetkellä tätä tuotelajia. Kiinan viranomaisten väite, jonka mukaan vain yksi unionin tuottaja myy tuotetta, on itse asiassa merkki vahingosta, koska se tarkoittaa sitä, että käyttäjät ovat vaihtaneet unionin ulkopuolisiin, etenkin kiinalaisiin, muihin tavarantoimittajiin.
(55)
Toisesta väitteestä voidaan todeta, että teksturoitujen rovingien tuotantoprosessi on täysin sama kuin ”normaalien” rovingien, lukuun ottamatta yhtä ylimääräistä vaihetta, jossa rovingin sisään puhalletaan ilmaa, mikä edellyttää vain suhteellisen edullisia lisälaitteita eikä muuta tuotteen teknisiä ja fyysisiä perusominaisuuksia. Teksturoidut rovingit vaikuttavat vain hieman tuuheammilta kuin ”normaalit” rovingit.
(56)
Mitä tulee kolmanteen väitteeseen, komissio noudatti samaa lähestymistapaa kuin aiemmassakin tutkimuksessa, jossa teksturoidut rovingit olivat myös osa tarkasteltavana olevaa tuotetta ja pyyntö niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylättiin. Ei ole esitetty väitteitä, joiden perusteella tätä päätelmää olisi syytä muuttaa.
(57)
Sen vuoksi pyyntö teksturoitujen rovingien jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle evätään.
2.3 Tuotteet, joiden osalta unionin tuotannonalaan ei kohdistu kilpailua Kiinasta
(58)
Kiinan viranomaiset pyysivät, että tuotteet, joiden osalta unionin tuotannonala ei kilpaile Kiinasta tulevan tuonnin kanssa (kuten tukien vastaisen valituksen ei-luottamuksellisessa versiossa todettiin), poistetaan tuotteen määritelmästä. Näitä tuotteita ovat märkäkäyttökatkokuidut (WUCS) ja matot.
(59)
WUCSeilla on lyhyt säilytysaika ja korkeammat kuljetuskustannukset vesipitoisuuden tuoman lisäpainon vuoksi. Niillä käydään kuitenkin globaalisti kauppaa. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri tuotelajien ulkomuodon joistakin eroista ja käyttösovellusten mahdollisista eroista huolimatta niillä oli kaikilla samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja niitä käytettiin periaatteessa samoihin tarkoituksiin. WUCSeja ja mattoja, kuten muitakin tarkasteltavana olevan tuotteen eri tuotelajeja, käytetään vahvistusmateriaalina. Lisäksi Kiinan viranomaisten väite, jonka mukaan joitakin kiinalaisia lasikuitufilamenttituotteita ei ole vielä suuria määriä unionin markkinoilla, ei estä tulevan liiketoiminnan muutosta siltä osin kuin on kyse näiden tuotelajien viennistä. Sen vuoksi pyyntö näiden tuotteiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle evätään.
(60)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että i) vain yksi unionin tuottaja tuottaa WUCSeja, minkä vuoksi näiden tuotteiden tuonti ei voi vahingoittaa unionin tuotannonalaa, ii) unionin tuottajille ei aiheudu vahinkoa edellä manituista tuotteista, koska unionin tuotannonala totesi valituksen avoimessa versiossa, että ne voivat saada näistä tuotteista voittoa 8-10 prosenttia, iii) koska WUCSien vesipitoisuus on suurempi, varastointiaika lyhyempi ja tuotantoprosessi erilainen, ne eroavat fyysisesti ja kemiallisesti normaaleista katkokuiduista, ja iv) toisin kuin alkuperäisessä polkumyyntitutkimuksessa lankojen osalta, komissio katsoo, että vähäinen korvattavuus ei ole merkittävä tekijä, joka mahdollistaisi WUCSien ja mattojen jättämisen tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(61)
Ensimmäinen väite hylätään, koska useat unionin tuottajat myyvät WUCSeja, minkä vuoksi unionin tuotannonalalle voi aiheutua vahinkoa tämän tuotelajin osalta.
(62)
Toisen väitteen osalta se, että joidenkin tuotelajien myynti on jossakin vaiheessa kannattavaa, ei ole riittävä syy jättää näitä tuotelajeja määritelmän ulkopuolelle. Lisäksi WUCSeja tuodaan unioniin paljon vähemmän kuin muita lasikuitufilamenttituotteita. Tämän yhden tuotelajin voittomarginaali ei näin ollen ole edustava tarkasteltavana olevan tuotteen osalta.
(63)
Kolmannesta väitteestä voidaan todeta, että tarkasteltavana olevaa tuotetta ei ole määritelty sen vesipitoisuuden perusteella. Tämän vuoksi WUCSien vesipitoisuus ei ole peruste niiden jättämiseen määritelmän ulkopuolelle. Lisäksi WUCSien tuotantoprosessi on sama kuin kuivakäyttökatkokuitujen (DUCS); siitä puuttuu vain yksi vaihe eli kuivaaminen.
(64)
Mitä tulee neljänteen väitteeseen, komissio noudatti samaa lähestymistapaa kuin aiemmassakin polkumyyntitutkimuksessa, jossa WUCSit olivat myös osa tarkasteltavana olevaa tuotetta. Ei ole esitetty väitteitä, joiden perusteella tätä päätelmää olisi syytä muuttaa.
(65)
Sen vuoksi pyyntö WUCSien jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle evätään.
3. Samankaltainen tuote
(66)
Aiemman polkumyyntitutkimuksen tavoin todettiin, että tarkasteltavana olevalla tuotteella ja Kiinan kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä lasikuitufilamenttituotteilla sekä unionin tuotannonalan unionissa tuottamilla ja myymillä lasikuitufilamenttituotteilla on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Sen vuoksi nämä tuotteet ovat samankaltaisia tuotteita näissä tutkimuksissa polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 2 artiklan c alakohdan mukaisesti.
C. TUKI
1. Johdanto
(67)
Kiinan kansallista taloudellista ja sosiaalista kehitystä koskevassa 12. viisivuotissuunnitelmassa tuodaan esiin Kiinan valtion strateginen visio keskeisten tuotannonalojen, joihin mm. lasikuitutuotteiden tuotanto kuuluu, parantamiseksi ja edistämiseksi. 12. viisivuotissuunnitelman 9 luvussa, jossa käsitellään valmistusteollisuuden rakennemuutosta ja päivittämistä, todetaan seuraavaa:
”Keskitytään aurinkosähkön tuotannossa käytettävän lasin, ultraohuen substraattilasin, erityislasikuidun, erityiskeramiikan ja muiden uusien materiaalien kehittämiseen”
.
(68)
Edellä mainitun suunnitelman 9 luvun 3 jaksossa käsitellään yritysten teknolgista päivittämistä, ja todetaan nimenomaisesti, että Kiinan valtio ”kannustaa yrityksiä uudistumaan, jotta ne pystyisivät paremmin kehittämään uusia tuotteita, parantamaan tuotteidensa teknologista sisältöä ja lisäarvoa sekä päivittämään ja parantamaan tuotteitaan nopeammin”.
(69)
Lisäksi saman suunnitelman 10 luvun 1 jaksossa todetaan seuraavaa:
”Uusien materiaalien teollisuudessa keskitytään uusien funktionaalisten materiaalien, edistyneiden rakennemateriaalien, korkean suorituskyvyn kuitujen ja niistä tehtyjen yhdistelmämateriaalien sekä yleisten perusmateriaalien kehittämiseen”
.
(70)
Innovoinnin ja uusien materiaalien yleinen merkitys tuodaan selvästi esiin sekä 12. viisivuotisessa teollisen teknologian innovointiohjelmassa että tieteen ja teknologian kehittämistä koskevassa pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006-2020).
(71)
Lisäksi rakennemuutoksia koskevassa ohjeistavassa luettelossa (2011) (päätös nro 9) mainitaan nimenomaisesti kannustettavana tuotannonalana ”E-lasikuitu-uunien langanveto, korkean suorituskyvyn lasikuidun ja siihen liittyvien tuotteiden kehittäminen ja tuotanto”. Luettelossa ulkomaisia investointeja koskevista ohjeista (15) luetellaan tuotannonaloja, joiden osalta kannustetaan ulkomaisia investointeja, ja siinä viitataan nimenomaisesti lasikuitutuotteiden ja erityislasikuidun tuotantoon.
(72)
Kiinan viranomaiset väittivät, että nämä suunnitelmat ovat vain suuntaa-antavia eivätkä sitovia. 12. viisivuotissuunnitelmassa todetaan kuitenkin selvästi, että se on oikeudellisesti sitova:
”Tämä suunnitelma on laillisesti pätevä, kun se on käsitelty ja hyväksytty Kiinan kansantasavallan kansankongressissa”
.
(73)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että tarkasteltavana olevaan tuotteeseen kuuluvat vain standardilasikuitutuotteet (E-lasi) eivätkä teknisesti edistyneemmät korkean suorituskyvyn lasikuidut (erityislasikuitu tai S-lasi). Sen vuoksi tutkimuksessa tarkasteltavana oleva tuote ei kuulu kannustettavien tuotannonalojen piiriin, koska vain erikoislasikuitua tai korkean suorituskyvyn kuitua tuottavat tuotannonalat ovat kannustettuja. Kiinan viranomaiset toivat esiin mm. 12. viisivuotissuunnitelman, jossa viitataan vain korkean suorituskyvyn kuituihin ja erikoislasikuituun.
(74)
Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sisältyvät tietyt lasikuitufilamenttituotteet. Tuotteen määritelmässä ei eroteta sitä, onko tuotteet tehty standardilasikuidusta (E-lasi) vain erityislasikuidusta (S-lasi). Yksikään asianomainen osapuoli ei pyytänyt tuotteen jättämistä määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että erikoislasikuidun ei pitäisi olla osa tuotteen määritelmää. Kiinan viranomaiset eivät myöskään kiistäneet sitä tosiseikkaa, että valtio kannustaa erikoislasikuidun kehittämistä. Myös standardilasikuitutuotteisiin viitataan tuotannonalana, joiden osalta ulkomaisia investointeja kannustetaan (ks. 71 kappale).
(75)
Vaikka hyväksyttäisiinkin, että Kiinan valtio kannustaa vain korkean suorituskyvyn lasikuidun (esim. S-lasin) kehittämistä, tutkimuksessa ei tullut ilmi mitään eroa standardi- ja erikoislasikuituteollisuuden välillä. Päinvastoin, sama lasikuitutuotannonala tuottaa kaikki lasikuitutuotteet, olipa ne sitten tehty E-lasista tai korkean suorituskyvyn lasikuidusta, kuten S-lasista. Tältä osin komissio havaitsi erityisesti, että kaikki otokseen valitut kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat käyttivät sekä standardilasikuitua (E-lasia) että korkean suorituskyvyn lasikuitua (esim. S-lasia) tuotantoprosessissaan ja että käytössä ei ole mitään mekanismia, jolla rajoitetaan jollekin tuotantosegmentille annettavaa tukea, annetaan se sitten etuuskohtelun mukaisten lainojen tai maankäyttöoikeuksien tarjoamisen muodossa. Tästä seuraa, että korkean suorituskyvyn lasikuidusta valmistettujen tuotteiden kehittämisen nimenomainen kannustaminen ei voi joko lakisääteisesti tai tosiasiallisesti sulkea ulkopuolelle peruslasikuitutuotannonalaa yleisestä strategiasta, jolla kannustetaan yrityksiä uudistumaan, jotta ne pystyisivät paremmin kehittämään uusia tuotteita, parantamaan tuotteidensa teknologista sisältöä ja lisäarvoa sekä päivittämään ja parantamaan tuotteitaan nopeammin.
(76)
Edellä esitetystä seuraa, että väite, jonka mukaan tarkasteltavana oleva tuote ei ole osa kannustettuja tuotannonaloja, on perusteeton ja on sen vuoksi hylättävä.
(77)
Lisäksi valtioneuvoston päätöksessä nro 40 teollisuuden rakennemuutosten edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta (johon yhdessä teollisuuden rakennemuutosten edistämistä koskevien tilapäisten määräysten kanssa viitataan nimityksellä ”päätös nro 40”) todetaan, että Kiinan viranomaiset tukevat aktiivisesti erityyppisten teollisuudenalojen kehittämistä (16).
(78)
Vaikka päätöksessä nro 40 ei nimenomaisesti viitatakaan lasikuitufilamenttiteollisuuteen tai yleisemmin uusien materiaalien teollisuuteen, siinä kuitenkin ohjeistetaan kaikkia rahoituslaitoksia antamaan luottotukea vain kannustetuille hankkeille ja esitetään kannustettuja hankkeita koskevan muun etuuskohtelupolitiikan täytäntöönpanoa (17). Sen vuoksi voidaan päätellä, että päätöksen nro 40 määräyksiä sovelletaan lasikuitufilamenttiteollisuuteen.
(79)
Kiinan viranomaiset väittivät, että päätöksessä nro 40 annetaan vain ymmärtää, että kannustettujen tuotannonalojen olisi saatava luottotukea luottoperiaatteiden mukaisesti, eikä siitä voida päätellä, että tällaista tukea olisi annettava etuuskohtelun perusteella.
(80)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että otokseen valitut yritykset hyötyivät etuuskohteluun perustuvasta luotonannosta. Jotkin tappiollisista yrityksistä saivat itse asiassa edelleen rahoitusta etuuskohteluun perustuvin ehdoin. Sen vuoksi komissio hylkää Kiinan viranomaisten vakuutuksen, jonka mukaan luotonanto lasikuitufilamenttiteollisuudelle tapahtui luottoperiaatteiden mukaisesti. Keskeistä on edelleen, että päätöksen nro 40 mukaisesti kaikkien rahoituslaitosten on annettava luottoa kannustetuille tuotannonaloille, joihin lasikuitufilamenttiteollisuus kuuluu, ja että kyseistä tukea annetaan tosiasiallisesti etuuskohteluun perustuvin ehdoin.
(81)
Lisäksi tieteen ja teknologian kehittämistä koskevassa keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006-2020) luvataan asettaa etusijalle politiikan rahoitus, kannustaa rahoituslaitoksia myöntämään etuuskohtelun mukaista luottotukea suurille kansallisille tieteellisille ja teknologisille teollistamishankkeille, kannustaa rahoituslaitoksia parantamaan ja vahvistamaan rahoituspalveluja huipputeknologiayrityksille sekä panna täytäntöön veroetuuspolitiikkaa huipputeknologiayritysten kehittämiseksi.
(82)
Lasikuitufilamenttituotanto kuuluu huipputeknologian yrityksen kuvaukseen, kuten käy ilmi uuden ja huipputeknologian statuksen saaneiden valmistajien lukumäärästä Kiinassa. Tutkimuksessa kävikin ilmi, että jotkin otokseen valituista yrityksistä saivat uuden ja huipputeknologian alan yrityksen todistuksen, jonka perusteella ne voivat hyödyntää edellä mainitussa tieteen ja teknologian kehittämistä koskevassa keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006-2020) esitettyä etuuskohtelua.
2. Yhteistyöstä kieltäytyminen ja saatavilla olevien tietojen käyttö
2.1 Tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan soveltaminen yhteen vientiä harjoittavaan tuottajaan
(83)
Yhteen kiinalaiseen yritykseen tehdyn tarkastuskäynnin aikana paljastui, että yritys oli korvannut tarkastetun tilinpäätöksen, jonka se oli alun perin toimittanut komissiolle vastauksessaan tukien vastaiseen kyselylomakkeeseen. Yritys ei paljastanut vapaaehtoisesti tätä tietoa, ja erilaisen tarkastetun tilinpäätöksen olemassaolo paljastui vasta, kun yritystä pyydettiin toimittamaan alkuperäinen kappale tilinpäätöksestä. Uusi tilinpäätös toimitettiin lisäksi vain kiinaksi. Koska kahden erillisen tarkastetun tilinpäätöksen käyttäminen on vastoin kansainvälistä tilintarkastuskäytäntöä (nro 560: ”tarkastusmenettelyjen jälkeinen tapahtuma”), tarkastusryhmä korosti, että kyseessä on vakava ongelma, koska se saattaa epäilynalaiseksi toimitettujen tilinpäätösten luotettavuuden. Yritys selitti, että tarkastettu tilinpäätös, jonka se alun perin toimitti vastauksessaan kyselylomakkeeseen, sisälsi virheitä, minkä vuoksi se oli korvattu saman tilintarkastusyrityksen antamalla uudella versiolla ja päivätty ja annettu uudelleen samalla juoksevalla numerolla kuin alkuperäinen tilinpäätösraportti, joka oli hävitetty.
(84)
Kun ”toisen” tilinpäätöksen käännös oli saatavilla tarkastuskäynnin jälkeen, komissio lähetti yritykselle kirjeen, jossa se esitti tarkasti syyt, minkä vuoksi se katsoi, että joitakin kyselylomakkeessa annettuja tietoja ei voitu pitää todennettuina. Yritykselle ilmoitettiin, että komissio voi päättää tehdä päätelmänsä käytettävissä olevien tietojen perusteella tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja yritykselle annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia.
(85)
Yritys toimitti huomautuksena sekä kirjallisesti että kuulemisessa kuulemisesta vastaavan neuvonantajan kanssa. Sen vastauksessa tuotiin esiin vielä yhden (kolmannen) tarkastetun tilinpäätöksen olemassaolo (pörssiyhtiöiden käyttämässä muodossa). Vaikka toisen ja kolmannen tilinpäätöksen välillä ei vaikuttanut olevan merkittäviä eroja, jälkimmäinen oli kuitenkin paljon tarkempi ja kattavampi. Kyseinen tilinpäätös oli jo toimitettu, ja vaikka se oli yrityksen käytettävissä tarkastuskäynnin aikana (18), siitä ei ilmoitettu komissiolle ajoissa tarkastuksen aikana. Toisin kuin muissa tilinpäätöksissä, tässä kolmannessa versiossa lueteltiin nimenomaisesti ja yksityiskohtaisesti kaikki tuet (mukaan luettuna niiden oikeusperusta), joita yritys oli saanut tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi tämän tilinpäätöksen tutkiminen olisi ollut erittäin hyödyllistä tarkastuskäynnillä, jotta olisi voitu tarkistaa kaikki toimitetut tiedot yksittäisistä tukijärjestelmistä, joista yritys sai tukea.
(86)
Tarkastettu tilinpäätös on keskeinen asiakirja, jonka avulla voidaan todentaa asianmukaisesti yrityksen komissiolle toimittamat tiedot esimerkiksi apurahoista, lainoista, maankäyttöoikeuksista ja verolykkäyksistä.
(87)
Kuten edellä esitettiin, yritys ei toiminut erityisen yhteistyöhaluisesti ja haittasi vakavasti komissiolle toimitettujen tietojen asianmukaista todentamista; komissio ei näin ollen pystynyt todentamaan asianmukaisesti saatuja tietoja, jotka koskivat muun muassa yrityksen saamien tukien tasoa. Tämän seurauksena komissio ei voinut tehdä riittävän tarkkoja päätelmiä etenkään saatujen tukien tasosta.
(88)
Katsotaan, että yritys toimitti harhaanjohtavia tietoja eikä toiminut riittävästi yhteistyössä. Tämän vuoksi komissio päätti soveltaa tukien vastaisen perussopimuksen 28 artiklan 1 kohdan säännöksiä. Koska yritys on osa ryhmää, tukien vastaisen perussopimuksen 28 artiklan 1 kohdan säännöksiä sovelletaan koko ryhmään.
(89)
Määrittäessään tuen tasoa koko ryhmän osalta komissio kuitenkin käytti niiden kahden ryhmään kuuluvan yrityksen tosiasiallisia tietoja, jotka toimivat täysimääräisesti yhteistyössä molemmissa tutkimuksissa ja joiden tietoja pidettiin luotettavina saadun tuen tason osalta. Ryhmään kuuluneen harhaanjohtavia tietoja toimittaneen yrityksen osalta tuen taso määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella. Määrittäessään kyseisen oikeussubjektin saaman tuen tasoa komissio käytti käytettävissä olevia tietoja eli kustakin tukijärjestelmästä saadun tuen korkeinta tasoa kaikkien niiden oikeussubjektien osalta, jotka kuuluvat 30 kappaleessa tarkoitettuihin otokseen valittuihin yrityksiin tai yritysryhmiin, jotka toimivat täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa.
(90)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että menetelmä, jota käytettiin ryhmän tuen tason laskemiseen, oli virheellinen. Se väitti, että koska ryhmän tukimarginaali on kunkin tukijärjestelmän osalta havaittujen korkeimpien tukimarginaalien summa kaikkien yhteistyössä toimineiden yritysten osalta, sen olisi oltava paljon korkeampi.
(91)
Väite perustuu väärinymmärrykseen. Tuen tason laskemiseen käytettyä menetelmää, joka kuvattiin 89 kappaleessa, sovellettiin vain (ryhmään kuuluvaan) yritykseen, joka toimitti harhaanjohtavia tietoja, eikä koko ryhmään. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(92)
Harhaanjohtavia tietoja toimittanut yritys ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta. Ryhmän sisällä tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä vastasi yksi siihen etuyhteydessä oleva yritys. Jälkimmäinen kuitenkin toimi täysimääräisesti yhteistyössä molemmissa tutkimuksissa ja toimitti luotettavia tietoja ryhmän vientihinnoista. Sen vuoksi näitä toimitettuja tietoja käytettiin komission lopullisissa päätelmissä kyseisessä menettelyssä.
(93)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen kyseinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio teki virheen soveltaessaan tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan säännöksiä.
(94)
Ensinnäkin väitettiin, että yritykselle lähetetyssä kirjeessä, jossa komissio esitti yksityiskohtaiset syyt tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan ehdotetulle soveltamiselle, komissio ei missään vaiheessa todennut, että se ei pystynyt todentamaan tukia koskevia tietoja. Sen vuoksi komissio ei voi nojautua tähän lopullisissa päätelmissään, koska yritykselle ei ollut annettu mahdollisuutta esittää huomautuksia asiasta.
(95)
Väitettä ei voida hyväksyä. Komissio totesi kirjeessä nimenomaisesti, että se ei voi päätellä, että [yrityksen] saamien tukien tasoa koskevat tiedot on todennettu. Yritykselle ilmoitettiin lopullisia päätelmiä koskevassa asiakirjassa syistä, joiden vuoksi käytettävissä olevia tietoja sovelletaan, ja sille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia, joita se myös esitti.
(96)
Toiseksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että vaikka komissio soveltaisikin tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan säännöksiä, sen ei pitäisi käyttää muiden yritysten tietoja perustana tuen tason määrittämisessä, vaan perustana olisi käytettävä ennemminkin yrityksen tosiasiallisia tarkastettuja tilinpäätöksiä, koska ne ovat edelleen asianmukaisimmat ja soveltuvimmat tiedot yrityksen tuen tasosta.
(97)
Kuten 83-88 kappaleessa selitettiin, komissiolla oli vakavia epäilyksiä toimitettujen tilinpäätösten luotettavuudesta, minkä vuoksi se ei voinut luottaa niihin eri järjestelmistä ja/tai tukiohjelmista saadun tuen, kuten etuuskohteluun perustuvien lainojen tai riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan tarjottavien maankäyttöoikeuksien, tason todentamiseksi. Luotettavat tarkastetut tilinpäätökset ovat keskeisen tärkeitä, jotta voidaan todentaa muutoin toimitettujen tietojen paikkansapitävyys ja kattavuus. Sen vuoksi komission oli turvauduttava tuen tason määrittämiseksi käytettävissä oleviin tietoihin, jotka tässä tapauksessa olivat muilta yhteistyössä toimineilta yrityksiltä saatuja todennettuja tietoja asiaan liittyvistä tukijärjestelmistä. Tämän vuoksi väite hylätään.
(98)
Yritys väitti myös, että komissio sovelsi virheellisesti kansainvälistä tilinpäätösstandardia (IAS) perusteena hylätä tarkastetut tilinpäätöstiedot. Yrityksen mukaan olisi erotettava toisistaan tarkastettujen tilinpäätösten rooli ja IAS-standardin merkitys arvioitaessa markkinatalouskohtelua yhtäältä polkumyyntimenettelyssä ja toisaalta tukien vastaisessa menettelyssä. IAS-standardin rikkomus ei voi olla syy soveltaa tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan säännöksiä.
(99)
Komissio huomauttaa, että kansainvälisen tilinpäätösstandardin rikkominen, joka havaittiin tutkimuksen aikana, ei itsessään ollut syy tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamiseen. Syynä oli se, että komissiolle toimitettiin eri versioita tarkastetusta tilinpäätöksestä, mikä loi epäilyksiä niiden luotettavuudesta ja johti komission päätelmiin, joiden mukaan tuen tasoa koskevia muita tietoja ei voitu todentaa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(100)
Yritys väitti myös, että komission tukimarginaalin laskemisessa käyttämä menetelmä, jossa otettiin kustakin järjestelmästä korkein tasoitustoimenpiteet mahdollistava tuki kunkin yhteistyössä toimineen oikeussubjektin (eikä kunkin ryhmän) osalta, oli perusteeton. Yritys väitti, että menetelmä on virheellinen, koska samaan ryhmään kuuluvat yritykset voivat päättää keskittää tuet yhdelle oikeussubjektille niin, että siitä on etua koko ryhmälle.
(101)
Kuten 89 kappaleessa selitettiin, laskiessaan koko ryhmän tuen tasoa komissio käytti tosiasiallisia tietoja, jotka oli saatu ryhmään kuuluvilta kahdelta muulta yritykseltä, jotka toimivat yhteistyössä molemmissa tutkimuksissa. Käytettävissä olevia tietoja sovellettiin vain yhteen ryhmään kuuluvaan oikeussubjektiin, joka toimitti harhaanjohtavia tietoja. Voidakseen määrittää ryhmään kuuluvan oikeussubjektin saaman tuen tason komissio katsoi, että on asianmukaisinta perustaa laskelmat yritysrakenteen samaan tasoon ja ottaa mukaan korkein tuen taso, joka havaittiin jonkin oikeussubjektin osalta (tapauksen mukaan ryhmän sisällä), joka kuuluu otokseen valittuihin yrityksiin tai yritysryhmiin. Tämän vuoksi väite hylätään.
2.2 Tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan soveltaminen valtion omistamiin pankkeihin
(102)
Yksikään Kiinassa toimivista valtion omistamista pankeista ei toiminut yhteistyössä komission kanssa. Pankkeja kehotettiin toimittamaan tukien vastaista tutkimusta varten tarvittavat tiedot täyttämällä kyselylomake. Komissio ilmoitti tämän vuoksi Kiinan viranomaisille, että se harkitsee perustavansa päätelmänsä käytettävissä oleviin tietoihin tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti siltä osin kuin on kyse valtio-omisteisiin pankkeihin liittyvistä tiedoista.
(103)
Vastauksena komission kirjeeseen ja myöhemmin päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vastustivat tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan soveltamista siltä osin kuin on kyse valtio-omisteisiin pankkeihin liittyvistä tiedoista. Kiinan viranomaiset väittivät toimittaneensa runsaasti tietoja tässä tutkimuksessa. Komissio havaitsi, että nämä tiedot eivät kuitenkaan voineet korvata täysin valtio-omisteisten pankkien vastausta erityisiin kyselylomakkeisiin. Kiinan viranomaiset eivät kiistäneet sitä seikkaa, että valtio-omisteiset pankit eivät toimittaneet vastausta kyselylomakkeeseen, eivätkä sitä, että pankit olivat valtion omistamia. Sen vuoksi komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin tehdessään päätelmiä valtio-omisteisista pankeista.
3. Tutkitut järjestelmät
(104)
Komissio lähetti Kiinan viranomaisille, mukaan luettuna valtio-omisteiset pankit, ja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille kyselylomakkeet, joissa pyydettiin tietoja järjestelmistä, joihin väitteiden mukaan liittyi tukien myöntäminen lasikuitufilamenttiteollisuudelle. Tutkittavina olivat seuraavat järjestelmät:
a)
Etuuskohtelun mukainen lainananto, takuut ja vakuudet lasikuitufilamenttiteollisuudelle:
-
Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt
-
Vientiluottojen tukiohjelmat
-
Vientitakuut ja -vakuutukset uusille materiaaleille
-
Etuudet, jotka tarjotaan sallimalla markkinoille pääsy ulkomaisille holdingyhtiöille ja maksamalla lainat takaisin valtion toimesta
b)
Avustusohjelmat:
-
Tuet Famous Brands- ja China World Top Brands -ohjelman kehittämistä varten
-
Keskushallinnon avustukset
-
Keskushallinnon alapuolisten tasojen avustukset
-
Varat Guangdong-maakunnan teollisuuden laajentamista varten
c)
Valtion tarjoamat resurssit riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan
-
Valtion tarjoama sähkö
-
Valtion tarjoama vesi
-
Valtion tarjoamat raaka-aineet
-
Valtion tarjoamat maankäyttöoikeudet riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan
d)
Tuloveroja ja muita välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat
-
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma vientiin suuntautuneille ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ’FIE-yritykset’
-
Tuloverohelpotukset FIE-yrityksille
-
Tuloverotuet FIE-yrityksille sijainnin perusteella
-
Paikalliset tuloverovapautus- ja -helpotusohjelmat tuottaville FIE-yrityksille
-
Verohelpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta
-
Tutkimus- ja kehitysmenojen (T&K) verovähennykset FIE-yrityksille
-
Veronpalautukset FIE-yritysten voittojen jälleeninvestoinneista vientiin suuntautuneisiin yrityksiin
-
Etuuskohtelun mukaista verotusta koskevat ohjelmat FIE-yrityksille, jotka on tunnustettu uuden tai huipputeknologian alan yrityksiksi
-
Verovähennykset uuden ja huipputeknologian alan yrityksille, jotka osallistuvat nimettyihin hankkeisiin
-
Maan koillisosassa sijaitseviin yrityksiin kohdistuva etuuskohteluun perustuva tuloverotus
-
Guangdong-provinssin vero-ohjelmat
-
Osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
-
Alennettu yritysveroaste
e)
Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat:
-
Vapautukset alv:sta maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
-
Alv-hyvitykset Kiinassa valmistettuja laitteita ostaville FIE-yrityksille
-
Käyttöpääoman ostoista annettavat alv- ja tariffivapautukset Foreign Trade Development -ohjelman nojalla
4. Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt, muu rahoitus, takuut ja vakuudet
4.1 Etuuskohtelun mukaiset lainat
a) Johdanto
(105)
Valtio-omisteisia pankkeja koskevat päätelmät tehtiin käytettävissä olevien tietojen perusteella tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti (ks. C jakson 2.2 kohta).
b) Oikeusperusta
(106)
Seuraavat Kiinan säännökset koskevat etuuskohtelun mukaista lainanantoa: liikepankkeja koskeva Kiinan laki [2003], jäljempänä ’pankkilaki’, lainoja koskevat yleiset säännöt, jotka Kiinan keskuspankki on pannut täytäntöön 28 päivänä kesäkuuta 1996, ja valtioneuvoston päätös nro 40.
c) Tutkimuksen havainnot
Tuen esiintyminen
(107)
Vaikka Kiinan viranomaiset ovat toimittaneet vain niukasti tietoja pankkien osakkeenomistuksesta/omistajuudesta Kiinassa, tutkimuksessa vahvistettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella, että Kiinan rahoitusmarkkinoille on ominaista valtion merkittävä vaikutus ja valvonta. Analysoidessaan sitä, ovatko pankit laitoksia, joille on annettu viranomaisten toimivaltaa tai jotka käyttävät tällaista toimivaltaa (eli ovatko ne julkisia elimiä), komissio hyödynsi kaikkia käytettävissä olevia tietoja sekä valtion omistuksesta pankeissa että muista seikoista, kuten viranomaisten asemasta johtokunnissa, valtion vaikutuksesta ja valvonnassa pankkien toiminnassa, valtion politiikan tai etunäkökohtien edistämisestä ja pankkien perustamisesta (onko niillä perussääntö).
(108)
Käytettävissä olevista tiedoista pääteltiin, että täysin valtio-omisteisilla pankeilla, joiden johtokunnassa Kiinan viranomaiset ovat hallitsevassa asemassa, on Kiinassa suurin markkinaosuus ja ne ovat hallitsevia toimijoita Kiinan rahoitusmarkkinoilla. Valtio-omisteisiin pankkeihin sovelletaan oikeudellisia sääntöjä, joissa edellytetään niiden hoitavan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden tarpeiden mukaan, antavan luottotukea kannustetuille hankkeille (19) tai asettavan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan kehittämisen (20).
(109)
Toinen osoitus Kiinan viranomaisten puuttumisesta Kiinan rahoitusmarkkinoihin on Kiinan keskuspankin rooli sen asettaessa korkoprosenttien määräytymistä ja vaihtelua koskevia rajoja (21). Rahoituslaitoksia vaaditaan tarjoamaan lainoja koroilla, jotka ovat tietyn vaihteluvälin rajoissa Kiinan keskuspankin viitekorkoon nähden. Etuuskohtelun mukaisten lainojen korot eivät saa kellua ylöspäin. Lainankorkojen rajat ja talletuskorkojen katot yhdessä luovat tilanteen, jossa pankeilla on taattu pääsy edulliseen pääomaan (talletuskorkojen sääntelyn vuoksi) ja ne voivat antaa luottoja valikoiduille tuotannonaloille suotuisin korkoprosentein noudattaen valtion politiikkaa, jossa pankit ohjataan tukemaan erityisesti tiettyjä kannustettuja ja/tai huipputeknologiateollisuuden aloja, kuten lasikuitufilamenttiteollisuutta.
(110)
Komissio pyysi Kiinan viranomaisilta selvityksiä yleiskirjeessä nro 251 olevista määritelmistä ja sanamuodoista sekä sitä edeltävästä lainsäädännöstä eli rahoituslaitosten luottoprosenttien kelluntarajojen laajentamista koskevasta Kiinan keskuspankin yleiskirjeestä nro 250 (YinFa [2003] nro 250). Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan toimittaneet näitä yleiskirjeitä, kuten C jakson 2.2. kohdassa kuvattiin. Kiinan viranomaiset väittivät, että yleiskirje 250 on kumottu yleiskirjeellä 251 ja että lainankorkoihin sovellettavat alarajat poistettiin heinäkuussa 2013, minkä vuoksi valtio ei puutu pankkisektorin toimintaan.
(111)
Lainankorkoihin sovellettavien alarajojen poistaminen tapahtui kuitenkin tutkimusajanjakson aikana. Näin ollen Kiinan keskuspankki vaikutti valtio-omisteisten pankkien korkoprosenttien asettamiseen suurimman osan tutkimusajanjaksosta. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin, että tämä poistaminen olisi vaikuttanut välittömästi otokseen valittujen tuottajien saamiin lainoihin. Alaraja, jota sovellettiin korkoprosentteihin tutkimusajanjaksolla, ei kuitenkaan ole ainoa tekijä, jonka perusteella komissio pitää valtio-omisteisia liikepankkeja julkisina eliminä.
(112)
Aurinkopaneeleja (22) ja aurinkopaneeleissa käytettävää lasia (23) koskevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa vahvistetut päätelmät, joissa pidettiin Kiinan valtio-omisteisia pankkeja julkisina eliminä (ks. aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 158-168 kappale ja aurinkopaneelilasiasetuksen johdanto-osan 73 kappale), ovat käytettävissä olevia tietoja myös tässä tutkimuksessa siltä osin kuin on kyse valtio-omisteisten pankkien julkisen elimen asemasta. Nämä käytettävissä olevat tiedot voidaan esittää tiivistettynä seuraavasti:
-
Valtio-omisteisilla pankeilla on suurin markkinaosuus, ja ne ovat Kiinan markkinoiden suurimpia toimijoita;
-
Käytettävissä olevien tietojen perusteella valtio valvoo valtio-omisteisia liikepankkeja: se on omistaja ja valvoo hallinnollisesti pankkien kaupallista toimintaa rajoittamalla esimerkiksi korkoprosentteja, joita pankit voivat tarjota;
-
Pankkilaki ja muut lait ja asetukset edellyttävät pankkien antavan lainoja kansallisen talouden tarpeiden perusteella, antavan luottotukea kannustetuille hankkeille ja asettavan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan yritykset.
(113)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että valtio-omisteiset pankit suorittavat viranomaistehtäviä Kiinan viranomaisten puolesta, eli niillä on velvoite edistää tiettyjä talouden sektoreita valtion poliittisten ja suunnitteluasiakirjojen mukaisesti. Valtion kattava omistajuus valtio-omisteisissa pankeissa vahvistaa sitä, että valtio valvoo pankkeja julkisten tehtävien suorittamisessa. Kiinan viranomaiset harjoittavat merkittävää valvontaa valtio-omisteisissa pankeissa valtion puuttuessa laaja-alaisesti rahoitussektorin toimintaan ja edellyttäessä valtio-omisteisten pankkien noudattavan valtion politiikkaa. Valtio-omisteisia pankkeja pidetään näin ollen julkisina eliminä, joille on annettu ja jotka harjoittavat viranomaisten toimivaltaa.
(114)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät tämän päätelmän ja totesivat, että komissio ei ollut esittänyt syitä, joiden vuoksi se piti valtio-omisteisia liikepankkeja julkisina eliminä. Komissio katsoo, että edellä olevissa johdanto-osan kappaleissa esitetyt tosiseikat oikeuttavat päätelmän, jonka mukaan valtio-omisteiset pankit ovat julkisia elimiä.
(115)
Valtaosa otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien saamista lainoista on peräisin valtio-omisteisista pankeista, mutta tutkimuksessa kävi ilmi, että pieni osa lainoista on peräisin myös yksityisomistuksessa olevista pankeista. Sen vuoksi komissio analysoi myös, valtuuttavatko ja/tai määräävätkö Kiinan viranomaiset kiinalaiset yksityisomistuksessa olevat pankit myöntämään etuuskohtelun mukaisia lainoja lasikuitufilamentin tuottajille tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(116)
Pankkilain 34 §:n mukaan myös yksityisiä pankkeja ohjeistetaan harjoittamaan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti (24).
(117)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta valtion omistuksessa ja yksityisomistuksessa olevien pankkien soveltamat korkoprosentit olivat yleisesti hyvin samanlaisella tasolla. Tämä viittaa siihen, että valtio-omisteiset pankit, jotka ovat pääasiallisia toimijoita pankki- ja luotonantosektorilla Kiinassa, asettavat korkoprosentit ja että yksityiset pankit vain noudattelevat valtio-omisteisten pankkien (julkisten elinten) asettamia korkoprosentteja.
(118)
Näissä olosuhteissa päätellään, että yksityiset pankit eivät aseta korkoprosenttejaan riippumattomasti ilman valtion puuttumista asiaan ja että yksityisomistuksessa olevien pankkien luotonantostrategiaa ohjaavat Kiinan viranomaiset.
(119)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission tulkinnan pankkilain 34 §:stä ja totesivat, että komissio antaa 34 a §:lle merkityksen, jota sillä ei ole. Kiinan viranomaiset ovat kiinnittäneet komission huomion pankkilain muihin pykäliin, etenkin 4, 5 ja 7 §:ään, joiden mukaan on varmistettava, että lainat annetaan ilman asiaan puuttumista ja luottokelpoisuusluokituksen tekemisen jälkeen.
(120)
Komissio tunnustaa, että nämä pykälät ovat olemassa, mutta katsoo, että niitä olisi tarkasteltava 34 §:n määräysten valossa. Tältä osin on muistettava, etteivät Kiinan viranomaiset eivätkä pankit tai otokseen valitut yritykset pystyneet osoittamaan, että lainat myönnettiin ilman valtion puuttumista asiaan tai asianmukaisen luottokelpoisuusluokituksen tekemisen jälkeen. Tutkimuksessa päinvastoin kävi ilmi, että yhden vientiä harjoittavan tuottajan toiminta oli tappiollista mutta se sai kuitenkin lainoja pankeilta tavanomaisilla korkoprosenteilla ilman sen heikkoon rahoitustilanteeseen liittyvän riskin mukaan laskettua marginaalia.
(121)
Näin ollen komission päättelee, että viranomaiset valtuuttavat tai määräävät yksityisomistuksessa olevia pankkeja antamaan etuuskohteluun perustuvaa rahoitusta samalla tavalla kuin valtio-omisteiset pankit, ja näin ollen kyse on taloudellisesta tuesta tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Tuen erityisyys
(122)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille lainoja antaneista pankeista suurin osa on valtio-omisteisia pankkeja, joita Kiinan viranomaiset viime kädessä valvovat. Näihin kuuluvat Kiinan suuret liikepankit ja poliittisin perustein toimivat pankit, kuten China Development Bank, EXIM Bank, Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank ja Industrial and Commercial Bank of China.
(123)
Komissio toteaa lisäksi, että Kiinan viranomaiset ohjaavat etuuskohtelun mukaista lainanantoa vain tietyille tuotannonaloille. Esimerkiksi päätöksessä nro 40 todetaan, että Kiinan valtio tukee aktiivisesti uusia materiaaleja käsittelevän teollisuuden kehittämistä, ja lasikuitufilamenttiteollisuutta pidetään uusia materiaaleja käsittelevänä teollisuutena. Kaikkia rahoituslaitoksia ohjeistetaan myös antamaan luottotukea vain kannustetuille hankkeille, joihin lasikuitufilamenttiin liittyvät hankkeet kuuluvat. Päätöksessä myös luvataan kannustettuja hankkeita koskevan muun etuuskohtelupolitiikan täytäntöönpanoa.
(124)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio nojautui virheellisesti päätökseen nro 40, koska tarkasteltavana olevaa tuotetta ei ole luokiteltu kannustettavaksi tuotannonalaksi. Vaikka hyväksyttäisiinkin, että kyseessä on kannustettu tuotannonala, Kiinan viranomaiset väittivät, että päätöksen nro 40 käyttäminen perustana ei voi ulottua tuotannonalaan, jota ei ole lueteltu päätöksessä nro 9 (rakennemuutoksia koskeva ohjeistava luettelo 2011).
(125)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat kuuluvat kannustettujen tuotannonalojen luokkaan (ks. 67-76 kappale) sekä uuden ja huipputeknologian alan yritysten luokkaan. Lisäksi toisin kuin Kiinan viranomaiset väittivät, erityislasikuitu ja siitä valmistetut tuotteet sekä E-lasin tuotantoon tarkoitetut uunit on nimenomaisesti lueteltu päätöksessä nro 9 olevan XII luvun 6 kohdassa (25). Tästä syystä väite oli perusteeton.
Etuus
(126)
Kyse on etuudesta, koska valtion lainoja tai viranomaisten valtuuttamilta tai määräämiltä yksityisiltä tahoilta saatuja lainoja on myönnetty markkinaehtoja suotuisammin ehdoin.
Tarve käyttää viitearvoa
(127)
Komissio pyrki todentamaan otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille tutkimusajanjaksolla rahaa lainanneiden pankkien toteuttamat luottoriskien arvioinnit. Joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien toiminta oli tappiollista. Ne kuitenkin onnistuivat saamaan lainoja pankeilta viitekorolla ilman niiden heikkenevään rahoitustilanteeseen liittyvän riskin mukaan laskettua marginaalia. Sen vuoksi komissiolla on syytä asettaa kyseenalaiseksi se, perustuivatko lasikuitufilamenttia tuottavien yritysten lainat asianmukaiseen riskinarviointiin ja asetettiinko korkoprosentti tällaisen arvioinnin tuloksena.
(128)
Koska kiinalaisten pankkien antamat lainat osoittavat valtion merkittävää puuttumista pankkisektorin toimintaan eivätkä heijastele korkoja, joita havaittaisiin toimivilla pankkimarkkinoilla, asianmukainen markkina-arvo on muodostettu laskennallisesti käyttäen jäljempänä kuvattua menetelmää. Koska Kiinan viranomaiset eivät toimineet yhteistyössä, komissio on lisäksi hyödyntänyt käytettävissä olevia tietoja saadakseen asianmukaisen vertailuarvon korkoprosentille.
(129)
Asianmukaisen viitearvon laskemisessa Kiinan RMB:n määräisille lainoille pidettiin kohtuullisena soveltaa Kiinan korkoprosentteja, joita oikaistiin normaalien markkinariskien huomioon ottamiseksi. Tilanteessa, jossa viejien rahoitustilanne on vahvistettu vääristyneillä pankkilainamarkkinoilla eikä kiinalaisilta pankeilta saada luotettavaa tietoa riskien mittaamisesta ja luottokelpoisuusluokitusten asettamisesta, katsotaan että kiinalaisten viejien luottokelpoisuutta ei pidä hyväksyä sellaisenaan, vaan on sovellettava marginaalia, joka osoittaa Kiinan vääristyneiden markkinoiden mahdollisen vaikutuksen yritysten rahoitustilanteeseen.
(130)
Sama koskee ulkomaanvaluutan määräisiä lainoja. Viitearvona käytettiin tutkimusajanjaksolla liikkeellelaskettuja BB-luokkaan kuuluvia joukkovelkakirjalainoja nimellisarvoineen.
(131)
Kuten edellä selitettiin, sekä Kiinan viranomaisia että yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin toimittamaan tietoja kiinalaisten pankkien lainanantopolitiikasta sekä siitä, miten lainoja myönnettiin vientiä harjoittaville tuottajille. Tällaisia tietoja ei kuitenkaan toimitettu. Kun otetaan huomioon yhteistyöstä kieltäytyminen ja kaikki käytettävissä olevat tiedot, voidaan tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 6 kohdan mukaisesti katsoa, että kaikki yritykset Kiinassa sijoittuisivat vain korkeimpaan ”sijoituskelvottoman” luokkaan (Bloombergin BB), ja Kiinan keskuspankin normaaliin antolainauskorkoon voidaan soveltaa preemiota, jota odotetaan sovellettavan tähän luokitukseen kuuluvien yritysten liikkeelle laskemiin joukkovelkakirjoihin.
(132)
Sen vuoksi otokseen valittujen yritysten lainojen viitekorkojen laskemiseksi tutkimusajanjaksolla laskettiin riskipreemio vertaamalla sellaisten yritysten, joilla on BB-luokitus, liikkeelle laskemien velkakirjojen preemiota sellaisten yritysten, joilla on AAA-luokitus (joka on Kiinan liikkeelle laskemissa velkakirjoissa), liikkeelle laskemien velkakirjojen preemioon (Bloombergin luokituksen mukaan). Tämä riskipreemio lisättiin sitten valtio-omisteisten pankkien julkaisemiin luotonantokorkoihin BB-luokkaan kuuluvien joukkovelkakirjojen osalta ottaen huomioon lainojen kesto.
(133)
Vientiä harjoittaville tuottajille koitunut etuus laskettiin yritysten tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksaman koron ja viitearvon mukaisen koron välisenä erotuksena. Etuus ilmoitettiin sitten prosentteina kunkin yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kokonaisliikevaihdosta.
(134)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komission ei olisi pitänyt viitata mihinkään viitearvoihin etuuden laskemisessa, koska Kiinan viranomaisten mukaan lainat myönnettiin markkinaehdoin eikä mitään etuutta näin ollen koitunut.
(135)
Kuten 127-130 kappaleessa selitettiin, Kiinan pankkilainamarkkinat ovat vääristyneet, minkä vuoksi komissio katsoo, että viitearvon käyttö on täysin perusteltua.
(136)
Kiinan viranomaiset väittivät lisäksi, että komissio ei perustellut riittävästi juuri tämän viitearvon valintaa.
(137)
Komissio katsoo, että asianmukaisen laskennallisen viitearvon muodostamisessa lainoille on kohtuullista soveltaa Kiinan korkoprosentteja, joita oikaistiin normaalien markkinariskien huomioon ottamiseksi. Tilanteessa, jossa viejien rahoitustilanne on vahvistettu vääristyneillä markkinoilla eikä kiinalaisilta pankeilta saada luotettavaa tietoa riskien mittaamisesta ja luottokelpoisuusluokitusten asettamisesta, on tarpeen soveltaa marginaalia, joka osoittaa Kiinan vääristyneiden markkinoiden mahdollisen vaikutuksen yritysten rahoitustilanteeseen.
d) Päätelmät
(138)
Tutkimuksen tulosten perusteella komissio päättelee, että Kiinan lasikuitufilamenttiteollisuus sai tutkimusajanjaksolla etuutta etuuskohteluun perustuvista lainoista sekä valtio-omisteisista että yksityisesti omistetuista pankeista. Lasikuitufilamenttiteollisuuden rahoituksessa on kyse perusasetuksessa tarkoitetusta tuesta, koska
a)
se on valtion antamaa taloudellista tukea 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti,
b)
viranomaisten harjoittavat valtuuttamista tai määräämistä 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti,
c)
joten siitä koituu etuutta 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti.
(139)
Kun otetaan huomioon rahoitustuki, vientiä harjoittaville tuottajille koituva etu ja tuen erityisyys, tukea on pidettävä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavana.
e) Tuen määrän laskeminen
(140)
Tukien vastaisen perusasetuksen 6 artiklan b alakohdan mukaan tällaisista etuuskohteluun perustuvista lainoista koituneeksi etuudeksi katsotaan niistä maksettujen korkojen määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavien korkojen määrän erotus. Kuten edellä todettiin, komissio vahvisti markkinaviitearvon vastaaviin kaupallisiin lainoihin nähden, koska merkityksellisiä riskinarviointeja ei ollut saatavilla.
(141)
Etuus laskettiin tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksetun koron ja viitearvon mukaisen koron välisenä erotuksena.
(142)
Yksi vientiä harjoittavista tuottajista väitti, että etuutta laskiessaan komissio oli käyttänyt yrityksen yhdestä lainasta virheellistä korkoa. Komissio hyväksyi väitteen ja tarkisti laskelmia. Tarkistetuilla laskelmilla ei kuitenkaan ollut vaikutusta havaittuun tukimarginaaliin.
(143)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille tällä menetelmällä lasketut tukimarginaalit ovat seuraavat:
Etuuskohtelun mukaiset lainat
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Chongqing Polycomp International Corporation
6,3 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (26)
2,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
7,4 %
4.2 Muut etuuskohteluun perustuvat lainajärjestelyt
(144)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tutkimusajanjaksolla rahoitustukea muista C jakson 3 kohdassa mainituista etuuskohteluun perustuvista lainajärjestelyistä.
5. Avustusohjelmat
(145)
Otokseen valitut yritykset eivät saaneet tutkimusajanjaksolla rahoitustukea Famous Brands-, China World Top Brands- tai Varat Guangdong-maakunnan teollisuuden laajentamista varten -ohjelmasta.
5.1 Erityiset avustusohjelmat ja avustukset
a) Johdanto
(146)
Otokseen valitut yritykset saivat eri hallintotasojen viranomaisilta kertaluonteisia avustuksia, minkä tuloksena ne saivat etuutta tutkimusajanjaksolla. Näiden avustusten katsotaan kuuluvan valituksessa esitettyihin avustusohjelmiin, koska valituksessa väitettiin, että lasikuitufilamentin tuottajat saivat kertaluonteisia avustuksia provinssi- ja paikallistason viranomaisilta ja että näistä koitui etuutta, koska rahat saatiin ilman asianmukaista harkintaa.
(147)
Komissio ehdotti näihin erityisavustuksiin liittyvää kuulemista Kiinan viranomaisille.
(148)
Kiinan viranomaiset vastustivat kuulemista ja väittivät, että se ei ole tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO:n sopimuksen mukainen, koska kuuleminen olisi järjestettävä ennen tutkimuksen vireillepanoa, ja että Kiinan viranomaisille aiheutuisi kohtuuton rasite jokaista yksittäistä järjestelmää koskevien tietojen todentamisesta.
(149)
Suurimmassa osassa avustuksista oli kyse vähäpätöisistä summista. Komissio ei tämän vuoksi tutkinut näitä tarkemmin.
(150)
Komissio kuitenkin tutki yhtä suhteellisen suurta avustusta, joka oli myönnetty yrityksen työntekijöiden asuntolan rakentamiseen; se oli myönnetty yhdelle otokseen valitulle yritykselle ja sen katsotaan liittyvän valituksessa esitettyihin avustusohjelmia koskeviin väitteisiin.
b) Päätelmät
(151)
Edellä mainittu avustuksen tapauskohtaisuus osoittaa selvästi, että muut yritykset eivät voineet saada sitä, minkä vuoksi se on tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityistä. Avustuksen saamiseen liittyvän näytön perusteella ja muiden tietojen puutteessa komissio pitää tätä avustusta tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja 2 kohdassa tarkoitettuna tukena ja kyseiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle koitui siitä etua.
(152)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen avustusta saanut yritys väitti, että se sai avustuksen käyttöpääoman uudistamista varten (kuoletusaika 50 vuotta). Sen vuoksi tuki olisi jaettava 50 vuoden ajalle ja tuesta vain 1/50, joka vastaa tutkimusajanjakson aikana saatua etuutta, olisi otettava huomioon laskettaessa tukimarginaalia.
(153)
Yritys ei toimittanut mitään näyttöä, joka olisi oikeuttanut käyttöpääomaan tehdyn investoinnin (henkilöstön asuntolan rakentamisen) 50 vuoden poistoajan. Yrityksen käyttöpääoman todellinen poistoaika on yleensä paljon lyhyempi, 10-20 vuotta. Tällä perusteella avustuksesta koitunut etuus on vähäpätöinen, eikä siihen pitäisi soveltaa tasoitustoimenpiteitä.
6. Välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat
6.1 Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma ulkomaisrahoitteisille yrityksille
a) Johdanto
(154)
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma antaa ulkomaisrahoitteisille yrityksille (nk. FIE-yritykset) oikeuden olla maksamatta yritystuloveroa kahdelta ensimmäiseltä vuodelta ja maksaa vain 12,5 prosenttia 25 prosentin sijaan seuraavien kolmen vuoden aikana.
b) Oikeusperusta
(155)
Ohjelman oikeusperusta on FIE-yrityksiä ja ulkomaisia yrityksiä koskevan Kiinan kansantasavallan tuloverolain, jäljempänä ’FIE-verolaki’, 8 § ja FIE-yrityksiä ja ulkomaisia yrityksiä koskevan Kiinan kansantasavallan tuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 72 §. Kiinan viranomaisten mukaan ohjelma lakkautettiin vuonna 2008 annetun yritystuloverolain 57 §:llä niin, että siirtymäkausi kestää vuoden 2012 loppuun asti. Lain perusteella on näin ollen selvää, että järjestelmästä on koitunut etuutta verovuotena 2012.
c) Tutkimuksen havainnot
(156)
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden järjestelystä koitui etuutta yrityksille varainhoitovuonna 2012, jonka jälkeen se Kiinan viranomaisten mukaan lakkautettiin. Mikään otokseen valituista yrityksistä ei ollut ulkomaalaisomistuksessa eikä olisi voinut hyödyntää tätä verojärjestelyä tutkimusajanjaksolla.
d) Päätelmät
(157)
Otokseen valitut yritykset eivät saaneet tutkimusajanjaksolla rahoitustukea tästä ohjelmasta. Tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että Kiinan viranomaiset ovat lakkauttaneet järjestelmän.
6.2 Uuden ja huipputeknologian alan yritykset
a) Johdanto
(158)
Tässä ohjelmassa yritykset, jotka voivat osoittaa täyttävänsä tietyt kriteerit, voidaan tunnustaa uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi, joiden yritystulovero alennetaan 15 prosenttiin normaalin 25 prosentin sijaan.
b) Oikeusperusta
(159)
Ohjelman oikeusperustana ovat vuoden 2008 yritystuloverolain 28 §:n 2 momentti sekä uuden ja huipputeknologian alan yritysten määrittelyä koskevat hallinnolliset toimenpiteet (Guo Ke Fa Huo [2008] nro 172), yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 93 § ja valtion verohallinnon ilmoitus uuden ja huipputeknologian alan yritysten yritystuloveron maksuun liittyvistä seikoista (Guo Shui Han [2008] nro 985).
c) Tutkimuksen havainnot
(160)
Järjestelmää sovelletaan Kiinan viranomaisten tunnustamiin uuden ja huipputeknologian alan yrityksiin. Jotta yritys voi saada tukea järjestelmästä, sillä on oltava keskeistä henkistä omaisuutta ja sen on täytettävä oikeusperustassa asetetut seuraavat vaatimukset:
a)
sen tuotteet kuuluvat keskeistä valtion tukea saavien huipputeknologian alan tuotteiden piiriin;
b)
sen T&K-kustannukset yhteensä muodostavat 3-6 prosenttia kokonaismyyntitulosta;
c)
sen tulot uuden ja huipputeknologian tuotteista muodostavat yli 60 prosenttia kokonaismyyntitulosta;
d)
sen T&K-toimintaan osallistuva henkilöstö muodostaa 10 prosenttia koko henkilöstöstä;
e)
muut uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä koskevissa vuoden 2008 hallinnollisissa toimenpiteissä asetetut vaatimukset täyttyvät.
(161)
Joidenkin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien havaittiin käyttävän tätä järjestelmää, minkä vuoksi ne maksoivat yritystuloveroa vain 15 prosenttia normaalin 25 prosentin sijaan. Nämä yritykset olivat hakeneet uuden ja huipputeknologian alan yrityksen asemaa ja saaneet virallisen ilmoituksen, että ne täyttivät järjestelmän kriteerit, minkä vuoksi niillä oli oikeus tehdä yritysveroilmoituksensa tämän mukaisesti.
d) Päätelmät
(162)
Komissio katsoo, että järjestelmässä on kyse tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta, koska asianomaisille yrityksille koituu etuutta valtion menettämien tulojen muodossa. Edunsaajien saama etuus on sama kuin tämän ohjelman kautta saatu verosäästö.
(163)
Tuki on erityistä tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska se on rajoitettu yrityksiin, joilla on uuden ja huipputeknologian alan yrityksen todistus ja jotka täyttävät kaikki vuoden 2008 hallinnollisten toimenpiteiden vaatimukset. Asianomaiset otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat tällaisen todistuksen. Tukikelpoisuutta koskevia objektiivisia kriteereitä ei vahvisteta lainsäädännössä tai myöntävien viranomaisten asiakirjoissa.
(164)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission päätelmät ja väittivät edelleen, että tukikelpoisuuskriteerit olivat objektiivisia ja niitä sovellettiin yhdenmukaisesti kaikkiin yrityksiin Kiinassa. Sen vuoksi ne eivät täyttäneet erityisyyden kriteeriä.
(165)
Komissio ei hyväksy tätä väitettä. Avustusta voivat saada vain yritykset, joilla on erityisominaisuuksia (uuden ja huipputeknologian alan yritykset), eivätkä kaikki tuotannonalat ja sektorit. Tukikelpoisuus ei ole myöskään automaattinen vaan riippuu uuden ja huipputeknologian alan yrityksen todistuksesta, jonka toimivaltaiset viranomaiset myöntävät harkinnanvaraisesti. Sen vuoksi järjestelmä on luonteeltaan erityinen.
(166)
Sen vuoksi komissio katsoo, että tuki on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava.
e) Tuen määrän laskeminen
(167)
Komissio laski tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän asianomaisten yritysten tutkimusajanjaksolla normaalisti maksettavaksi tulevan veron määrän ja niiden tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksaman veron määrän erotuksen perusteella.
Uuden ja huipputeknologian alan yritykset
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Chongqing Polycomp International Corporation
0,0 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (27)
1,3 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,8 %
6.3 Tuloveroja koskevat helpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta
a) Johdanto
(168)
Tämän ohjelman puitteissa yritys voi hakea verohyvityksiä kotimaisten tuotantovälineiden ostoista, jos hanke noudattelee Kiinan viranomaisten teollisuuspolitiikkaa. Verohyvitystä, jonka suuruus voi olla enintään 40 prosenttia kotimaassa valmistetun laitteen ostohinnasta, voidaan soveltaa edellisen vuoden verovelvollisuuden asteittaiseen nostamiseen.
b) Oikeusperusta
(169)
Tämän ohjelman oikeusperustan muodostavat 1 päivänä heinäkuuta 1999 annetut väliaikaiset toimenpiteet, jotka koskevat yritystuloon sovellettavia verohyvityksiä kotimaisiin laitteisiin tehtyjen investointien osalta teknologian uudistamishankkeiden yhteydessä, sekä 1 päivänä tammikuuta 2008 voimaan tullut verohallinnon tiedonanto nro 52 [2008], joka käsittelee kotimaisten laitteiden ostojen yhteydessä yritystuloon sovellettavien verohyvityksien ja -vapautuksien lopettamista.
c) Tutkimuksen havainnot
(170)
Kiinan viranomaiset väittivät, että ohjelma on lakkautettu tammikuussa 2008 edellä mainitun tiedonannon nro 52 mukaisesti. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että yksi otokseen valittu yritys sai etua ohjelmasta tutkimusajanjaksolla.
d) Päätelmät
(171)
Ohjelmassa on kyse tuesta, sillä siitä annetaan taloudellista tukea Kiinan valtion menettämien tulojen muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti. Tästä ohjelmasta annetaan vastaanottajille verosäästön suuruinen etu tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti. Tuki on tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan b alakohdan mukaisesti erityinen, sillä verosäästö on riippuvainen kotimaisten hyödykkeiden käytöstä tuontihyödykkeiden sijasta.
e) Tuen määrän laskeminen
(172)
Komissio laski tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän asianomaisten yritysten tutkimusajanjaksolla normaalisti maksettavaksi tulevan veron määrän ja niiden tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksaman veron määrän erotuksen perusteella.
(173)
Tämän tuen osalta Jiangsu Changhai -ryhmälle vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli 0,2 prosenttia.
(174)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että se ei voinut saada taloudellista tukea järjestelmästä ”Tuloveroja koskevat helpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta”, koska se ei ole ulkomaisrahoitteinen yritys. Sen vuoksi komissio oli virheellisesti katsonut käytettävissä olevien tietojen perusteella, että sille oli koitunut etuutta tästä järjestelmästä. Se väitti myös havainneensa vähäisiä laskentavirheitä. Molemmat väitteet hyväksyttiin, ja tukimarginaalia koskevia laskelmia oikaistiin vastaavasti.
6.4 Muut välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusjärjestelmät
(175)
Myös tutkimus- ja kehitystoiminnasta myönnettäviä verovähennyksiä tutkittiin. Toimenpide koski kuitenkin vain vähäpätöisiä summia. Komissio ei tämän vuoksi tutkinut sitä tarkemmin.
(176)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tutkimusajanjaksolla rahoitustukea muista C jakson 3 kohdassa mainituista verovapautusohjelmista.
7. Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat
7.1 Vapautukset alv:sta ja tuontitariffeista maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
a) Johdanto
(177)
Ohjelmasta myönnetään vapautus alv:sta ja tuontitariffeista ulkomaisrahoitteisten yritysten ja kotimaisten yritysten hyväksi näiden tuotannossaan käyttämän käyttöomaisuuden tuonnissa. Jotta vapautus myönnettäisiin, laitteet eivät saa olla tukikelvottomien laitteiden luettelossa ja vapautusta hakevan yrityksen on hankittava Kiinan viranomaisten tai NDRC:n myöntämä valtion kannustamia hankkeita koskeva todistus asiaan sovellettavan investointeja, veroja ja tulleja koskevan lainsäädännön mukaisesti.
b) Oikeusperusta
(178)
Tämän ohjelman oikeusperustan muodostavat valtioneuvoston yleiskirje tuotujen laitteiden veropolitiikan mukauttamisesta [Guo Fa nro 37/1997], valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus tiettyjen tuontitullin etuuskohteluiden mukauttamisesta, valtiovarainministeriön, tullihallinnon ja valtion verohallinnon ilmoitus nro 43 [2008], kansallisen kehittämis- ja uudistamiskomission NDRC:n ilmoitus nro 316 2006 (22.2.2006) seikoista, jotka koskevat valtion kannustamiin kotimaisiin tai ulkomaisrahoitteisiin hankkeisiin liittyvän vahvistuskirjeen käsittelyä, sekä luettelo tuontitavaroista, joita ulkomaisrahoitteiset tai kotimaiset yritykset eivät voi tuoda tullivapaasti [2008].
c) Tutkimuksen havainnot
(179)
Kaikki otokseen valitut yritykset saivat etua järjestelmästä.
d) Päätelmät
(180)
Tästä ohjelmasta annettavia etuuksia pidetään 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisena tukena Kiinan valtion menettämien tulojen muodossa, koska ulkomaisrahoitteiset yritykset ja muut tukikelpoiset kotimaiset yritykset vapautetaan alv:n ja/tai tullien maksamisesta, jotka niiden muutoin olisi maksettava. Siitä siis koituu vastaanottaville yrityksille etua tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Ohjelma on erityinen tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska lainsäädännössä, jonka nojalla myöntävä viranomainen toimii, rajoitetaan ohjelmaan pääsy yrityksiin, jotka investoivat laissa tyhjentävästi määriteltyihin erityisiin liiketoimintaluokkiin ja kuuluvat joko kannustettuun luokkaan tai rajoitettuun B-luokkaan (luettelo ulkomaisia investointeja ja teknologian siirtoa koskevista ohjeista yrityksille) tai jotka ovat sellaisia keskeisiä tuotannonaloja, tuotteita ja tekniikoita, joiden kehittämistä valtio kannustaa, koskevan luettelon mukaisia.
(181)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission päätelmät ja väittivät edelleen, että tukikelpoisuuskriteerit olivat objektiivisia ja niitä sovellettiin yhdenmukaisesti kaikkiin yrityksiin Kiinassa. Sen vuoksi ne eivät täyttäneet erityisyyden kriteeriä. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan esittäneet mitään erityisiä lainsäädännön määräyksiä näkemystensä tueksi eivätkä mitään ratkaisevaa näyttöä tukikelpoisuuden automaattisuudesta.
(182)
Kiinan viranomaiset ja yksi vientiä harjoittavat tuottaja väittivät myös, että komissio ei voi ottaa tasoitustoimenpiteitä käyttöön mahdollisista alv-etuuksista, joita kolme otokseen valittua yritystä ovat saattaneet saada, koska aiemmin myönnettyjä alv-vapautuksia ei ole voitu hyödyntää vuodesta 2009 lähtien. Sen vuoksi vaikka oletettaisiin keskimäärin 5-10 vuoden poistoaika kyseisille tuoduille laitteille, väitetty etuus olisi joko päättynyt ennen toimenpiteiden käyttöönottoa tai ei todennäköisesti jatkuisi toimenpiteiden koko viiden vuoden soveltamisaikaa.
(183)
Komissio toteaa, että joidenkin tuotujen laitteiden poistoaika on paljon pidempi kuin 10 vuotta ja voi olla joissakin tapauksissa 15 tai 20 vuotta. Komissio ei kuitenkaan ottanut tasoitustoimenpiteitä käyttöön mistään sellaisesta etuudesta, joka oli saatu vuoden 2009 jälkeen tuodun laitteen ostosta. Kiinan viranomaiset tunnustivat lisäksi, että yritykset saivat järjestelmästä etuutta hieman toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
e) Tuen määrän laskeminen
(184)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä lasketaan vastaanottajille tutkimusajanjaksolla koituneen edun perusteella. Vastaanottajille koituneena etuna pidetään laitteiden tuonnin yhteydessä vapautettujen alv:n ja tullin määrää. Jotta voidaan varmistaa, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava määrä kattoi vain tutkimusajanjakson, saatu etuus jaksotettiin laitteen eliniän perusteella vientiä harjoittavan tuottajan tavanomaisten kirjanpitomenettelyjen mukaisesti.
(185)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille tässä järjestelmässä vahvistettu tukiprosentti tutkimusajanjaksolla oli seuraava:
Vapautukset alv:sta ja tuontitariffeista maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
Yritys/Ryhmä
Tukiprosentti
Chongqing Polycomp International Corporation
0,5 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (28)
0,1 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
0,5 %
7.2 Muut välillisiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusjärjestelmät
(186)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tutkimusajanjaksolla rahoitustukea muista C jakson 3 kohdassa mainituista välillisiä veroja koskevista vapautusohjelmista.
8. Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan
8.1 Raaka-aineiden, sähkön ja veden tarjoaminen
(187)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien suorittamiin raaka-aineen, veden tai sähkön ostoihin ei havaittu liittyneen tukia tutkimusajanjaksolla.
8.2 Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
a) Johdanto
(188)
Yritykset eivät saa ostaa Kiinassa maata suoraan vaan vain maankäyttöoikeuksia paikallisviranomaisilta.
b) Oikeusperusta
(189)
Kiinan maanhallintalaissa todetaan, että kaikki maa kuuluu kansalle eikä sitä voida ostaa tai myydä, mutta siinä asetetaan ehdot, joiden mukaisesti maankäyttöoikeuksia voidaan myydä yrityksille tarjouskilpailun, hintanoteerauksen tai huutokaupan perusteella.
c) Tutkimuksen havainnot
(190)
Periaatteessa huutokauppajärjestelmässä tietyn maankäyttöoikeuden hinta määräytyy markkinoiden mukaisesti ja näin ollen riippumattomasti. Kiinan viranomaiset kuitenkin totesivat, että viranomaiset asettavat joka tapauksessa kullekin maaluokalle (luokkia on 1-15 maa-alueen laadun perusteella) vähimmäishinnan, jonka alle hinta ei voi pudota.
(191)
Kiinan viranomaiset valvovat myös maan tarjontaa rajoittamalla kiintiöillä maa-alan, jonka maankäyttöoikeudet voidaan myydä teollisuus- tai asuinkäyttöön provinssi- ja vuosikohtaisesti.
(192)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ostamien maankäyttöoikeuksien osalta komissio ei havainnut mitään näyttöä huutokauppamenettelystä, jossa maankäyttöoikeuksien hinta olisi määräytynyt riippumattomasti. Vientiä harjoittava tuottaja, jolle maa myönnettiin, tarjosi lähtöhinnan, ja koska se oli ainoa tarjoaja, maankäyttöoikeus myönnettiin sille. Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset totesivat, että ne eivät ole samaa mieltä komission päätelmien kanssa siitä, että Kiinassa ei ole toimivia maankäyttöoikeuksien markkinoita. Ne eivät kuitenkaan esittäneet mitään uusia väitteitä tämän näkemyksen tueksi.
(193)
Tutkimuksen havainnot vahvistavat, ettei maankäyttöoikeuksien myöntämistä ja hankkimista koskeva tilanne Kiinassa ole selvä eikä avoin ja että viranomaiset asettavat hinnat usein mielivaltaisesti. Viranomaiset asettavat hinnat kaupunkien maa-alueita koskevan arviointijärjestelmän (Urban Land Evaluation System) mukaisesti; siinä ohjeistetaan viranomaisia teollisuusmaan hintoja asettaessaan ottamaan muun muassa huomioon teollisuuspolitiikan näkökohdat (29).
(194)
Myös julkisesti saatavilla olevat riippumattomat tiedot viittaavat siihen, että Kiinassa maata luovutetaan alle normaalien markkinahintojen (30).
(195)
Otokseen valitut yritykset maksoivat itse asiassa Kiinan viranomaisten asettaman hinnan. Maankäyttöoikeudet tarjotaan riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan verrattuna markkinaviitearvoon, joka esitetään e kohdassa.
(196)
Kiinan maankäyttötilannetta käsitellään myös Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n asiakirjassa, jossa vahvistetaan, että maankäyttöoikeuksien tarjoamisessa kiinalaisille yrityksille ei oteta huomioon markkinaolosuhteita (31).
d) Päätelmät
(197)
Komissio päättelee, että Kiinan viranomaisten tarjoamia maankäyttöoikeuksia olisi pidettävä tukien vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti hyödykkeiden tarjoamisen muodossa annettuna tukena, josta on koitunut etuutta vastaanottaville yrityksille. Koska tutkimuksessa ei saatu näyttöä toimivista maankäyttöoikeuksien markkinoista Kiinassa, käytettiin ulkoista viitearvoa (ks. e kohta jäljempänä), joka osoittaa, että otokseen valittujen viejien maankäyttöoikeuksista maksamat summat ovat alle markkinahintojen.
(198)
Tuki on erityistä tukien vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdan mukaisesti, koska valtioneuvoston päätöksessä nro 40 vaaditaan, että viranomaisten on varmistettava maan tarjoaminen kannustetuille tuotannonaloille, joihin lasikuitufilamenttien tuotannonala kuuluu (ks. 67-82 kappale). Päätöksen nro 40 18 §:ssä todetaan selvästi, että ”rajoitetut” tuotannonalat eivät voi saada maankäyttöoikeuksia.
e) Tukimarginaalin laskeminen
(199)
Etuuden määrä on maankäyttöoikeuksista maksetun hinnan ja asianmukaisen ulkoisen viitearvon välinen erotus.
(200)
Komissio pitää Taiwania soveltuvana ulkoisena viitearvona seuraavista syistä:
a)
talouskehityksen, BKT:n ja taloudellisen rakenteen vastaava taso Taiwanissa ja suurimmassa osassa niistä Kiinan maakunnista ja kaupungeista, joissa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneina,
b)
Kiinan ja Taiwanin fyysinen läheisyys,
c)
teollisen infrastruktuurin korkea taso sekä Taiwanissa että näissä Kiinan maakunnissa,
d)
tiiviit taloudelliset siteet ja rajat ylittävä kauppa Taiwanin ja Kiinan välillä,
e)
samanlainen korkea väestöntiheys kyseisissä Kiinan maakunnissa ja Taiwanissa,
f)
viitearvon muodostamiseen käytetyn maan tyypin ja liiketoimien samanlaisuus Taiwanissa ja Kiinassa sekä
g)
Taiwanin ja Kiinan samanlaiset väestörakenteelliset sekä kielelliset ja kulttuurilliset piirteet.
(201)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät Taiwanin käytön viitearvona, koska Taiwanin asukastiheys on monikertainen Kiinaan nähden, minkä vuoksi maankäytön tilanne ja hinnat näissä kahdessa maassa eivät ole vertailukelpoisia. Komissio kuitenkin katsoo, että edeltävässä kappaleessa esitetyistä monista syistä viitearvo on valittu kohtuullisella perusteella.
(202)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen lisäksi yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja ehdotti, että Taiwanin käyttö ei sovellu sen provinssin taloudellisten olosuhteiden vuoksi, jossa yritys sijaitsee, muttei esittänyt vaihtoehtoa. Se myös väitti, että Kiinan ja Taiwanin fyysistä läheisyyttä ei pitäisi pitää pätevänä perusteena vertailuarvon valinnalle muttei esittänyt näyttöä väitteensä tueksi. Koska vaihtoehtoisia viitearvoja ei ehdotettu, Taiwanin käyttö vahvistetaan.
(203)
Ottaen kaikki nämä tekijät huomioon komissio päätteli, että maankäyttöoikeudet Kiinassa markkinaolosuhteiden vallitessa olisivat otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta hyvin samanlaiset kuin maan hinnat Taiwanissa.
(204)
Keskimääräiset maanhinnat Taiwanissa vuonna 2012 saatiin Taiwanin talousministeriön teollisuusvirastolta, ja niitä mukautettiin inflaation ja BKT:n kasvun mukaisesti, jotta saatiin maan viitehinta kultakin kalenterivuodelta. Koska maankäyttöoikeudet ovat voimassa 50 vuotta ja niitä koskevat poistot tehdään tällä perusteella, etuus tutkimusajanjaksolla on 1/50 viitehinnan ja tosiasiallisesti maksetun hinnan erotuksesta.
(205)
Tukiprosentti maan tarjoamisesta riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan oli seuraava:
Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen riittämättömänä pidettävää korvausta vastaan
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Chongqing Polycomp International Corporation
2,9 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (32)
1,6 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
1,6 %
9. Tukea koskevat päätelmät
(206)
Komissio on laskenut tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrän tukien vastaisen perusasetuksen säännösten mukaisesti tutkimuksen kohteena olevien yritysten osalta järjestelmäkohtaisesti ja ynnännyt nämä luvut yhteen laskeakseen kunkin vientiä harjoittavan tuottajan kokonaistuen määrän tutkimusajanjaksolla.
(207)
Tukimarginaalien laskemiseksi komissio laski ensin tuen prosenttiosuuden eli tuen määrän suhteessa yrityksen kokonaisliikevaihtoon. Tätä prosenttiosuutta käytettiin sitten laskettaessa tukea suhteutettuna tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin unioniin tutkimusajanjaksolla.
(208)
Tämän jälkeen laskettiin tuen määrä unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen tonnia kohti tutkimusajanjaksolla, ja jäljempänä olevat marginaalit laskettiin prosentteina saman viennin CIF-arvosta tonnia kohti.
(209)
Tukien vastaisen perusasetuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti otoksen ulkopuolisten yhteistyössä toimineiden yritysten kokonaistukimarginaali laskettiin otokseen kuuluneille yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistetun painotetun keskimääräisen kokonaistukimarginaalin perusteella, lukuun ottamatta ryhmää, johon se vientiä harjoittava tuottaja kuuluu, johon sovellettiin 28 artiklan 1 kohtaa.
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7 %
Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd (33)
5,8 %
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
10,2 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(210)
Tutkimusajanjakson aikana samankaltaista tuotetta valmisti kahdeksan tuottajaa unionissa. Ne muodostivat ’unionin tuotannonalan’ polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(211)
Unionin kokonaistuotanto tutkimusajanjaksolla oli 530 000-580 000 tonnia. Komissio vahvisti luvun unionin tuotannonalaa koskevien käytettävissä olevien (APFE:n toimittamien) tietojen perusteella. Kuten 17 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin kolme unionin tuotantolaitosta, joiden osuus samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta unionissa oli 52 prosenttia.
(212)
Kun otetaan huomioon valitukseen/tarkastelupyyntöön sisältyvät tiedot, joissa esitettiin valituksen tekijöiden/pyynnön esittäjien tosiasialliset makrotaloudelliset indikaattorit, ja se, että vain erittäin harvat unionin tuottajat eivät olleet osa valituksen tekijöitä/pyynnön esittäjiä, vaikuttaa asianmukaiselta olla paljastamatta tosiasiallisia aggregoituja makrotaloudellisia indikaattoreita, jotka liittyvät kaikkiin unionin tuottajiin, koska asianomaiset osapuolet pystyisivät helposti määrittämään yrityskohtaiset luvut niistä yrityksistä, jotka eivät ole osana valitusta/pyyntöä.
(213)
Päätelmistä ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vastustivat luottamuksellista kohtelua ja vaihteluvälien käyttöä koko unionin kulutuksen ja muiden makrotaloudellisten vahinkoindikaattoritietojen osalta.
(214)
Komissiolla on velvollisuus noudattaa sellaisten tuottajien tietojen luottamuksellisuutta, jotka eivät ole valituksen tekijöitä, kun sille esitetään tätä koskeva pyyntö ja annetaan hyvä peruste. Tarkkojen makrotaloudellisten indikaattoreiden paljastaminen mahdollistaisi näiden tuottajien luottamuksellisten tietojen yksilöimisen ja olisi vastoin niiden etuja. Tämän vuoksi väite hylätään.
2. Unionin kulutus
(215)
Komissio vahvisti unionin kulutuksen seuraavien perusteella: i) unionin tuotannonalan myyntimäärä unionin markkinoilla APFEn toimittamien tietojen perusteella ja ii) tuonti kolmansista maista Eurostatista saatujen tietojen perusteella (COMEXT).
(216)
Unionin kulutus kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1
Unionin kulutus (tonnia)
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus yhteensä
700 000-750 000
680 000-730 000
710 000-760 000
720 000-770 000
Indeksi (2010 = 100)
100
97
101
103
Lähde: APFE:n toimittamat tiedot; Eurostat (Comext).
(217)
Vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana unionin kulutus kasvoi 3 prosenttia.
(218)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi käyttäjä väitti, että unionin kulutus putosi lähes 30 prosenttia vuonna 2009. Se väitti, että tämä huomioon ottaen 3 prosentin kasvu vuodesta 2010 ei ole merkittävä. Komissio ei kuitenkaan pitänyt tätä kasvua merkittävänä vaan vain huomautti, että kulutus kasvoi tarkastelujaksolla.
3. Tuonti asianomaisesta maasta
3.1 Polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin määrä ja markkinaosuus
(219)
Jäljempänä olevaan analyysiin sisältyvät sekä polkumyynnillä tapahtunut että tuettu tuonti samoilta otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta Kiinassa ja samalla tutkimusajanjaksolla.
(220)
Tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tulevan tuonnin määrä kehittyi seuraavasti:
Taulukko 2
Tuontimäärä (tonnia) ja markkinaosuus
2009
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Tuonnin määrä (tonnia)
98 916
152 514
109 172
125 781
130 958
Indeksi (2010 = 100)
65
100
72
82
86
Indeksi (2009 = 100)
100
154
110
127
132
Markkinaosuus
13 %-18 %
19 %-24 %
13 %-18 %
15 %-20 %
15 %-20 %
Indeksi (2010 = 100)
87
100
73
81
83
Indeksi (2009 = 100)
100
115
84
93
97
Lähde: Eurostat (Comext).
(221)
Tuonnin määrä Kiinasta väheni 14 prosenttia tarkastelujaksolla ja sen markkinaosuus supistui 17 prosenttia. Vuosi 2010 ei kuitenkaan ole soveltuva vertailuvuosi, ja tuontisuuntausten analysointi olisi tarkempaa, jos otettaisiin huomioon myös edeltävä vuosi (2009), kuten edellä olevasta taulukosta näkyy. Vuodelle 2010 oli ominaista unionin tuojien merkittävä kiinalaisten lasikuitufilamenttituotteiden varastointi ennen väliaikaisten tullien käyttöönottoa syyskuussa 2010. Tutkimuksessa kävikin ilmi, että vuoden 2010 ensimmäisten yhdeksän kuukauden aikana Kiinasta tuotiin paljon tavanomaista suurempia määriä. Tuonnin määrä Kiinasta vuonna 2009 oli noin 99 000 tonnia ja vuonna 2010 yli 152 000 tonnia ja sitten vuonna 2011 määrä putosi noin 109 000 tonniin. Suuntaus osoittaa, että vuodesta 2009 tuonti kasvoi selvästi. Vuodesta 2011 lähtien Kiinasta tulevan tuonnin määrä lisääntyi 20 prosenttia, mikä tarkoitti sitä, että se lisäsi markkinaosuuttaan 2 prosenttiyksikköä.
(222)
Useat osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan tuonti Kiinasta ja sen markkinaosuus supistuivat vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson lopun välillä ja että sen vuoksi tuonnin merkittävää kasvua ei ole osoitettu, kuten polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 15 artiklan 2 kohdassa edellytetään. Lisäksi ne väittivät, että vuosi 2009 ei ole asianmukainen vertailuvuosi seuraavista syistä: i) polkumyynnin ja tukien vastaisissa perusasetuksissa ei ole oikeusperustaa, ja WTO:n paneeli (Mexico-Steel Pipes and Tubes) katsoi, että tutkintaviranomainen ei voi käyttää tiettyyn kauteen sisältyviä ajallisia osajoukkoja, ii) ei ole näyttöä, joka tukisi väitettä, jonka mukaan tuonti vuonna 2010 oli seurausta varastoinnista, ja iii) vuoden 2009 tietoja ei ole tarkasteltu vahinkoanalyysin muiden näkökohtien osalta, minkä vuoksi analyysi ei ole objektiivinen.
(223)
Ensimmäisestä ja kolmannesta väitteestä voidaan todeta, että polkumyynnin ja tukien vastaiset perusasetukset ovat sovellettavaa lainsäädäntöä, eikä niissä todeta yksityiskohtaisesti, mitkä kaudet pitäisi ottaa huomioon suuntausten analysoimiseksi. Sen vuoksi ei ole mitään syytä, miksi vuotta 2009 ei voitaisi ottaa huomioon Kiinasta tulevan tuonnin suuntausten analysoimiseksi. Tämä ei tee analyysistä subjektiivista, vaan se päinvastoin täydentää entisestään unionin tuotannonalan tilanteesta tehtyä analyysiä. Vuosi 2009 otettiin huomioon tarkastelujakson lisäksi vain Kiinasta tulevaan tuontiin liittyvien erityisten vahinkoindikaattoreiden osalta, kuten 219 kappaleessa selitettiin. Muiden vahinkoindikaattoreiden osalta ei ollut objektiivisia syitä olla ottamatta kaikkia tarkastelujakson vuosia huomioon täysimääräisesti.
(224)
Toisesta väitteestä voidaan todeta, että varastoinnin vaikutukset näkyvät erittäin selvästi kuukausittaisissa tuontitiedoissa, jotka on saatu polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaisesti perustetusta tietokannasta (ks. kaavio 1 jäljempänä) (34). Ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Kiinasta lisääntyi voimakkaasti vuoden 2010 toisella ja kolmannella neljänneksellä (ennen vuoden 2010 loppua/vuoden 2011 alkua tapahtuvan kulutuksen osalta rajoitetun varastointiajan vuoksi). Kulutuksessa ei tapahtunut samanlaista lisäystä, mikä viittaa siihen, että tämä tuonti tapahtui varastointia varten ennakoitaessa toimenpiteiden käyttöönottoa. Kiinan viranomaiset eivät antaneet muuta selitystä tällä lisäykselle, minkä vuoksi komissio voi kohtuudella katsoa, että varastointia tapahtui ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa vuoden 2010 lopussa. Tätä osoittaa vielä se, että Kiinasta kuukausittain tulevan tuonnin taso väliaikaisten ja lopullisten toimenpiteiden välisenä aikana (vuoden 2010 neljäs neljännes ja vuoden 2011 ensimmäinen kolmannes) oli erittäin alhainen. Kun toimenpiteitä alennettiin lopullisessa vaiheessa (maaliskuussa 2011), kuukausittaiset tuontitasot kohosivat jälleen vakaalle tasolle.
Kaavio 1
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Kiinasta (kuukausittaiset määrät)
Lähde: 14 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen tietojen tietokanta
3.2 Polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin hinnat
(225)
Kiinasta tulevan tuonnin hinnat (pois luettuna voimassa olevat polkumyyntitullit) kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 3
Tuontihinnat
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen CIF-hinta (euroa/tonni)
911
877
892
834
Indeksi (2010 = 100)
100
96
98
92
Lähde: Eurostat (Comext)
(226)
Kiinasta tulevan tuonnin CIF-hinnat (pois luettuna voimassa olevat polkumyyntitullit) laskivat 911 eurosta 834 euroon tonnia kohti tarkastelujaksolla. Tämä tarkoittaa 8 prosentin laskua tutkimusjaksolla.
(227)
Kiinan viranomaiset ja eräs käyttäjä väittivät, että keskimääräisten tuontihintojen vertailu ilman tuotevalikoiman analyysiä on harhaanjohtava. Kiinan viranomaiset totesivat lisäksi, että suurin osa Kiinasta tulevasta tuonnista koostui halvimmasta tuotelajista eli rovingeista.
(228)
Toisin kuin väitettiin, tuotevalikoima otettiin täysimääräisesti huomioon analyysissä, sillä komissio vertasi kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien myyntihintoja otokseen valittujen unionin tuottajien myyntihintoihin tuotelajikohtaisesti. Samaa lähestymistapaa noudatettiin alkuperäisessä tutkimuksessa.
(229)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset pyysivät Kiinan tuontihintoja tuotelajeittain taulukossa 3, koska näitä tuotelajikohtaisia tietoja käytettiin hinnan alittavuuden ja vahinkomarginaalien laskemisessa.
(230)
Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräistä hintaa taulukossa 3 käytetään osoittamaan hintakehitystä tarkastelujaksolla. Tätä varten keskimääräisten hintojen käyttö on asianmukaista. Hinnan alittavuuden ja vahinkomarginaalin laskemiseen käytettiin tuotelajikohtaisia tietoja.
(231)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin otokseen valituilta kiinalaisilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin tuotelajikohtaisiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tullien, polkumyyntitullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi. Hintavertailu tehtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulokset ilmoitettiin prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien painotetusta keskimääräisestä noudettuna lähettäjältä -hinnasta tutkimusajanjaksolla. Vertailu osoitti, että suuren kiinalaisen viejän hintojen alittavuuden marginaali oli 2 prosenttia tuontihintaan lisätyistä voimassa olevista polkumyyntitoimenpiteistä (ja tulleista) huolimatta. Valtaosa tuonnista tapahtui unionin hintoja vastaavilla hintatasoilla.
(232)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kolmen tuotevalvontakoodin cif-arvoissa oli epätarkkuuksia.
(233)
Väite oli paikkansapitävä, ja komissio on oikaissut kyseisiä cif-arvoja, jotka muuttivat hieman hintojen ja viitehintojen alittavuuden marginaaleja kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta (ks. 440 kappale).
(234)
Useat osapuolet väittivät, että tutkimusajanjaksolla ei esiintynyt merkittävää hintojen alittavuutta. Niiden mukaan yksittäisen viejän 2 prosentin hintojen alittavuuden marginaali on lähes vähimmäistasoa eikä sitä voida pitää merkittävänä. Lisäksi ne viittasivat komission käytäntöön, jonka mukaan katsotaan, että vähäisellä 6 prosentin hintojen tai viitehintojen alittavuudella ei ole vaikutusta yleiseen hintatasoon unionissa viennin vähäisen määrän vuoksi.
(235)
Tällä hetkellä voimassa olevista polkumyyntitulleista huolimatta hintojen alittavuutta esiintyy edelleen. Viittaus komission käytäntöön on harhaanjohtava. Raskasta soodaa (natriumkarbonaattia) koskevassa tapauksessa (35) katsottiin, että 6 prosentin hinnan alittavuudella ei ollut käytännössä mitään vaikutusta yleisiin hintatasoihin vähäisen tuontimäärän ja viejämaan 1,4 prosentin markkinaosuuden vuoksi. Kiinan markkinaosuus tutkimusajanjaksolla oli puolestaan 15-20 prosenttia. Tiettyjä optisia laserlukulaitteita koskevassa tapauksessa (36) viitattiin asianomaisen tuonnin vähäiseen hintojen alittavuuteen ottaen huomioon i) unionin kulutuksen merkittävä kasvu (129 %) ja ii) tarkasteltavana oleva tuote eli ei-homogeeniset tuotteet, joiden ominaisuudet vaihtelevat suuresti, joissa on teknisiä eroja ja jotka ovat nopean teknologisen kehityksen kohteena. Tässä tutkimuksessa tarkasteltavana olevan tuotteen markkinat ovat täysin erilaiset, ja hintojen alittavuuden merkittävyyttä on tarkasteltava tässä erityisessä markkinaympäristössä. Tarkasteltavana oleva tuote on homogeeninen peruslujitetuote melko vakailla markkinoilla. Tällaiset markkinat ovat herkemmät hintaeroille, ja jo pienilläkin hintaeroilla voi olla suuria vaikutuksia markkinoihin. Se, että suurta alittavuutta ei esiintynyt, ei sen vuoksi muuta komission päätelmiä. Tämä tekijä päinvastoin otettiin täysimääräisesti huomioon arvioinnissa. Kutakin tapausta arvioidaan joka tapauksessa tapauskohtaisesti, ja vahinkotilanne koostuu monista indikaattoreista, joista millään ei ole ratkaisevaa merkitystä.
4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(236)
Tutkittaessa polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(237)
Kuten 17-25 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutuneen vahingon määrittämiseen käytettiin otantamenetelmää.
(238)
Vahingon määrittämistä varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit valituksessa ja tarkastelupyynnössä sekä myöhemmissä kannanotoissa toimitettujen tietojen perusteella ja vertasi niitä mahdollisuuksien mukaan tilastoihin. Tiedot liittyvät kaikkiin unionin tuottajiin. Komissio arvioi mikrotaloudelliset indikaattorit otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuihin kyselylomakevastauksiin sisältyvien tietojen perusteella. Molempien tietojoukkojen havaittiin olevan edustavia kuvaamaan unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.
(239)
Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyynti- ja tukimarginaalien merkittävyys ja toipuminen aiemman polkumyynnin tai tuetun tuonnin vaikutuksista.
(240)
Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.
5. Makrotaloudelliset indikaattorit
5.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(241)
Tuotannon vuotuinen vaihtelu on yleistä unionin tuotannonalalle, koska uunit on rakennettava uudelleen 7-10 vuoden välein, minkä vuoksi tuotantomäärä on varastojen kasvattamiseksi suurempi edeltävänä vuonna ja alempi sinä vuonna, jona uuni on pois käytöstä uudelleenrakentamisen vuoksi. Aina kun uuni on pois käytöstä uudelleenrakentamisen vuoksi, kyseisen vuoden tuotantokapasiteetti on pienempi.
(242)
Nämä seikat huomioon ottaen unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste yhteensä kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 4
Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
560 000-610 000
580 000-630 000
510 000-560 000
530 000-580 000
Indeksi
100
103
92
95
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
670 000-720 000
680 000-730 000
650 000-700 000
640 000-690 000
Indeksi
100
101
97
96
Kapasiteetin käyttöaste
84 %
86 %
81 %
84 %
Indeksi
100
102
95
99
Lähde: APFE:n toimittamat tiedot.
(243)
Unionin kulutuksen kasvaessa (3 %) unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen tuotanto laski vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä 5 prosenttia. Myös tuotantokapasiteetti laski vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä noin 4 prosenttia. Kapasiteetin käyttöaste pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujaksolla vuonna 2012 tapahtunutta pudotusta lukuun ottamatta.
(244)
Tuotanto supistui 11 prosenttiyksikköä ja tuotantokapasiteetti 4 prosenttiyksikköä vuoden 2011 ja vuoden 2012 välillä. Tämä johtui unionin tuotannonalan rakenneuudistuksista ja joistakin sen tuotantolaitosten sulkemisesta. Lasikuitufilamentin tuottaja Ahlstrom lopetti tuotannon vuoden 2011 lopulla ja Owens Corning Vado Liguren tuotantolaitos Italiassa päätti toimintansa vuonna 2012, koska ne eivät toipuneet polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutuksista. Unionin tuotannonala kuitenkin uskoo voivansa olla elinkelpoinen, kunhan rakenneuudistus on saatu tehtyä ja tasapuoliset toimintaedellytykset palautettua, mikä selittää sitä, miksi unionin tuotannonala edelleen investoi olemassa olevien uunien jälleenrakennukseen.
(245)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio käytti keskimääräistä lyhyempää uunien käyttöikää ja että tämän vuoksi unionin tuottajien uuneihin tekemissä investoinneissa ja/tai uunien käytössä on merkittävää tehottomuutta.
(246)
Tutkimuksessa osoitettiin, että unionin tuotannonalan uunien uudelleenrakennuspäätökset tehtiin tuotantoon ja energiatehokkuuteen liittyvien näkökohtien perusteella. Ei ollut merkkejä siitä, että otokseen valittujen unionin tuottajien soveltama uunien käyttöikä ei ollut hyvä käytäntö tuotannonalalla ja tuotevalikoiman vaatimusten mukainen.
(247)
Useat osapuolet väittivät, että huomioon on otettava pidempi ajanjakso kuin vuodesta 2010 tutkimusajanjaksoon asti, erityisesti uunien uudelleenrakennuskustannusten vuoksi, jotka vaikuttavat kaikkiin makro- ja mikrotaloudellisiin indikaattoreihin. Kiinan viranomaiset totesivat, että mitään tietoja ei annettu niiltä vuosilta, joina unionin tuottajat toteuttivat uunien uudelleenrakennuksia.
(248)
Uunien uudelleenrakennukset kuuluvat olennaisena osana tuotannonalaan ja toistuvat säännöllisesti. Ne ovat keskeisiä toiminnan jatkuvuuden ja kapasiteetin ylläpitämisen varmistamiseksi. Tehdyt T&K-investoinnit liittyvät suoraan toiminnalliseen kapasiteettiin ja siihen, että pystytään kehittämään räätälöityjä tuotteita asiakkaiden tarpeiden mukaan. Sen vuoksi nämä investoinnit eivät ole poikkeuksellisia tarkastelujaksolla. Tarkastellun ajanjakson pituudesta riippumatta uunien korjaukset tai uudelleenrakennukset vaikuttavat aina tuotantomäärään. Uudelleenrakennusten ajankohtaan liittyviä yrityskohtaisia tietoja pidetään luottamuksellisina.
(249)
Yksi käyttäjä väitti myös, että unionin tuotannonala pystyi välttämään (tuetun ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin) vahingolliset vaikutukset, koska kapasiteetin käyttöaste pysyi melko vakaana vuodesta 2010 tutkimusajanjakson loppuun asti.
(250)
Samankaltaisen tuotteen tuotanto on jatkuva prosessi, jota ei voida mukauttaa kysynnän lyhyen aikavälin vaihteluihin. Melko vakaata kapasiteetin käyttöastetta on tarkasteltava ottaen huomioon pienenevä tuotantokapasiteetti. Sen vuoksi väite hylätään.
5.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(251)
Unionin tuotannonalan myyntimäärät vapaille markkinoille unionin markkinoilla ja kytkösmarkkinoille unionin markkinoilla sekä vastaavat markkinaosuudet kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 5
Myyntimäärä ja markkinaosuus
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Vapaille markkinoille suuntautuvan myynnin määrät unionin markkinoilla (tonnia)
420 000-470 000
390 000-440 000
400 000-450 000
420 000-470 000
Indeksi
100
94
96
99
Vapaille markkinoille suuntautuvan myynnin markkinaosuus
58 %-63 %
56 %-61 %
55 %-60 %
56 %-61 %
Indeksi
100
96
95
97
Kytkösmarkkinoille suuntautuvan myynnin määrät unionin markkinoilla (tonnia)
20 000-70 000
30 000-80 000
30 000-80 000
30 000-80 000
Indeksi
100
114
123
121
Kytkösmarkkinoille suuntautuvan myynnin markkinaosuus
4 %-9 %
5 %-10 %
5 %-10 %
5 %-10 %
Indeksi
100
117
122
118
Lähde: APFE:n toimittamat tiedot.
(252)
Unionin tuotannonalan lasikuitufilamenttituotteiden myyntimäärä vapaille markkinoille (eli etuyhteydettömille asiakkaille) pieneni hieman eli 1 prosentin tarkastelujaksolla. Kun kuitenkin otetaan huomioon unionin kulutuksen 3 prosentin kasvu, unionin tuotannonalan markkinaosuus laski 58-63 prosentista (vuonna 2010) 56-61 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Alhaisempi myyntimäärä vuonna 2011 johtuu siitä, että vuonna 2010 varastoitiin kiinalaista tuontia, joka sitten tuli vähitellen markkinoille vuonna 2011.
(253)
Unionin tuotannonalan kytkösmarkkinamyynnin osuus tarkastelujaksolla oli 11-14 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaismyynnistä (myynti vapaille ja kytkösmarkkinoille) unionin markkinoilla. Kytkösmarkkinamyynti kasvoi vuosien 2010 ja 2012 välillä, jonka jälkeen se vakiintui tutkimusajanjaksolla. Kytkösmarkkinamyynnin kasvu vuosien 2010 ja 2011 välillä on vähäistä, jos tarkastellaan absoluuttisia lukuja.
5.3 Työllisyys ja tuottavuus
(254)
Unionin tuottajien työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 6
Työllisyys ja tuottavuus
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
3 450-3 950
3 350-3 850
3 200-3 700
3 000-3 500
Indeksi
100
97
95
89
Tuottavuus (yksikköä/työntekijä)
153
163
150
164
Indeksi
100
106
98
107
Lähde: APFE:n toimittamat tiedot.
(255)
Unionin tuottajien työllisyystaso osoittaa, että unionin tuotannonala pyrki järkeistämään tuotantoa tarkastelujaksolla vähentääkseen valmistuskustannuksia. Tarkastelujaksolla työntekijöiden lukumäärä vähenikin 11 prosenttia.
(256)
Samalla tarkastelujaksolla tapahtuneen työntekijöiden lukumäärän ja tuotantomäärän muutoksen yhteisvaikutuksesta unionin tuottajien työvoiman tuottavuus - mitattuna tuotoksena (tonnia) työntekijää ja vuotta kohti - kasvoi 7 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä.
5.4 Kasvu
(257)
Unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla 3 prosenttia, kuten 217 kappaleessa todettiin. Kun otetaan huomioon samankaltaisen tuotteen monet käyttösovellukset, unionin tuotannonala ja käyttäjät odottavat kasvun jatkuvan lähitulevaisuudessakin.
5.5 Polkumyynti- ja tukimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemman polkumyynnillä tapahtuneen ja tuetun tuonnin vaikutuksista
(258)
Unionin tuotannonalalle aiheutui vahinkoa Kiinasta tulevasta polkumyyntituonnista vuoteen 2011 asti, jolloin tullit otettiin käyttöön. Kiinasta tulevaa tuontia koskevilla voimassa olevilla tulleilla oli tarkoitus luoda tasapuoliset toimintaedellytykset, joissa unionin tuotannonala pystyy kilpailemaan tasavertaisin edellytyksin tällaisen tuonnin kanssa ja toipua sille aiheutuneesta vahingosta.
(259)
Näin ei kuitenkaan ole tapahtunut. Unionin tuotannonala on jälleen tappiollinen ja on edelleen menettänyt markkinaosuuttaan, vaikka kulutus unionissa on kasvanut. Tuonti Kiinasta erittäin alhaisin hinnoin jatkui ja sai lisää markkinaosuutta. Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus oli tutkimusajanjaksolla 3 prosenttiyksikköä suurempi kuin ennen tullien käyttöönottoa (37). Unionin tuotannonala teki rakenneuudistuksia ja sulki joitakin tuotantolaitoksiaan (ks. 244 kappale). Aiemmasta polkumyynnistä toipuminen ei selvästikään ole onnistunut.
(260)
Kun otetaan huomioon Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat sekä nykyiset polkumyyntimarginaalit (9,6 % ja 29,7 %) (38), niiden vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen voidaan pitää merkittävänä.
(261)
Koska kyseessä on ensimmäinen tarkasteltavana olevaa tuotetta koskeva tukien vastainen tutkimus, aiemmasta tuetusta tuonnista toipuminen ei ole relevanttia tässä arvioinnissa.
6. Mikrotaloudelliset indikaattorit
6.1 Hinnat
(262)
Otokseen valittujen unionin tuottajien painotetut keskimääräiset yksikkömyyntihinnat unionissa kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 7
Myyntihinnat vapailla markkinoilla ja kytkösmarkkinoilla unionissa
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen noudettuna lähettäjältä -yksikkömyyntihinta vapailla markkinoilla unionissa (euroa/tonni)
1 061
1 144
1 070
1 035
Indeksi (2010 = 100)
100
108
101
98
Keskimääräinen noudettuna lähettäjältä -yksikkömyyntihinta kytkösmarkkinoilla unionissa (euroa/tonni)
1 006
1 031
1 027
989
Indeksi (2010 = 100)
100
103
102
98
Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot.
(263)
Yksikkömyyntihinnat vapailla markkinoilla laskivat 2 prosenttia tarkastelujaksolla. Väliaikaisten tullien tultua voimaan syyskuussa 2010 unionin tuotannonala pystyi nostamaan hintojaan vuonna 2011. Vuodesta 2011 yksikkömyyntihinnat kuitenkin putosivat 10 prosenttia.
(264)
Yksikkömyyntihinnat kytkösmarkkinoilla (eli konsernin sisäiset myyntihinnat) noudattelivat samaa suuntausta kuin yksikkömyyntihinnat vapailla markkinoilla, eli unionin tuotannonalan myyntihinnat kytkösmarkkinoilla kohosivat vuonna 2011, jonka jälkeen ne putosivat 4 prosenttia.
6.2 Keskimääräiset yksikkökohtaiset tuotantokustannukset
(265)
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 8
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset (euroa/tonni)
964
990
1 032
976
Indeksi (2010 = 100)
100
103
107
101
Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot.
(266)
Keskimääräiset yksikkökohtaiset tuotantokustannukset kasvoivat vuosina 2010-2012. Vuoden 2012 jälkeen keskimääräiset yksikkökohtaiset tuotantokustannukset laskivat jälleen lähes vuoden 2010 tasolle. Vuoden 2012 huippu johtuu yhden otokseen valitun unionin tuottajan erityisestä investointitilanteesta. Koko tarkastelujakson aikana keskimääräiset yksikkökohtaiset tuotantokustannukset kasvoivat vain 1 prosentin.
(267)
Useat käyttäjät väittivät, että yksittäisen yrityksen tilanteen ei pitäisi olla perustana yleisille päätelmille. Yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia koskevana päätelmänä oli, että kustannukset ovat melko vakaat. Vuoden 2012 huippukustannukset eivät muuttaneet yleisiä päätelmiä.
(268)
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset perustuvat otokseen valittujen unionin tuottajien kokonaistuotantomäärään. Taulukossa 7 esitetty yksikkömyyntihinta perustuu myyntiin unionissa etuyhteydettömille asiakkaille. Näin ollen näillä kahdella indikaattorilla on eri perusta eivätkä ne ole suoraan vertailukelpoisia.
(269)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCLA väitti, että on keskeisen tärkeää, että komissio toimittaa riittävästi vertailukelpoisia tietoja, jotta voidaan arvioida, selittävätkö tuotantokustannusten vaihtelut unionin myyntihintojen vähäistä laskua.
(270)
Näillä kahdella indikaattorilla on eri perusta, ja vaikka absoluuttiset luvut eivät ole suoraan vertailukelpoisia, niiden kehitys on.
6.3 Työvoimakustannukset
(271)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 9
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen palkka työntekijää kohti (euroina)
40 518
41 590
42 310
42 917
Indeksi (2010 = 100)
100
103
104
106
Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot.
(272)
Työntekijäkohtaisten keskimääräisten työvoimakustannusten suuntaus oli nouseva (+ 6 %) tarkastelujaksolla. Tämä vastasi työvoimakustannusindeksiä maissa, joihin otokseen valitut tuottajat olivat sijoittautuneet (39).
6.4 Varastot
(273)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 10
Varastot
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
18 539
46 585
50 198
52 805
Indeksi (2010 = 100)
100
251
271
285
Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot.
(274)
Loppuvarastot kasvoivat ensin merkittävästi vuonna 2011 ja jatkoivat sitten kasvuaan tarkastelujaksolla.
(275)
Kiinan viranomaiset väittivät, että APFEn toimittamissa tiedoissa ilmoitetut varastojen vaihtelut korostivat ilmoittamatonta myyntiä eivätkä osoittaneet vahinkoa kiinalaiseen tuontiin verrattuna.
(276)
Väite olisi jätettävä huomiotta. Komissio analysoi mikrotaloudelliset indikaattorit, kuten varastojen tason, otokseen valittujen unionin tuottajien toimittamien tosiasiallisten tietojen perusteella. Otokseen valittujen unionin tuottajien tutkimuksessa ei tullut ilmi ilmoittamatonta myyntiä.
(277)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi käyttäjä väitti, että vuosi 2010 ei ole soveltuva viitevuosi, koska varastotasot olivat epätavallisen alhaiset vuodesta 2006 lokakuuhun 2009 ulottuvaan jaksoon verrattuna (alkuperäisen polkumyyntitutkimuksen tutkimusajanjakso).
(278)
Väite hylätään, koska otokseen valitut yksiköt näissä tutkimuksissa eivät ole samat kuin edeltävässä tutkimuksessa, minkä vuoksi tiedot eivät ole verrattavissa. Komissio rajoittui tarkastelussaan tarkastelujaksoon, etenkin mikrotaloudellisten tietojen osalta, eikä sen hallussa ole tietoja otokseen valittujen unionin tuottajien varastojen tasoista tarkastelujaksoa edeltävältä kaudelta. Kiinan viranomaiset totesivat, että varastotasot vuonna 2011 ovat korkeammat myös, kun otetaan huomioon 3 prosentin lasku unionin kulutuksessa kyseisenä vuonna. Tällä tekijällä ei kuitenkaan ole vaikutusta suuntaukseen tarkastelujaksolla.
6.5 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(279)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 11
Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
3 %
2 %
- 6 %
- 4 %
Indeksi (2010 = 100)
100
66
- 200
- 134
Kassavirta (euroa)
32 847 910
10 978 839
- 1 297 704
14 660 203
Indeksi (2010 = 100)
100
33
- 4
45
Investoinnit (euroa)
7 729 022
9 721 478
30 738 820
32 511 238
Indeksi (2010 = 100)
100
126
398
421
Investointien tuotto
2 %
2 %
- 4 %
- 3 %
Indeksi (2010 = 100)
100
69
- 184
- 137
Lähde: Otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot.
(280)
Komissio määritti otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuuden ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saadun voiton ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta. Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus heikkeni tarkastelujaksolla merkittävästi 3 prosentista -4 prosenttiin.
(281)
Nettokassavirta osoittaa unionin tuottajien kykyä rahoittaa itse toimintansa. Kassavirta heikkeni merkittävästi tarkastelujaksolla (-55 %).
(282)
Otokseen valittujen unionin tuottajien tekemien investointien taso noudatteli kasvavaa suuntausta tarkastelujaksolla. Kasvu oli merkittävämpää vuonna 2012 ja tutkimusajanjaksolla. Korkeat investointikustannukset liittyivät uunien uudelleenrakennukseen. Tällä pääomavaltaisella tuotannonalalla uunit on rakennettava uudelleen 7-10 vuoden välein ja siitä aiheutuvat kustannukset voivat olla 8-13 miljoonaa euroa (luottamuksellisuussyistä määrä ilmoitetaan vaihteluvälinä). Investoinnit sisältävät myös merkittäviä rakenteellisia investointikustannuksia, jotka liittyvät metalliseosten kulutukseen laakeriholkeissa ja laakeriholkkien uudelleenrakentamiseen.
(283)
Investointien tuotto on voitto prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta. Investointien tuotto seurasi selvästi kannattavuuden negatiivista suuntausta. Investointien tuoton heikkeneminen on selvä osoitus unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemisestä tarkastelujaksolla.
(284)
Taloudellinen tilanne oli edellä kuvatun mukaisesti heikko huolimatta kasvaneesta kulutuksesta tarkastelujaksolla (ks. 217 kappale) ja unionin tuotannonalan ponnisteluista tuotantokustannusten rationalisoimiseksi (ks. 244 ja 337 kappale).
(285)
Tutkimuksessa ei havaittu, että otokseen valituilla unionin tuottajilla olisi ollut merkittävämpiä vaikeuksia saada pääomaa.
(286)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet huomauttivat, että investointien tasot olivat korkeat vuonna 2012 ja tutkimusajanjaksolla ja että korkeat investointikustannukset saattavat olla syynä unionin tuotannonalan kannattamattomuuteen tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että heikentynyt kannattavuus liittyy suoraan tuotantokustannusten kohoamiseen ja tuotannon heikkenemiseen, joka johtui uunien uudelleenrakennuksesta.
(287)
Ensinnäkin tutkimusajanjaksolla 1 päivän lokakuuta 2012 ja 30 päivän syyskuuta 2013 välillä tehty 32 miljoonan euron investointi on osaksi päällekkäinen vuonna 2012 tehdyn 30 miljoonan euron investoinnin kanssa. Toiseksi näiden kausien aikana tehdyt investoinnit olivat keskeisiä uunien uudelleenrakennusta varten ja toistuvia liiketoiminnassa ja niitä pidetään tavanomaisessa liiketoiminnassa tehtyinä (ks. 241-250 kappale). Kolmanneksi investointien tasolla oli vaikutusta unionin tuotannonalan tuloksiin, koska ne saivat aikaan lisäkustannuksia. Investointien päävaikutukset tulevat kuitenkin esiin taseessa eivätkä tuloslaskelmassa, joka osoittaa toistuvat poistokustannukset, eikä tämä voi näin ollen selittää tappiollista tilannetta. Kiinan viranomaisten väitteestä voidaan todeta, että uunien uudelleenrakentamiset suunnitellaan huolellisesti etukäteen. Toimitusten jatkuvuus asiakkaille turvataan kerryttämällä puskurivarastoja. Näiden investointien vaikutus kustannuksiin ja yrityksen tuloksiin jakautuu useille vuosille.
(288)
Useat osapuolet väittivät, että i) korkeammat investointikustannukset tulevat esiin alempana investointien tuottona vuonna 2012 ja tutkimusajanjaksolla (ottaen huomioon, että jotkin investoinnit eivät tuota välittömästi tuottoa) ja ii) on kohtuutonta ottaa esiin kaksi suurten investointien kuormittamaa vuotta ja päätellä sillä perusteella, että unionin tuotannonalan tilanne on heikentynyt.
(289)
Investoinnit uuneihin eivät ole poikkeuksellisia tarkastelujaksolla. Tutkimuksessa kävi ilmi, että vuodesta 2004 lähtien unionin tuotannonala on tehnyt investointeja uuneihin lähes vuosittain. Sen vuoksi tarkastellun ajanjakson pituudesta riippumatta uunien korjaukset tai uudelleenrakennukset vaikuttavat aina tuotantomäärään ja investointien tuottoon. Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuuden heikkeneminen osoitti, että ne eivät pystyneet veloittamaan samankaltaisesta tuotteesta hintoja, jotka olisivat mahdollistaneet liiketoiminnan jatkuvuuden kannalta olennaiset investoinnit.
(290)
Kiinan viranomaiset väittivät, että tuotannonala käyttää ensin saatavilla olevia käteisvaroja ja sen jälkeen lainattuja varoja, minkä vuoksi on normaalia, että kassavirta heikkeni, kun otokseen valitut unionin tuottajat tekivät suuria investointeja vuonna 2012 ja tutkimusajanjaksolla. Ne väittivät lisäksi, että tappiollinen tuotannonala ei olisi voinut investoida niin paljon kuin otokseen valitut yritykset investoivat.
(291)
Lasikuitufilamenttiteollisuus on globaali toimiala, jonka rahoitusmekanismit ulottuvat otokseen valittujen unionin tuottajien rahoitusjärjestelyjä laajemmalle. Investointitilanteilla ei välttämättä ole vaikutusta kassavirtaan. Tämän vuoksi väitteet hylättiin.
7. Unionin tuotannonalan tilannetta koskevat päätelmät
(292)
Tutkimuksen havainnot vahvistavat, että unionin tuotannonalalle aiheutui polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa ja tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
(293)
Polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto antoi unionin tuotannonalalle mahdollisuuden nostaa hintojaan vuonna 2011. Samaan aikaan unionin tuotannonala toteutti toimia tehokkuuden ja tuottavuuden parantamiseksi. Vaikka unionin kulutus oli nousussa, unionin tuotannonalalla ei ollut muita mahdollisuuksia kuin alentaa yksikkömyyntihintojaan jälleen vuodesta 2012 markkinaosuutensa säilyttämiseksi.
(294)
Hintojen alittavuutta koskeva analyysi (ks. 231 kappale) ja unionin tuottajien myyntihintojen laskeva suuntaus (ks. 263 kappale) osoittavat selvästi, että unionin tuottajat yrittivät kilpailla hinnassa kiinalaisen tuonnin kanssa ja kavensivat hintaeroa. Tämän seurauksena kuitenkin unionin tuottajien taloudellinen tulos heikkeni voimakkaasti ja niiden toiminta oli tappiollista vuodesta 2012. Tilanne ei ole kestävä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
(295)
Myös muut indikaattorit, kuten tuotanto, tuotantokapasiteetti, työllisyys, varastot ja kassavirta, kehittyivät negatiivisesti senkin jälkeen, kun Kiinan vastaiset toimenpiteet oli otettu käyttöön.
(296)
Molempien tutkimusten havainnot vahvistavat myös, että muuttuneet olosuhteet, jotka oikeuttivat polkumyyntiä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanon, eli rakenneuudistus ja joidenkin unionin tuotantolaitosten sulkeminen (ks. 244 kappale), olivat huomattavia ja pysyviä. Tuotantolaitoksen sulkemisen jälkeen se puretaan täysin. Uuden uunin käyttöönotto vaatii erittäin paljon pääomaa ja aikaa, eikä sitä voida toteuttaa lyhyessä ajassa. Uuden uuneilla varustetun tuotantolaitoksen perustamisaikaa ja -kustannuksia ei pitäisi aliarvioida. Joidenkin tuotantolaitosten rakenneuudistustoimenpiteitä ja sulkemista pitäisi näin ollen pitää luonteeltaan huomattavana ja pysyvänä.
(297)
Useat osapuolet väittivät, että vahingon puuttumisesta oli selviä merkkejä. Näitä väitteitä käsitellään seuraavissa kappaleissa.
(298)
CCCLA totesi, että Binani-ryhmä hankki vuonna 2012 yhden unionin tuottajan (3B Fibreglass) ja että unionin tuotannonalan yleisen tuloksen täytyy olla hyvä, koska mikään järkevä talouden toimija ei investoi tuotannonalaan, jonka tulos on heikko. Ne myös siteerasivat Braj Binanin vuoden 2013 vuosikertomusta, jonka mukaan kahden Belgiassa ja Norjassa sijaitsevan tuotantoyksikön kokonaistulosta voidaan pitää hyvänä. CCCLA totesi lisäksi, että kahden unionin tuottajan liikevaihto kasvoi vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä ja että unionin tuotannonalalle ei sen vuoksi selvästikään ole aiheutunut vahinkoa.
(299)
Intialainen Binani-ryhmä tosiaan hankki 3B Fibreglassin vuonna 2012. Binani-ryhmän liiketoimintapäätösten perusteista riippumatta komissio kuitenkin viittaa tutkimuksen havaintoihin, joiden mukaan unionin tuotannonala menetti markkinaosuutta ja kannattavuutta. Siteeraus olisi asetettava tekstiyhteyteen, ja kokonaisuudessaan siinä todetaan seuraavaa: ”Kahden Belgiassa ja Norjassa sijaitsevan tuotantoyksikön kokonaistulosta voidaan pitää hyvänä, ja kapasiteettia rajoitettiin osittain alemman markkinakysynnän huomioon ottamiseksi. Tuotannon lisääminen normaaliksi sujui hyvin. Keskimääräinen tulos oli kuitenkin heikohko Aasiasta tulevan halpatuonnin vuoksi.”
(300)
Väite, jonka mukaan unionin tuotannonalalle ei aiheutunut vahinkoa, koska kahden unionin tuottajan liikevaihto lisääntyi vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä, on harhaanjohtava ja virheellinen. CCCLA käytti analyysinsä perustana liikevaihtoa, joka on ilmaistu kilogrammoina. Päätelmien tekeminen pelkästään suuremman myyntimäärän perusteella ei kuitenkaan ole asianmukaista, koska siinä ei oteta huomioon myynnin hintatasoa eikä näin ollen yrityksen kannattavuutta.
(301)
Kiinan viranomaiset väittivät, että koska APFEn jäsenet investoivat kapasiteetin lisäämiseen unionissa ja sen ulkopuolella (esim. Kiinassa, Venäjällä, Intiassa ja Tunisiassa), se on selvä osoitus vahingon puuttumisesta.
(302)
Tämä vahinkoa koskeva tutkimus liittyy unionin tuottajien tulokseen unionin markkinoilla. Kuten taulukosta 4 voidaan nähdä, unionin tuotannonalan kapasiteetti kasvoi hieman vuonna 2011 (1 %), jonka jälkeen se pieneni 5 prosenttiyksikköä tutkimusajanjakson loppua kohti. Sen vuoksi unionin kapasiteetti ei kasvanut. Kun kuitenkin otetaan huomioon, että monet lasikuitufilamentin tuottajat ovat monikansallisia yrityksiä, ei ole mikään yllätys, että nämä yritykset investoivat myös unionin ulkopuolelle, missä on liiketoimintamahdollisuuksia. Ne investoivat lisäkapasiteettiin unionin ulkopuolella täyttääkseen kehittyvien talouksien markkinoiden tarpeet ja saadakseen voittoa. Tuotantolaitosten perustaminen näille alueille palvelee myös tarvetta olla lähempänä näitä asiakkaita. Liiketoimintapäätös siitä, perustetaanko tuotantolaitos unionin ulkopuolelle vai ei, on kuitenkin täysin erillään siitä seikasta, että unionin tuottajille aiheutuu vahinkoa. Samanlaisia väitteitä unionin tuotannonalan tekemistä suurista investoinneista käsitellään itse aiheutettua vahinkoa koskevassa kohdassa.
(303)
Useat osapuolet väittivät, että vahinkoa ei ole tapahtunut, koska jotkin unionin tuottajat ilmoittivat, että niiden samankaltaisen tuotteen hinnat kohoavat tammikuusta 2014 raaka-aine-, energia- ja kuljetuskustannusten jatkuvan kohoamisen kompensoimiseksi.
(304)
Ensinnäkin vuoden 2014 hintatasot liittyvät tutkimusajanjakson jälkeisiin tapahtumiin. Toiseksi, unionin tuotannonala on ottanut viime vuosina kantaakseen suurimman osan hinnankorotuksista lisäämällä tuottavuuttaan. Jossakin vaiheessa edessä on kuitenkin tilanne, jossa tuottavuutta on paljon vaikeampi lisätä lyhyellä aikavälillä. Kun otetaan huomioon, että unionin tuotannonala oli tappiollinen eikä hinnankorotusten kattaminen enää ole mahdollista, jossakin vaiheessa on väistämätöntä, että tällaiset korotukset on siirrettävä kuluttajille, missä on riskinä se, että markkinaosuus saattaa pienentyä entisestään. Edellä esitetyn perusteella väitteet hylättiin.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(305)
Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko polkumyyntituonti ja tuettu tuonti Kiinasta aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä.
(306)
Muita polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin ohella tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat samaan aikaan voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa pidettäisi polkumyyntituonnin tai tuetun tuonnin aiheuttamana.
1.1 Polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin vaikutus
(307)
Tutkimuksissa kävi ilmi, että voimassa olevista polkumyyntitoimenpiteistä huolimatta Kiinasta peräisin olevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin määrä lisääntyi 32 prosenttia tarkastelujaksolla, kun vuosi 2009 otettiin viitevuodeksi. Tämän tuloksena Kiinan markkinaosuus kasvoi 13-18 prosentista (vuonna 2009) 15-20 prosenttiin tutkimusajanjakson lopulla.
(308)
Samaan aikaan unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui tarkastelujaksolla 3 prosenttiyksikköä kulutuksen kasvusta huolimatta.
(309)
Polkumyynnillä tulevan ja tuetun tuonnin keskimääräiset hinnat laskivat 8 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä ja olivat alhaisemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat samalla jaksolla.
(310)
Unionin tuotannonala oli kannattava vielä vuosina 2010 ja 2011, jonka jälkeen sen toiminnasta tuli tappiollista, mikä osui ajallisesti yksiin Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin kasvun kanssa. Myyntihintojensa alentamisenkaan jälkeen unionin tuotannonala ei onnistunut säilyttämään markkinaosuuttaan. Hinnan alentaminen tapahtui kannattavuuden kustannuksella ja johti tappiolliseen tilanteeseen.
(311)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin hintatasolla yhdessä tämän tuonnin määrän kasvun kanssa oli huomattavan negatiivinen vaikutus unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen, minkä vuoksi se oli ratkaisevassa asemassa unionin tuotannonalalle aiheutuneessa merkittävässä vahingossa.
(312)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että analyysi ei todista, että Kiinasta tuleva tuonti aiheutti unionin tuotannonalan hintojen laskun ja vahingon ja että komissio nojautuu pelkkään ajalliseen yhteensattumaan analyysissään. Nämä osapuolet viittasivat Kiinasta tulevia läpivalaisulaitteita käsittelevän paneelin raporttiin: ”Paneeli tunnustaa, että polkumyyntituonnin ja kotimaiselle tuotannonalalle aiheutuneen vahingon yleinen korrelaatio saattaa tukea syy-yhteyttä koskevaa päätelmää. Tällainen yhteensattumaan perustuva analyysi ei kuitenkaan ole määräävä syy-yhteyttä koskevassa kysymyksessä; syy-yhteys ja korrelaatio ovat kaksi erillistä käsitettä. Tämän tapauksen olosuhteissa […] syy-yhteyttä koskevaa kysymystä ei ratkaista tällaisella yhteensattumaa koskevalla yleisellä päätelmällä” (40).
(313)
Päätelmät perustuvat kuitenkin kattavan indikaattoriluettelon analyysiin. Kuten D jaksossa todettiin, tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin kaikki taloudelliset tekijät ja indeksit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen. Monet indikaattoreista osoittivat, että tilanne oli vahingollinen. Tällaisessa tilanteessa ainoa syy unionin tuotannonalan hintojen alentamiseen on markkinaosuuden säilyttäminen tai sen estäminen, ettei se menettäisi markkinaosuuttaan enempää, kun siihen kohdistuu hintakilpailua. Alkuperäisten toimenpiteiden käyttöönotonjälkeen unionin tuotannonala onnistui kohottamaan hintojaan vuonna 2011, mutta seuraavina vuosina sen oli alennettava hintojaan, vaikka tuotantokustannukset eivät laskeneet. Kuten 320-335 kappaleessa täsmennetään, vienti kolmansista maista tapahtui pääasiassa korkeilla hinnoilla koko tarkastelujakson ajan, ja kolmansien maiden markkinaosuus pysyi melko vakaana ja jopa laski vuodesta 2011. Sen vuoksi unionin tuotannonala ei alentanut hintojaan kolmansista maista tulevan tuonnin vaan Kiinasta alhaisin hinnoin polkumyynnillä ja tuetusti tulevan tuonnin takia. Vuodesta 2011 lähtien vain Kiinasta tuleva tuonti lisääntyi merkittävästi ja vei markkinaosuutta unionin tuotannonalalta ja vain sen tuontihinnat laskivat. Tällä perusteella komissio päätteli, että unionin tuotannonalan hintojen alennukset ja siihen kohdistunut vahinko aiheutuivat Kiinasta polkumyynnillä ja tuetusti tulevan tuonnin kasvusta. Muita tekijöitä, jotka saattavat poistaa tämän syy-yhteyden, on analysoitu jäljempänä.
(314)
CCCLA ja Kiinan viranomaiset väittivät, että hintojen alenemista tai nostamatta jättämistä ei esiintynyt, koska unionin tuottajien myyntihintojen alennus ei ollut merkittävä, vaan enimmillään vain 2 prosenttia tarkastelujaksolla. Useat osapuolet väittivät myös, että unionin myynnin 1 prosentin lasku, Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuuden 2 prosentin kasvu ja unionin tuotannonalan markkinaosuuden 3 prosentin lasku eivät ole peruste ehdotettuihin jyrkkiin toimenpiteisiin.
(315)
Komissio toistaa, kuten edellä on todettu, että väliaikaisten tullien tultua voimaan syyskuussa 2010 unionin tuotannonala pystyi nostamaan hintojaan vuonna 2011. Vuodesta 2011 yksikkömyyntihinnat kuitenkin putosivat 10 prosenttia. Sen vuoksi myyntihinnoissa on selvästi merkittävä pudotus. Vaikka polkumyyntitoimenpiteet olivat voimassa, unionin tuotannonalalle aiheutui edelleen vahinkoa myyntimäärän, hinnan ja markkinaosuuden pienenemisestä, kun taas Kiinasta tuleva tuonti kasvatti samaan aikaan myyntimääräänsä ja markkinaosuuttaan merkittävästi korkeammalle tasolle kuin alkuperäisin tutkimuksen tutkimusajanjaksolla. Tavallisesti unionin tuotannonalan oletetaan toipuvan aiemman polkumyynnin tai tuetun tuonnin vaikutuksista, kunhan toimenpiteet on otettu käyttöön. Näin ei selvästikään tapahtunut. Välittömästi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen esiintyneiden joidenkin elpymisen merkkien jälkeen unionin tuotannonalan tilanne heikkeni entisestään tarkastelujakson aikana.
(316)
Yksi etuyhteydetön tuoja totesi, että unionin tuottajilla ei ollut tarvetta laskea hintojaan siinä määrin kuin ne laskivat niitä, koska unionin markkinoilla oli enemmän kysyntää kuin tarjontaa. Kiinan viranomaiset väittivät, että unionin myyntihintojen laskua ja Kiinasta tulevan tuonnin hintojen laskua ei voida tarkastella erillään tarkasteltavana olevan tuotteen globaalista hintakehityksestä ja että ne ovat tavanomaisia markkinoilla. Kiinan viranomaiset väittivät lisäksi, että komissio ei todentanut, olisivatko markkinat sallineet hinnan korotukset vuonna 2011 (toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen edeltävän tutkimuksen perusteella), kun otetaan huomioon globaali tilanne, ja jos olisivat, missä määrin. Komissio oli lisäksi virheellisesti kieltäytynyt hyväksymästä toimitettua näyttöä unionin tuottajien tutkimusajanjakson jälkeisistä hinnankorotuksista; tässä Kiinan viranomaiset viittasivat aurinkopaneeleissa käytettävää lasia ja yksityiskäyttöön tarkoitettuja telekopiolaitteita koskeviin tapauksiin (41).
(317)
Komissio katsoo, että toteamus, jonka mukaan kysyntä ylitti tarjonnan, ei ole perusteltu. Markkinaosuuden menetys ja varastotasojen kasvu eivät viittaa siihen, että kysyntä olisi suurempi kuin tarjonta, pikemminkin päinvastoin. Mitä tulee Kiinan viranomaisten väitteeseen, tarkasteltu hintakehitys liittyy myyntiin unionin markkinoilla eikä globaalilla tasolla. Unionin markkinoilla samankaltaisen tuotteen ja tarkasteltavana olevan tuotteen kilpailu tapahtui hinnan tasolla. Kuten edellä on osoitettu, hinnan alennuksen ei voida katsoa johtuvan muista tekijöistä kuin tästä hintakilpailusta (kun otetaan huomioon suhteellisen vakaat tuotantokustannukset ja unionin kulutus). Kiinan viranomaiset eivät myöskään toimittaneet mitään lisätietoja globaalista hintakehityksestä. Sen vuoksi väitteen katsotaan olevan perusteeton. Tutkimusajanjakson jälkeistä hintakehitystä koskevasta väitteestä on todettava, että tutkimusajanjakson jälkeiset tapahtumat eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Mitään näyttöä tosiasiallisista hinnankorotuksista tutkimusajanjakson jälkeen ei myöskään ole toimitettu. Sen vuoksi väite hylätään.
(318)
CCCLA väitti vielä, että Kiinasta tulevan tuonnin hinnan keskimäärin 8 prosentin suuruisessa hinnanalennuksessa (ks. 226 kappale) olisi pitänyt ottaa huomioon hinnat, jotka on oikaistu tullien ja käsittelykustannusten, polkumyyntitullin, tuojien voittomarginaalin ja tuojien myynti-, yleis- ja hallintokustannusten huomioon ottamiseksi. Tällöin oikaistut hinnat olisivat unionin myyntihintoja vastaavalla tasolla, kuten taulukossa 7 todetaan, eivätkä ne olisi voineet olla ratkaisevassa asemassa unionin tuotannonalalle aiheutuneessa merkittävässä vahingossa.
(319)
Indikaattoreita koskevassa analyysissä vientiä harjoittavien tuottajien myynnin cif-arvoa taulukossa 3 on verrattu unionin tuottajien noudettuna lähettäjältä -hintaan taulukossa 7. Menetelmä on asianmukainen suuntausten analysointia varten. Hinnan alittavuutta ja vahinkomarginaalia koskevissa laskelmissa käytettiin oikaistuja hintoja, kuten 231 kappaleessa selitetään. Tältä osin komissio korostaa, että hinnan alittavuus on vain yksi indikaattori, jota tarkastellaan, ja analyysissä olisi tarkasteltava yhdessä kaikkia vahinkoindikaattoreita. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
1.2 Muiden tekijöiden vaikutukset
1.2.1 Tuonti muista maista
(320)
Kolmansista maista tulevan tuonnin määrä, keskimääräiset yksikköhinnat ja markkinaosuus tarkastelujaksolla esitetään jäljempänä olevassa taulukossa.
Taulukko 12
Tuonnin määrä (tonnia) ja keskimääräiset yksikköhinnat (euroa/tonni)
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Kolmannet maat yhteensä
Määrä (tonnia)
128 378
182 601
183 446
174 553
Indeksi (2010 = 100)
100
142
143
136
Markkinaosuus
14 %-19 %
22 %-27 %
21 %-26 %
20 %-25 %
Malesia
Määrä (tonnia)
37 919
70 847
60 931
60 841
Keskimääräinen hinta (euroa/tonni)
980
1 029
998
958
Markkinaosuus
2 %-7 %
7 %-12 %
5 %-10 %
5 %-10 %
Norja
Määrä (tonnia)
25 204
30 496
33 277
30 781
Keskimääräinen hinta (euroa/tonni)
1 167
1 044
1 006
944
Markkinaosuus
0 %-5 %
1 %-6 %
1 %-6 %
1 %-6 %
Turkki
Määrä (tonnia)
18 430
20 017
23 235
19 233
Keskimääräinen hinta (euroa/tonni)
1 199
1 231
1 064
1 067
Markkinaosuus
0 %-5 %
0 %-5 %
0 %-5 %
0 %-5 %
Lähde: Eurostat (Comext).
(321)
Kiinan lisäksi tarkasteltavana olevaa tuotetta tuodaan pääasiassa Malesiasta, Norjasta ja Turkista. Vähäistä tuontia tulee myös Meksikosta, Amerikan yhdysvalloista ja Taiwanista. Kolmansien maiden markkinaosuus kasvoi jyrkästi vuosien 2010 ja 2011 välillä. Tämän jälkeen niiden markkinaosuus pieneni tutkimusajanjaksolla.
(322)
Suurin osa kolmansista maista tulevasta tuonnista oli hinnoiteltu huomattavasti korkeammalle kuin Kiinasta tuleva tuonti (lukuun ottamatta Taiwanista tulevaa pientä määrää). Muista maista tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat olivat lisäksi vähintään samalla tasolla kuin unionin tuotannonalan hinnat.
(323)
Kolmansista maista tulevasta tuonnista suurin osuus tuli Malesiasta (40 %). Malesiasta tuleva tuonti rajoittui kuitenkin vain yhdentyyppisiin lasikuitufilamenttituotteisiin eli katkokuituihin. Malesian markkinaosuus unionin markkinoilla kasvoi tarkastelujakson aikana. Malesiasta tulevien katkokuitujen tuontihinnat olivat myös keskimäärin korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat ja lähes yhtä korkeat kuin unionin tuotannonalan hinnat. Malesian hinnat eivät myöskään estäneet unionin tuottajien hintojen nousua vuosien 2010 ja 2011 välillä, kun Kiinaa vastaan otettiin käyttöön väliaikaiset tullit. Jos Malesian hinnat olisivat aiheuttaneet merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle, unionin tuottajat eivät olisi voineet nostaa hintojaan, kun Kiinasta tulevaan tuontiin ryhdyttiin soveltamaan väliaikaisia polkumyyntitulleja. Tuonti Malesiasta kilpailee unionin tuotannonalan tuotannon kanssa, mutta se on ollut vakaata koko tarkastelujakson ajan hintojen, tuotelajien ja määrien osalta.
(324)
Norjasta tulevalla tuonnilla on toiseksi suurin osuus unioniin kolmansista maista tulevasta tuonnista. Norjan markkinaosuus unionin markkinoilla pysyi vakaana tarkastelujakson aikana. Norjasta tulevan tuonnin keskimääräiset tuotelajikohtaiset hinnat ovat olleet korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin. Norjasta tuodaan pääasiassa rovingeja, joita valmistaa yksi ainoa yritys, joka kuuluu samaan ryhmään kuin yksi unionin tuottajista. Lisäksi koko norjalainen tuotanto myydään kyseisen unionin tuottajan kautta. Näin ollen Norjaa ei pidetä kilpailevana kolmantena maana.
(325)
Turkista tulevalla tuonnilla on kolmanneksi suurin osuus unioniin kolmansista maista tulevasta tuonnista. Turkin markkinaosuus unionin markkinoilla pysyi vakaana tarkastelujakson aikana. Samankaltaisen tuotteen tuotelajikohtaiset tuontihinnat olivat keskimäärin myös merkittävästi korkeammat kuin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat.
(326)
Kiinan viranomaiset totesivat, että unionin varastot kasvoivat vuonna 2011, koska kolmansista maista tuleva tuonti lisääntyi massiivisesti, kun taas Kiinasta tuleva tuonti väheni samana vuonna.
(327)
Vuosina 2010 ja 2011 Kiinasta tuleva tuonti tosiaan väheni ja kolmansista maista tuleva tuonti lisääntyi. Unionin tuotannonala oli kuitenkin kannattava vielä vuosina 2010 ja 2011, jonka jälkeen sen toiminnasta tuli tappiollista, mikä osui ajallisesti yksiin Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin kasvun kanssa. Kolmansista maista tuleva tuonti väheni vuoden 2011 jälkeen, minkä vuoksi se ei voi olla syynä siihen, että unionin tuotannonalan toiminnasta tuli tappiollista myöhemmin. Edellä esitetyistä syistä on kohtuullista päätellä, että vaikka muista maista tuleva tuonti saattoi osittain vaikuttaa negatiivisesti unionin tuotannonalaan, se ei ole tehnyt niin siinä määrin, että se poistaisi syy-yhteyden Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(328)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että tuotevalikoimaa, jota käytettiin hintojen alittavuutta koskevassa analyysissä (Kiinan ja unionin tuottajien väliset hintavertailut), ei ollut käytetty kolmansista maista tulevaa tuontia tarkasteltaessa. Kiinan viranomaiset pyysivät nimenomaisesti kolmansien maiden tuontiin liittyvästä tuotevalikoimasta yksityiskohtaisia tietoja, jotka eivät käy ilmi Eurostatin tilastoista.
(329)
Komissio otti tuotevalikoiman täysimääräisesti huomioon kolmansista maista tulevan tuonnin analyysissä vertaamalla kolmansien maiden tuotelajikohtaisia hintoja vastaaviin unionin tuotelajikohtaisiin hintoihin. Koska kolmessa kolmannessa maassa on vain yksi tuottaja, tarkkoja tietoja ei voitu paljastaa luottamuksellisuussyistä.
(330)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komission päätelmä, jonka mukaan osa kolmansien maiden tuonnista saattoi vaikuttaa unionin tuottajien tilanteeseen muttei poistanut syy-yhteyttä, ei ole objektiivinen eikä perustu perusteltuun analyysiin.
(331)
Kolme suurinta kolmatta maata, jotka veivät samankaltaista tuotetta unioniin, olivat Malesia, Norja ja Turkki. Kuten jo edellä todettiin, Malesiasta tuleva tuonti keskittyi yhteen tuotelajiin, jonka hinnat olivat unionin tuotannonalan hintoja vastaavat. Norjalaista tuottajaa ei pidetä kolmannesta maasta tulevana kilpailijana edellä esitetyistä syistä. Turkista tulevan tuonnin markkinaosuus on pysynyt vakaana ja määrältään suhteellisen vähäisenä tarkastelujaksolla. Väite, jonka mukaan kolmansista maista tuleva tuonti poistaa syy-yhteyden, hylätään näin ollen.
(332)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio jätti ottamatta huomioon Taiwanista ja Meksikosta tulevan - hinnoiltaan ja määriltään suuresti vaihtelevan - tuonnin vaikutukset.
(333)
Kun otetaan huomioon Taiwanista ja Meksikosta tulevan tuonnin vähäiset määrät, tämä tuonti ei voinut poistaa syy-yhteyttä.
(334)
Kiinan viranomaiset väittivät lisäksi, että komissio jätti ottamatta huomioon kiinalaisten tuotteiden varastojen kerryttämistä koskevassa analyysissään sen, että vuosien 2010 ja 2011 välillä kolmansista maista tuleva tuonti lisääntyi yli 40 prosenttia.
(335)
Tilastot osoittavat (ks. 224 kappale), että kiinalaisten tuotteiden varastojen kerryttämistä tapahtui vuoden 2010 toisella ja kolmannella neljänneksellä (ennen vuoden 2010 loppua/vuoden 2011 alkua tapahtuvan kulutuksen osalta rajoitetun varastointiajan vuoksi). Kolmansista maista tuleva tuonti lisääntyi vuonna 2011, jolloin varastojen kerryttämisen vaikutus oli haihtunut ja toimenpiteet Kiinasta tulevaa tuontia kohtaan tulivat voimaan, mistä osoittautui olevan etua kolmansien maiden tuottajille. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
1.2.2 Tuotantokustannukset
(336)
Useat osapuolet totesivat, että unionin tuotannonalan tuotantokustannusten kohoaminen, joka johtui pääasiassa raaka-aine-, energia-, kuljetus- ja henkilöstökustannusten kohoamisesta, vaikutti negatiivisesti unionin tuotannonalan kannattavuuteen. Yksi osapuoli esitti merkittäväksi kustannustekijäksi myös sen, että kuluttajat jättävät puolat palauttamatta, muttei täsmentänyt kustannusvaikutusta. Väitteiden tueksi siteerattiin unionin tuottajia, jotka olivat todenneet, että niiden kustannukset olivat kohonneet.
(337)
Unionin tuotannonalan raaka-aine-, energia-, kuljetus- ja henkilöstökustannukset tosiaan kohosivat. Kuten taulukosta 8 voidaan nähdä, unionin tuotannonalan keskimääräiset tuotantokustannukset tonnia kohti lisääntyivät kuitenkin vain 1 prosentin vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä tarkoittaa sitä, että unionin tuotannonala pystyi kattamaan suurimman osan kustannusten kohoamisesta parantamalla tehokkuutta ja tuottavuutta. Sen vuoksi päätellään, että tuotantokustannusten kohoaminen ei vaikuttanut vahinkoon, minkä vuoksi se ei voi poistaa syy-yhteyttä.
(338)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat väitteensä esittämättä kuitenkaan mitään uusia perusteluja.
1.2.3 Kulutuksen kehittyminen
(339)
Kuten edellä mainittiin, unionin kulutus kasvoi 3 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä. Kulutuksen odotetaan kasvavan edelleen, kun otetaan huomioon uudet sovellukset, joissa samankaltaista tuotetta käytetään, kuten sekä unionin tuotannonala että monet käyttäjät toivat esiin. Unionin tuotannonala ei pystynyt kuitenkaan säilyttämään markkinaosuuttaan ja menetti osan siitä, kun Kiinasta tuleva polkumyyntituonti ja tuettu tuonti ovat kasvattaneet markkinaosuuttaan vuodesta 2011 eteenpäin. Sen vuoksi muutokset unionin kulutuksessa eivät voineet poistaa syy-yhteyttä vahingon ja Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin väliltä.
1.2.4 Riittämätön tuotantokapasiteetti ja varastot unionissa
(340)
Kiinan viranomaiset väittivät, että mahdollinen vahinko aiheutui unionin tuottajien riittämättömästä tuotantokapasiteetista. Kiinan viranomaiset viittasivat useisiin unionin tuottajien tilinpäätöksiin. 3B Fibreglassin vuoden 2010 tilinpäätöksessä todetaan, että ”rajallisen tuotantokapasiteetin vuoksi emme ole pystyneet lisäämään markkinaosuutta ja meidän on täytynyt vastata asiakkaiden kysynnän kehitykseen suppeilla varastoilla”. 3B Fibreglassin vuoden 2011 tilinpäätöksessä todetaan, että ”talouden elpymisen merkit vuonna 2010 vahvistuivat vuoden 2011 alkupuoliskolla, mutta yrityksen tuotoksen taso oli odotettua alhaisempi ensimmäisellä vuosikolmanneksella eikä antanut mahdollisuutta hyödyntää täysimääräisesti toiminnan vilkastumista ja on pakottanut meidät rajoittamaan sopimussitoumuksiamme vuonna 2011”. Lanxessin vuoden 2011 tilinpäätöksessä todetaan, että ”vuonna 2011 Lanxnessin lasikuitutuotanto toimi maksimikapasiteetilla” ja että ”vuoden 2012 toisella neljänneksellä 1-uunin suunniteltu pysäyttäminen kestää lähes 10 viikkoa, minkä vuoksi vuotuinen tuotanto on 14 prosenttia pienempi vuonna 2012”.
(341)
Vuoden 2010 varastojen tasot olivat tosiaan alhaiset (ks. taulukko 10). Tämä johtui tuotantotason vähentämisestä vuonna 2009, kun useita tuotantolinjoja purettiin, suljettiin tilapäisesti tai supistettiin Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttaman hintojen laskun ja markkinaosuuden pienenemisen vuoksi (42). Unionin tuotannonala kasvatti kuitenkin varastojaan yli 150 prosenttia vuonna 2010 ja on jatkanut kasvattamista siitä lähtien. Pelkästään vuotta 2010 koskevia joitakin pieniä varastoja koskeviin toteamuksiin viittaaminen ei ole asianmukaista, vaan olisi tuotava esiin koko tarkastelujaksoa koskeva suuntaus.
(342)
Lisäksi joissakin lainauksissa viitataan tuotantotason alenemiseen uunien korjausten tai uudelleenrakennusten vuoksi. Kuten 241 kappaleessa selitettiin, tällaiset korjaukset tai uudelleenrakennukset ovat ominaisia sektorille ja on tavallista kerryttää varastoja, kun tiedossa on uunin korjaus tai uudelleenrakennus, jotta voidaan jatkaa toimituksia tärkeille asiakkaille.
(343)
Lisäksi unionin tuotannonala voisi investoda lisäkapasiteettiin, jos toimintaedellytykset olisivat tasapuoliset ja se voisi saada voittoa, joka oikeuttaa ja mahdollistaa kapasiteetin laajentamisen.
(344)
Unionin tuotantokapasiteettia ja varastoja ei pidetä riittämättöminä, minkä vuoksi ne eivät voineet vaikuttaa vahinkoon eivätkä näin ollen poistaa syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin sekä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
1.2.5 Talouskriisin vaikutus
(345)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui talouskriisistä, minkä vuoksi käyttäjäteollisuuden (kuten autoteollisuuden ja tuulivoimamarkkinoiden) kysyntä väheni jyrkästi.
(346)
Kiinan viranomaiset siteerasivat useita unionin tuottajia, esimerkiksi European Owens Corning Fibreglass SPRL:n, jäljempänä ’EOCF’, vuoden 2010 tilinpäätöstä, jossa todettiin, että ”laskua selittää osittain toiminnan voimakas riippuvuus tuulivoimamarkkinoista, joiden heikentyminen on jatkunut, koska markkinatoimijoilla on vaikeuksia rahoittaa uusia hankkeita”, Lanxessin vuoden 2011 tilinpäätöstä, jossa todetaan, että ”Kiinasta tulevaan tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton ansiosta LANXESS pystyi korottamaan myyntihintojaan. Vuoden 2011 jälkipuoliskolla laskua oli kuitenkin 16 prosenttia vuoteen 2010 verrattuna talouden laskusuuntauksen vuoksi”, ja EOCF:n vuoden 2012 tilinpäätöstä, jossa todetaan, että vuoden 2012 liikevaihto ”johtuu pääasiassa jatkuvasta talouskriisistä, jonka vuoksi ei ole mahdollista toimia täydellä kapasiteetilla”.
(347)
Lasikuitufilamenttituotteiden unionin kulutus laski 3 prosenttia vuosien 2010 ja 2011 välillä. Tutkimusajanjakson loppuun mennessä unionin kulutus oli taas kasvanut 6 prosenttiyksikköä.
(348)
Lainaus, jonka mukaan yhden yrityksen oli alennettava hintojaan 16 prosenttia vuoden 2011 jälkipuoliskolla vuoteen 2010 verrattuna, antaa vain osittaisen kuvan vuoden 2011 tilanteesta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että yksikköhinnat kohosivat 8 prosenttia koko vuoden 2011 aikana (verrattuna vuoteen 2010).
(349)
Lisäksi unionin tuotannonala oli kannattava vielä vuosina 2010 ja 2011, jonka jälkeen sen toiminnasta kuitenkin tuli tappiollista, mikä osui ajallisesti yksiin unionin tuotannonalan hinnat alittavan Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin kasvun kanssa.
(350)
Vuosien 2010 ja 2011 välisen talouden taantuman voidaan katsoa pahentaneen entisestään unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta. Talouden taantuma ei kuitenkaan selitä unionin tuotannonalan tappiollista tilannetta vuonna 2012 ja tutkimusajanjaksolla. Suurimmat tappiot aiheutuivat vasta talouden taantuman jälkeen kaudella, jolla kulutus oli jälleen kasvussa.
(351)
Mitä tulee vuoden 2011 Owens Corning -lainaukseen, on syytä huomata, että lainaus on peräisin EOCF:ltä, joka on Owens Corningin kaupankäyntiyhteisö ja hoitaa kaiken sen liiketoiminnan Euroopassa ja Lähi-idässä. Samankaltaisen tuotteen lisäksi EOCF myi kyseisellä kaudella myös kutomattomia tuotteita, kankaita, tuotteita katon päällystykseen (kattopäreet) ja eristystuotteita, jotka eivät kuulu menettelyn piiriin. Sen vuoksi lainaus ei koske erityisesti samankaltaista tuotetta unionin markkinoilla.
(352)
Vuoden 2012 Owens Corning -lainauksessa puolestaan viitataan erityisesti kankaisiin liittyvään liiketoimintaan, jota EOCF harjoitti yhdessä tuotantolaitoksessaan. Koska kankaat eivät kuulu samankaltaisen tuotteen määritelmään, lainaus ei ole merkityksellinen.
(353)
Edellä esitetty huomioon ottaen talouden taantuma saattoi vaikuttaa negatiivisesti unionin tuotannonalaan muttei siinä määrin, että se olisi poistanut syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin sekä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
1.2.6 Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin kilpailukyky
(354)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan vanhentunut teknologia kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien käyttämään moderniin teknologiaan verrattuna aiheutti vahingon eikä tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti polkumyynnillä tai tuetuin hinnoin.
(355)
Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että myös unionin tuotannonalalla on ajantasaiset tuotantoprosessit. Sen vuoksi on hylättävä väite siitä, että unionin tuotannonalan teknologian taso poistaisi syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin sekä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
1.2.7 Itse aiheutettu vahinko
(356)
Useat osapuolet väittivät, että vahinko oli itse aiheutettu, koska i) unionin tuottajien vuonna 2014 tarjoamat hinnat olivat alemmat kuin osapuolten kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta saamat tarjoukset, ii) pyynnön esittäjien viime vuosina tekemät investoinnit ovat ristiriidassa vahingon kanssa, koska suuria investointeja on vaikea sovittaa yhteen vahingosta kärsivän tuotannonalan kanssa, eivätkä ne johtaneet unionin tuotannonalan markkinaosuuden kasvuun, ja iii) pyynnön esittäjien tekemät investoinnit tehtiin ehkä ”väärien” lasikuitufilamenttituotteiden tuotannon lisäkapasiteetin rakennemuutokseen ja asennukseen, esimerkiksi sellaisten tuotteiden, joiden kysyntä on vähäisempää, eikä esimerkiksi katkokuitujen, joiden kysyntä osapuolten mukaan oli merkittävää ja joista itse asiassa saattoi olla puutetta unionissa.
(357)
Unionin tuottajien tarjoamia alempia hintoja koskevasta ensimmäisestä väitteestä on huomattava, että kyseessä on tutkimusajanjakson jälkeinen tapahtuma, eikä vuoden 2014 hintatasoja oteta huomioon. Kun lisäksi otetaan huomioon, että uunit toimivat 24 tuntia vuorokaudessa ja että tuotannon alasajo on erittäin kallista, unionin tuotannonala on pyrkinyt säilyttämään markkinaosuuttaan myymällä alemmilla hinnoilla ja kattamaan näin edes osan kiinteistä kustannuksistaan.
(358)
Unionin tuotannonalan viime vuosina tekemistä suurista investoinneista on muistettava, että tällä pääomavaltaisella tuotannonalalla uunit on rakennettava uudelleen 7-10 vuoden välein ja siitä aiheutuvat kustannukset voivat olla 8-13 miljoonaa euroa (luottamuksellisuussyistä määrä ilmoitetaan vaihteluvälinä). Suuri osa muista, rakenteellisimmista investointikustannuksista liittyy metalliseosten kulumiseen laakeriholkeissa ja laakeriholkkien jälleenrakentamiseen. Sen vuoksi investoinnit ovat olennainen osa tätä tuotannonalaa ja ovat välttämättömiä nykyisen kapasiteetin säilyttämiseksi. Myös T&K-toimintaan suunnatut investoinnit ovat välttämättömiä, jotta yritys voi pysyä markkinoilla ja täyttää asiakkaiden tarpeet.
(359)
Mitä tulee kolmanteen väitteeseen ”vääristä” investoinneista muihin tuotteisiin kuin katkokuituihin, on huomattava, että i) unionin tuotannonala teki rakenneuudistuksia voidakseen tarjota laajemman tuotevalikoiman. Mitään näyttöä ei toimitettu siitä, että tämäntyyppinen rakenneuudistus ei olisi taloudellisesti kannattavaa, ja ii) katkokuitujen lopetettu tuotanto, joka johtui viime vuosien rakenneuudistuksista, siirrettiin toiseen tuotantolaitokseen, joka muunnettiin tätä varten.
(360)
Kiinan viranomaiset väittivät, että unionin tuottajat pitivät varastossa kolmansista maista tullutta tuontia, ja siteerasivat yhden unionin tuottajan vuoden 2011 tilinpäätöstä, jossa todettiin, että ”kauppatavaravarastot (21,4 miljoonaa 31. joulukuuta 2011) ovat kasvussa liiketoiminnan globaalin hidastumisen vuoksi toisella vuosipuoliskolla, ja varastot koostuvat jopa 75-prosenttisesti lopputuotteista, jotka on tuotu […] ryhmämme yrityksistä Euroopan ulkopuolelta, ja loppu on pääasiassa materiaaleja ja tuotteita, joita tarvitaan kankaisiin liittyvässä toiminnassa”.
(361)
Kyseisen unionin tuottajan vuoden 2011 raportoitua varastotasojen kasvua selittää yhden sen EU:n ulkopuolisen tuotantolaitoksen toimitusten varastointi, kun tuotantolaitoksen uuni rakennettiin uudelleen vuonna 2012. Muista EU:n ulkopuolisista tuotantolaitoksista ei olisi ollut lainkaan tuontia, jos kyseisen EU:n ulkopuolisen tuotantolaitoksen tuotteet olisi voitu tuottaa unionissa.
(362)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vaativat selvittämään, oliko tällainen tuonti peräisin Kiinasta vai muualta ja mitkä sen määrät olivat. Otokseen valitut unionin tuottajat eivät kuitenkaan ostaneet tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta tarkastelujaksolla.
(363)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että vahinko saattoi olla itse aiheutettu, koska unionin tuottaja 3B Fibreglass päätti kerryttää varastoja BASFia varten vuonna 2011, vaikka tuotanto oli riittämätöntä. Ne esittivät lainauksen 3B Fibreglassin vuoden 2011 tillinpäätöksestä: ”kerrytetään varastoja BASFia varten ja varaudutaan uunin nro 2 korjaukseen”.
(364)
On kuitenkin normaalia yritystoimintaa turvata varastot, jotta voidaan täyttää sopimusvelvoitteet tärkeisiin asiakkaisiin nähden. Lainauksessa viitataan lisäksi suunniteltuun uunin korjaukseen, mikä edellyttää varastojen kerryttämistä, jotta korjauksen aikana voidaan toimittaa tavaraa asiakkaille (ja täyttää toimituksiin liittyvät sopimusvelvoitteet asiakkaisiin nähden).
(365)
Sen vuoksi edellä esitetyn perusteella on hylättävä väite siitä, että itse aiheutettu vahinko poistaisi syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin sekä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
1.2.8 Unionin tuottajien vientimyynti ja toiminnan siirtäminen lähemmäs markkinoita
(366)
Kiinan viranomaiset väittivät, että väitetty mahdollinen vahinko aiheutui päätöksestä siirtää toimintaa käyttäjäteollisuuden sijaintipaikkaan. Ne lisäsivät, että tätä ei tapahtunut vain unionin tasolla vaan myös globaalisti. Kiinan viranomaiset totesivat, että unionin tuottaja P+D laajensi toimintaansa Venäjälle ja Intiaan, unionin tuottaja 3B Tunisiaan ja unionin tuottaja PPG Kiinaan, ja unionin tuottaja Ahlstrom siirsi tuotantoaan Euroopasta Kiinaan alkuvuodesta 2011 voidakseen palvella paremmin kasvavia tuulivoimamarkkinoita Aasiassa ja erityisesti Kiinassa.
(367)
Kun otetaan huomioon, että monet lasikuitufilamentin tuottajat ovat monikansallisia yrityksiä, ei ole mikään yllätys, että nämä yritykset investoivat myös unionin ulkopuolelle, missä on liiketoimintamahdollisuuksia. Ne investoivat lisäkapasiteettiin unionin ulkopuolella täyttääkseen kehittyvien talouksien markkinoiden tarpeet ja saadakseen voittoa. Tuotantolaitosten perustaminen näille alueille palvelee tarvetta olla lähempänä näitä asiakkaita. Liiketoimintapäätös siitä, perustetaanko tuotantolaitos unionin ulkopuolelle vai ei, on kuitenkin täysin erillään siitä seikasta, että unionin tuottajille aiheutuu vahinkoa.
(368)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan suuret investoinnit ulkomaille ovat siirtäneet tuotantoa, työpaikkoja ja vientimyyntiä pois unionista ja aiheuttaneet näin vahinkoa.
(369)
Väitteen tueksi ei esitetty perusteluja. Lasikuitufilamentin tuottajat toimivat alueelliseen läheisyyteen perustuvan mallin mukaisesti, jossa tuotantolaitokset toimittavat oman alueensa asiakkaille. Kapasiteettiin ja työllisyyteen liittyvät indikaattorit eivät osoita, että olisi tehty suuria ulkomaisia investointeja, jotka olisivat olleet vahingollisia unionin toiminnan kannalta.
(370)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että unionin tuotannonalan vientimyynnin vähenemisellä oli vakavia negatiivisia vaikutuksia, joita komissio ei analysoinut.
(371)
Näissä tutkimuksissa unionin tuotannonalan vientimyynnin osuus (etuyhteydessä oleville ja etuyhteydettömille asiakkaille) unionin markkinoilla tapahtuvasta myynnistä oli 11-13 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaismyynnistä (etuyhteydessä oleville ja etuyhteydettömille asiakkaille) vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson lopun välillä. Alkuperäisessä polkumyyntitutkimuksessa osuus vaihteli 10 ja 14 prosentin välillä vuoden 2006 ja syyskuun 2009 välillä. Kun otetaan huomioon, että vientimäärien vaihtelut eivät ole merkittäviä ja noudattelevat aiemman polkumyyntitutkimuksen vientimääriä, vientimäärän kehityksellä ei ollut edellä väitettyjä vakavia negatiivisia vaikutuksia.
(372)
Edellä esitetyistä syistä unionin tuottajien vientimyynti ja tuotannon siirtäminen eivät vaikuttaneet vahinkoon eivätkä näin ollen poista syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin sekä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
1.2.9 Euron ja Yhdysvaltojen dollarin vaihtokurssi
(373)
Kiinan viranomaiset väittivät, että Kiinasta tuleviin toimituksiin liittyy riskejä, jotka johtuvat monimutkaisemmasta logistiikasta ja vaihtokurssin vaihteluista, minkä vuoksi asiakkaat ovat vastahakoisia altistumaan näille riskeille. Yksi käyttäjä totesi, että kiinalaisten lasikuitufilamenttituotteiden hinnat riippuvat voimakkaasti euron ja Yhdysvaltojen dollarin vaihtokurssista. Koska dollari on heikentynyt vähitellen euroon nähden vuodesta 2000 lähtien, tämä olisi väitteen mukaan voinut poistaa syy-yhteyden.
(374)
Alkuvuodesta 2000 euro tosiaan oli dollariin nähden heikompi kuin tänään. On kuitenkin huomattava, että euron ja dollarin vaihtokurssi oli melko vakaa tarkastelujaksolla. Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus heikkeni tarkastelujaksolla kuitenkin merkittävästi 3 prosentista -4 prosenttiin. Vaikka euron ja dollarin vaihtokurssin voitaisiinkin katsoa vaikuttaneen aiheutuneeseen vahinkoon, se ei mitenkään vähennä niitä vahingollisia vaikutuksia, joita Kiinasta alhaisin polkumyyntihinnoin tapahtunut tuonti aiheutti unionin markkinoilla vuodesta 2011 tutkimusajanjakson päättymiseen.
(375)
Sen vuoksi komissio päättelee, että euron ja dollarin vaihtokurssi ei vaikuttanut vahinkoon eikä voinut poistaa syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
1.3 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(376)
Edellä esitetty analyysi osoitti, että polkumyyntituonti ja tuettu tuonti Kiinasta lisääntyivät määrältään ja markkinaosuudeltaan. Polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin kasvun aiheuttama paine unionin markkinoilla ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta asettaa myyntihintojaan tavanomaisia markkinaolosuhteita ja havaittua kustannusten nousua vastaavalle tasolle. Myyntihintojensa alentamisenkaan jälkeen otokseen valitut unionin tuottajat eivät onnistuneet säilyttämään markkinaosuuttaan. Hinnan alentaminen tapahtui kannattavuuden kustannuksella ja johti kestämättömään tappiolliseen tilanteeseen.
(377)
Edellä esitetyssä analyysissa on asianmukaisesti erotettu polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin vahingollisista vaikutuksista kaikkien sellaisten tiedossa olleiden tekijöiden vaikutukset, jotka ovat vaikuttaneet unionin tuotannonalan tilanteeseen. Analyysin perusteella päätelmänä on, että polkumyyntituonti ja tuettu tuonti Kiinasta on aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
(378)
Polkumyyntituonnin ja tuetun tuonnin lisäksi muita tiedossa olevia tekijöitä on arvioitu polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Minkään näistä tekijöistä - erikseen tai yhdessä - ei havaittu olevan sellainen, että se poistaisi syy-yhteyden polkumyynnillä tulevan ja tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(379)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio vain jätti huomiotta asianomaisten osapuolten väitteet eikä tutkinut polkumyynnin lisäksi kaikkia muita tiedossa olevia tekijöitä, jotka aiheuttavat vahinkoa unionin tuotannonalalle.
(380)
Komissio on tarkastellut seuraavien muiden tekijöiden vaikutusta: tuonti muista maista, tuotantokustannukset, kulutuksen, tuotantokapasiteetin ja varastojen kehitys, talouskriisi, Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu, itse aiheutettu vahinko, unionin tuottajien vientimyynti ja toiminnan siirtäminen sekä euron ja dollarin vaihtokurssi. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään muita tekijöitä, jotka saattaisivat poistaa syy-yhteyden.
F. UNIONIN ETU
(381)
Tukien vastaisen perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio tutki, olisiko vahingollista tuettua tuontia koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.
(382)
Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa tukien vastaisen perusasetuksen 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio lähetti kyselylomakkeen viidelle riippumattomalle tuojalle ja 34 käyttäjälle. Kaksi tuojaa ja 13 käyttäjää toimitti kyselylomakkeeseen täydellisen vastauksen määräajassa. Lisäksi tutkimuksen aikana useat käyttäjät ja käyttäjien järjestöt lähettivät kirjeitä, joissa vastustettiin mahdollisten toimenpiteiden käyttöönottoa. Myös Kiinan viranomaiset ja CCCLA vastustivat mahdollisten toimenpiteiden käyttöönottoa.
(383)
Alkuperäisessä polkumyyntitutkimuksessa todettiin, ettei toimenpiteiden käyttöönotto ole unionin edun vastaista. Koska välivaiheen tarkastelu rajoittuu vahingon tarkasteluun, unionin etua koskevat päätelmät pätevät edelleen. Jäljempänä oleva analyysi koskee siis tukien vastaista tutkimusta.
1. Unionin tuotannonalan etu
(384)
Voimassa olevat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet eivät ole johtaneet Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin vähenemiseen eivätkä ole helpottaneet unionin tuotannonalan tilannetta. Kuten edellä on mainittu, unionin tuotannonalalle aiheutui edelleen merkittävää vahinkoa Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttaman hintojen laskun vuoksi. Toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen johtaisi erittäin todennäköisesti unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen negatiivisen suuntauksen jatkumiseen. Otokseen valittujen unionin tuottajien tilannetta leimasi erityisesti kannattavuuden lasku +3 prosentista (vuonna 2010) -4 prosenttiin tutkimusajanjakson loppuun tultaessa. Tilanteen heikkeneminen edelleen johtaisi lopulta tuotantolinjojen supistamiseen ja useampien tuotantolaitosten sulkemiseen, mikä uhkaisi unionin työllisyyttä ja investointeja.
(385)
Toimenpiteiden käyttöönotto palauttaisi markkinoille terveen kilpailun. Unionin tuotannonalan kannattavuuden laskusuuntaus on seurausta sen vaikeuksista kilpailla Kiinasta tuetusti tulevan halvan tuonnin kanssa. Tukien vastaisten toimenpiteiden käyttöönoton odotetaan näin ollen lopettavan hintojen laskun ja markkinaosuuden menetyksen ja käynnistävän unionin tuotannonalan myyntihintojen elpymisen, minkä tuloksena unionin tuotannonalan kannattavuus kohenisi tasolle, jota pidetään välttämättömänä tällä pääomavaltaisella alalla.
(386)
Toimenpiteet antaisivat unionin tuotannonalalle mahdollisuuden toipua tutkimuksen aikana todetusta vahingollisesta polkumyynnistä.
(387)
Sen vuoksi päätellään, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto olisi selvästi unionin tuotannonalan edun mukaista.
(388)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi toimialajärjestö väitti, että vahvistetut toimenpiteet eivät toisi mitään helpotusta unionin tuotannonalalle, kun otetaan huomioon, että vuonna 2011 käyttöön otetuilla alkuperäisillä toimenpiteillä ei ilmeisesti ollut mitään vaikutusta.
(389)
Komissio ei hyväksy tätä väitettä ja viittaa edellä oleviin kappaleisiin, joissa päätellään, että jos korotettuja toimenpiteitä ei oteta käyttöön, negatiivinen suuntaus unionin tuotannonalan taloudellisessa tilanteessa mitä todennäköisimmin jatkuu.
2. Tuojien etu
(390)
Kuten edellä on todettu, otantaa ei sovellettu etuyhteydettömiin tuojiin, ja kaksi etuyhteydetöntä tuojaa toimi täydessä yhteistyössä tässä tutkimuksessa toimittamalla kyselylomakevastaukset. Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä toiminta on vain vähäinen osa näiden kahden tuojan kokonaisliikevaihdosta (alle 0,5 %). Ne molemmat vastustivat polkumyyntitoimenpiteiden mahdollista korottamista, koska niiden mielestä se voisi johtaa Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin päättymiseen.
(391)
Näiden kahden tuojan ilmoittama tuonti edustaa yhteensä merkittävää osuutta kaikesta tutkimusajanjaksolla Kiinasta tulleesta tuonnista, ja niiden katsotaan näin ollen edustavan unionin tuojia. Muut tuojat eivät toimittaneet kyselylomakevastauksia eivätkä esittäneet perusteltuja huomautuksia. Kun otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen vähäinen osuus näiden tuojien koko toiminnassa, toimenpiteiden käyttöönotolla ei näin ollen katsota olevan merkittävää negatiivista vaikutusta unionin tuojien yleiseen etuun.
3. Käyttäjien etu
(392)
Samankaltaista tuotetta käytetään useisiin sovelluksiin esimerkiksi autoteollisuudessa, tuulivoimaturbiineissa, merenkulkualalla, kuljetusalalla, ilmailu- ja avaruusalalla ja infrastruktuureissa. Hyvin monenlaiset käyttäjät toimivat yhteistyössä, ja ne ryhmiteltiin toimintasektorin mukaan: yhdistelmämateriaalien valmistajat, komposiittimateriaalien valmistajat, moniaksiaalisten kankaiden kutojat ja tuulivoimaturbiinien valmistajat. Näin komissio pystyi arvioimaan korotettujen toimenpiteiden vaikutuksen erityyppisiin käyttäjiin.
(393)
Yhteistyössä toimineet käyttäjät ostivat noin 13 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen Kiinasta tulevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla. Samankaltaisesta tuotteesta suurin osa ostettiin muista lähteistä, kuten kolmansista maista ja unionin tuotannonalalta. Ainoastaan muutamat käyttäjistä ostivat tarkasteltavana olevaa tuotetta pelkästään Kiinasta.
(394)
Samankaltaista tuotetta käytetään monenlaisessa jatkojalostusteollisuudessa, jotka eroavat myös kokonsa puolesta ja vaihtelevat globaaleista yrityksistä pk-yrityksiin. Tutkimuksen aikana toimitetuista tiedoista käy ilmi, että unionin käyttäjien tuotannonalat työllistävät merkittävän määrän ihmisiä (arviolta 100 000 henkeä), vaikkakaan kattavia ja perusteltuja tietoja ei toimitettu.
3.1 Toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset käyttäjien kannattavuuteen
(395)
Kyselylomakevastausten perusteella lasikuitufilamenttituotteita käyttävien tuotannonalojen havaittiin olevan suhteellisen hyvässä tilanteessa. Useimmat yhteistyössä toimineista käyttäjistä ilmoittivat, että niiden tuotteiden myynti, joissa käytettiin tarkasteltavana olevaa tuotetta, oli kannattavaa koko tarkastelujakson ajan. Vain muutamat käyttäjät ilmoittivat tappioista tässä toiminnassa tutkimusajanjakson aikana, mutta useimpien voitot vaihtelivat 2 prosentista 22 prosenttiin. Näin ollen käyttäjäteollisuus pystyi edelleen tuottamaan voittoa nykyisten toimenpiteiden ollessa voimassa.
(396)
Kustakin käyttäjäryhmästä tehtiin käyttäjiä koskeva vaikutustenarviointi saatujen tietojen perusteella.
(397)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että eri käyttäjäteollisuudenalojen ominaispiirteiden mukaan kyky siirtää tullin mahdollinen korotus asiakkaiden kannettavaksi on erilainen, minkä vuoksi tullin korotuksen vaikutus voittomarginaaliin on erilainen kunkin käyttäjäteollisuudenalan osalta.
(398)
Yhdistettyjen toimenpiteiden käyttöönotto johtaisi käyttäjien voiton laskuun alle yhdellä prosenttiyksiköllä suurimmassa osassa käyttäjäteollisuudenaloja, lukuun ottamatta moniaksiaalista kudonta-alaa. Sen osalta tarkasteltavana olevan tuotteen osuus tuotantokustannuksista on suurempi kuin muilla tuotannonaloilla. Näin ollen vaikutus kohdistuisi enemmän tähän käyttäjäryhmään kuin muihin arvioituihin käyttäjiin.
(399)
Edellä esitetyn analyysin perusteella vaikuttaa erittäin todennäköiseltä, että yhdistelmä- ja komposiittimateriaalien ja tuuliturbiinien alalla toimivat pystyvät kattamaan osaksi tai kokonaan kustannusten kohoamisen. Ne pystyvät myös ehkä siirtämään osan kohonneista kustannuksista asiakkaiden maksettavaksi. Yksi suuri käyttäjä, joka toimii tuulivoimaturbiinien valmistuksessa, totesi hyväksyvänsä tutkimuksen päätelmät ja ottavansa tullit kantaakseen.
(400)
Tämä kaiken kaikkiaan vähäinen vaikutus kannattavuuteen tarkoittaa myös sitä, että tullien ehdotettu korotus ei uhkaa työllisyyttä käyttäjäteollisuuden tasolla siinä määrin, kuin useat käyttäjät väittivät.
(401)
Mahdollisia negatiivisia vaikutuksia lieventäisi joka tapauksessa se, että käyttäjät voivat edelleen hyödyntää kolmansista maista tulevaa tuontia. Toimenpiteiden käyttöönotto ei estä käyttäjiä hankkimasta eri tavarantoimittajilta.
(402)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat käyttäjät väittivät, että käyttäjien huomautukset jätettiin huomiotta vain kvalitatiivisten lausuntojen perusteella. Ne väittivät myös, että niiden voittomarginaali supistui paljon enemmän kuin yhden prosenttiyksikön, kuten 398 kappaleessa todettiin, etenkin jos tilannetta tarkastellaan yksittäisten tuotteiden perusteella.
(403)
Nämä väitteet hylätään seuraavista syistä. Komissio suoritti käyttäjien toimittamien tietojen perusteella yksityiskohtaisia laskelmia arvioidakseen toimenpiteiden korottamisen määrällisen vaikutuksen käyttäjien kannattavuuteen. Tarkasteltavana olevaa tuotetta käyttävät tuotannonalat ovat heterogeenisiä ja vaihtelevat suuresti siltä osin mikä on niiden koko (pk-yrityksistä monikansallisiin suuryrityksiin), riippuvuus tarkasteltavana olevasta tuotteesta, lopputuotteen sovellukset ja asiakaspohja (pienistä suuriin yrityksiin, myynti unionissa tai vientimyynti). Kuten jo 398 kappaleessa selitettiin, komissio tunnustaa, että vaikutus joihinkin käyttäjäsegmentteihin on suurempi kuin toisiin. Yhteistyössä toimineiden käyttäjien toimittamien tietojen perusteella Kiinasta ostetun tarkasteltavana olevan tuotteen käytön osuus oli melko vähäinen (alle 13 prosenttia; ks. 393 kappale). Lisäksi Kiinasta tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen osuus kaikista tuotantokustannuksista oli keskimäärin myös melko vähäinen eli alle 4 prosenttia. Tämä osuus oli tosin merkittävästi korkeampi tarkastellun moniaksiaalisen kutoajan osalta. Tullien korotuksen vaikutus laskettiin olettaen, että lasikuitua ostettaisiin Kiinasta sama määrä kuin tutkimusajanjaksolla ja että Kiinasta tulevan tuonnin hintoihin kohdistuisi noin 30 prosentin suuruinen tulli, vaikkakin suurimpaan osaan kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista kohdistuu alempi tulli. Näiden olettamusten perusteella tehtyjen laskelmien mukaan Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen hinnankorotuksen keskimääräinen vaikutus kaikkien yhteistyössä toimineiden käyttäjien kannattavuuteen on vähemmän kuin yksi prosenttiyksikkö, kuten edellä on todettu.
3.2 Tuotteiden keskinäisen vaihdettavuuden puute
(404)
Useat käyttäjät väittivät, että monia käyttäjäteollisuuden tarvitsemia lasikuitufilamenttituotteita ei voi ostaa yksinkertaisesti suoraan hyllyltä. Tavaran toimittajien on käytävä läpi pitkä ja monimutkainen hyväksymismenettely, joka voi kestää 6-12 kuukautta ilman takeita onnistumisesta. Sen vuoksi tavaran toimittajan vaihtaminen tullien välttämiseksi olisi kallista, lyhyellä aikavälillä mahdotonta ja teknisesti riskialtista.
(405)
On totta, että tarkasteltavana olevan tuotteen ominaisuudet voivat tietyissä sovelluksissa johtaa pitkään, testejä sisältävään hyväksymismenettelyyn. Useilta käyttäjiltä saatujen huomautusten perusteella tällä hetkellä useimmissa tapauksissa on kuitenkin mahdollista hankkia toimituksia useista lähteistä. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että käyttäjillä on yleensä useita toimitusvaihtoehtoja varasuunnitelmana, ja ne ovat usein hyväksyneet useiden tavarantoimittajien tuotteen, etteivät ne joutuisi riippuvaisiksi vain yhdestä tavarantoimittajasta. Olisi myös muistettava, että ehdotettujen toimenpiteiden tarkoituksena ei ole estää tiettyjen toimittajien pääsyä unionin markkinoille vaan ainoastaan palauttaa tasavertaiset kaupankäyntiedellytykset ja oikaista vääristynyt markkinatilanne.
(406)
Sen vuoksi on epätodennäköistä, että toimenpiteiden käyttöönotto Kiinasta tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen osalta lopettaisi tilapäisesti raaka-aineen toimitukset käyttäjäteollisuudelle.
3.3 Kyvyttömyys siirtää kustannusten nousu asiakkaille ja muualta kuin unionista peräisin olevien jatkojalostustuotteiden aiheuttama lisääntynyt kilpailu
(407)
Useat käyttäjät väittivät, että niihin kohdistuu voimakasta kilpailua unionin ulkopuolisten tuottajien taholta, minkä vuoksi ne eivät pysty siirtämään tarkasteltavana olevan tuotteen hinnankorotuksia asiakkaidensa maksettavaksi, koska tämä johtaisi myynnin menetyksiin. Kun otetaan huomioon käyttäjäyritysten erilaisuus, kyky siirtää mahdolliset hinnankorotukset asiakkaiden maksettavaksi on erilainen eri käyttäjillä. Kyselylomakevastauksiin sisältyvien tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että niiden käyttäjien, jotka eivät pysty siirtämään suurinta osaa kustannusten noususta asiakkailleen, liikevaihtoon ja kannattavuuteen kohdistuisi vain vähäisiä vaikutuksia.
(408)
Useat käyttäjät ilmoittivat olevansa huolissaan siitä, että tasoitustullien käyttöönotto asettaisi epäedulliseen kilpailuasemaan unionin ulkopuoliset tavarantoimittajat, jotka saavat tarkasteltavana olevaa tuotetta ilman toimenpiteitä. Käyttäjät väittivät kilpailevansa Kiinasta tulevan tuonnin kanssa jatkojalostusmarkkinoillaan. Yhdistettyjen toimenpiteiden käyttöönotto pahentaisi entisestään kilpailutilannetta. Ne väittivät, että näissä olosuhteissa ei olisi mahdollista siirtää raaka-aineen hinnankorotusta asiakkaiden maksettavaksi. Lisäksi väitettiin, että tämä johtaisi tuotannon siirtämiseen unionin ulkopuolelle, mikä aiheuttaisi suuria työllisyyden menetyksiä.
(409)
On huomattava, että se seikka, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto saattaa lisätä kilpailua, ei voi olla syynä toimenpiteiden käyttöönotosta luopumiselle. Nämä tutkimukset koskevat tiettyä tuotetta. Kaikilla käyttäjäyrityksillä on täysi oikeus hyödyntää unionin kauppalainsäädäntöä ja pyytää polkumyyntitutkimuksen tekemistä tuotteistaan. Lisäksi yrityksen sijaintiin liittyvät päätökset riippuvat erittäin monista tekijöistä. On epätodennäköistä, että siirtopäätös riippuisi pelkästään yhteen raaka-aineeseen sovellettavista tulleista.
(410)
Useat osapuolet väittivät, että unionin tuottajat ovat ulkomaisessa omistuksessa olevia globaaleja yrityksiä ja että useimmat komposiittiyritykset puolestaan ovat paikallisessa omistuksessa olevia pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Pk-yritykset väittivät, että tullien korottaminen aiheuttaa työpaikkojen menetyksiä. Myös CCCLA väitti, että unionissa menetetään työpaikkoja, kun käyttäjät siirtävät toimintansa kohonneiden tullien vuoksi. Yksi käyttäjä totesi lisäksi, että käyttäjien mahdollinen toiminnan siirtäminen alentaa myös unionin tuotannonalan myyntiä.
(411)
Komissio ottaa tasavertaisesti huomioon kaikki työpaikat unionissa yrityksen omistuksesta ja koosta riippumatta. Tältä osin komissio viittaa myös 400 ja 403 kappaleeseen. Lisäksi komissio pitää toiminnan siirtämistä, mahdollisia työpaikkojen menetyksiä ja unionin tuotannonalan myynnin vähenemistä koskevia väitteitä spekulatiivisina ja perusteettomina.
(412)
Useat osapuolet väittivät, että tuotteita valmistetaan tällä hetkellä unionissa globaaleille markkinoille kilpailussa kolmansien maiden kanssa. Yksi käyttäjä totesi, että se voi tuoda tarkasteltavana olevaa tuotetta sisäisen jalostusmenettelyn mukaisesti maksamatta polkumyyntitulleja, kunhan sen valmistama lopputuote viedään unionin ulkopuolelle. Tämän tuloksena kuitenkin on se, että tämä käyttäjä voi tarjota unionin ulkopuolisille asiakkaille kilpailukykyisempiä hintoja kuin asiakkailleen unionissa.
(413)
Käyttäjät voivat tosiaan tuoda tarkasteltavana olevaa tuotetta sisäisen jalostusmenettelyn mukaisesti maksamatta polkumyyntitulleja, kunhan niiden valmistama lopputuote viedään unionin ulkopuolelle. Tämä ei kuitenkaan muuta komission päätelmiä tässä tutkimuksessa.
3.4 Riittämätön tarjonta
(414)
Yksi käyttäjä totesi, että unionin tuotannonala ei ole sellaisessa tilanteessa, että se pystyisi täysin vastaamaan unionin kysyntään, etenkään tiettyjen tilaustyönä tehtyjen lasikuitufilamenttituotteiden suurten tilausten osalta. Kyseinen käyttäjä totesi lisäksi, että unionin rajallisen tuotantokapasiteetin takia yksikään unionin tuottaja ei todennäköisesti halua varata suurta osaa kapasiteetistaan vain yhden asiakkaan toimituksia varten. Eräs toinen käyttäjä totesi, että katkokuiduista ei ole ylimääräistä tarjontaa ja että Kiinan sulkeminen unionin markkinoiden ulkopuolelle johtaisi merkittäviin hankintaongelmiin unionin markkinoilla, etenkin kun otetaan huomioon kysynnän kasvu. Kiinan viranomaiset siteerasivat unionin tuottajaa 3B, jonka mukaan tuotannonala ei ole asentanut uutta sulatuskapasiteettia vuoden 2002 jälkeen, ja markkinoiden tarpeisiin vastaamiseksi, etenkin Euroopassa, tarvitaan 200 000 tonnia lisätuotantokapasiteettia.
(415)
Tältä osin olisi ensinnäkin huomattava, että tasoitustoimenpiteillä pyritään korjaamaan epäterveitä kaupan käytäntöjä, jotka vaikuttavat haitallisesti unionin tuotannonalaan, sekä palauttamaan tehokas kilpailu EU:n markkinoille, ei estämään tuontia. Ehdotetut toimenpiteet eivät ole sellaisia, että ne sulkisivat unionin markkinat kiinalaisilta vientiä harjoittavilta tuottajilta - edes vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla - minkä vuoksi ne mahdollistavat katkokuitujen ja muiden lasikuitufilamenttituotteiden jatkuvan tuonnin Kiinasta unionin markkinoille.
(416)
Mitä tulee unionin tuotannonalan kykyyn vastata katkokuitujen mahdolliseen puutteeseen, unionin tuotannonalan tämänhetkinen kapasiteetin käyttöaste mahdollistaa lisätuotannon.
(417)
Katkokuituja samoin kuin tarkasteltavana olevan tuotteen muita tuotelajeja voidaan tuoda unioniin myös kolmansista maista, kuten Malesiasta.
(418)
Lisäksi kiinalaiset lasikuitufilamenttien tuottajat ovat perustaneet unionin läheisyyteen (Egyptiin ja Bahrainiin) tuotantolaitoksia, joista ne voivat toimittaa unionin markkinoille.
(419)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että katkokuitujen tarjonnan mahdolliseen puutteeseen voidaan vastata nostamalla unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöastetta, tuomalla muista hankintalähteenä toimivista maista sekä jatkamalla tuontia Kiinasta vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla.
(420)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että yhdistettyjen toimenpiteiden yleinen vaikutus unionin jatkojalostusteollisuuteen on vähäinen eikä ole suurempi kuin toimenpiteiden positiivinen vaikutus unionin tuotannonalaan.
(421)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi tuotannonalaa edustava järjestö totesi, että sen on vaikea ymmärtää, että unionin tuottajilla on käyttämätöntä kapasiteettia, kun lasikuidusta on pulaa ja hinnat kohoavat unionin markkinoilla. Useat osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan toimenpiteiden käyttöönotto johtaa riittämättömään tarjontaan unionin tuottajien taholta.
(422)
Tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että tarjonta olisi ollut riittämätöntä tarkastelujaksolla. Mahdollisesta tulevasta riittäämättömästä tarjonnasta komissio katsoo, että tulien korottaminen ei estä tuontia unioniin Kiinasta eikä kolmansista maista edellä esitetyllä tavalla.
4. Unionin etua koskevat päätelmät
(423)
Edellä esitetyn perusteella odotetaan, että yhdistettyjen toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaa unionin tuotannonalalle mahdollisuuden kohentaa tilannettaan korottamalla myyntihintoja ja lisäämällä markkinaosuutta. Vaikka joitakin kielteisiä vaikutuksia ilmenisikin, kuten kustannusten kohoaminen tiettyjen käyttäjien osalta, ne eivät todennäköisesti ole yhtä merkittäviä kuin unionin tuotannonalalle ja sen tavarantoimittajille odotettavissa olevat edut.
(424)
Sen vuoksi päätellään, että kaikki näkökohdat huomioon ottaen ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
(425)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että ehdotettujen toimenpiteiden seuraukset on aliarvioitu. Ne väittivät, että komissio antaa enemmän painoa lasikuituvalmistajien pienen ryhmän väitteelle kuin paljon suuremman mutta hajanaisen, pääasiassa pienistä ja keskisuurista alihankkijoista koostuvan ryhmän, jolla ei ole ollut todellista mahdollisuutta vastata samaa vaikutusvaltaa käyttäen.
(426)
Nämä väitteet hylätään, koska käyttäjillä on ollut runsaasti mahdollisuuksia esittää kannanottoja tutkimuksen aikana. Monet ovat tehneetkin näin, ja niiden toimittamat tiedot on tutkittu perusteellisesti ja otettu huomioon. Kaikki asianomaiset osapuolet on otettu huomioon tutkimuksen aikana.
G. LOPULLISET POLKUMYYNTI- JA TASOITUSTOIMENPITEET
(427)
Tukia, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien komission päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön lopulliset toimenpiteet, jotta polkumyyntituonnista ja tuetusta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso
(428)
Toimenpiteiden tason määrittämiseksi komissio määritti ensin unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän.
(429)
Aiheutuva vahinko poistuisi, jos unionin tuotannonala pystyisi kattamaan tuotantokustannuksensa ja saamaan samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin markkinoilla sellaisen voiton (ennen veroja), jonka tällainen tuotannonala voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Tässä tutkimuksessa käytettiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin 5 prosentin tavoitevoittoa.
(430)
APFE pyysi 10-12 prosentin tavoitevoittoa. APFE väitti, että analyysissä käytettävässä tavoitevoitossa olisi otettava huomioon erittäin pääomavaltaisen tuotannonalan tarve saada tyydyttävä tuotto käytetylle pääomalle investoijien odotusten mukaisesti. APFE viittasi myös New Yorkin yliopiston (Stern Business School of New York University) raporttiin, jossa laskettiin pääoman painotetut keskimääräiset kustannukset (WACC) yhdistämällä oman pääoman ja velan kustannukset eri tuotannonaloilla (43). Sternin raportin mukaan lasikuitufilamenttien tuotannonalan keskimääräinen WACC on 8,3-8,4 prosenttia. Lisäksi APFE toi esiin 8,3 prosentin voiton, jota käytettiin Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneelilasin tapauksessa (44). Se väitti myös, että oman pääoman ja velan kustannukset ovat jonkin verran korkeammat unionissa kuin Yhdysvalloissa, joten unionin tavoitevoittokin olisi hieman korkeampi eli 10-12 prosenttia.
(431)
Tarkastelujaksolla saavutettua tosiasiallista voittoa ei voida käyttää, koska Kiinasta tuli edelleen merkittäviä määriä polkumyyntituontia voimassa olevista tulleista huolimatta.
(432)
Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneelilasin tapauksessa käytettiin 8,3 prosentin tavoitevoittoa, koska se oli otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräinen voitto vuonna 2010, jolloin tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti oli vielä vähäistä eikä näin ollen voinut vääristää normaaleja kilpailuolosuhteita (eli voitto, johon polkumyyntituonti ei vielä ollut vaikuttanut).
(433)
On kiistatta totta, että unionin tuotannonala on erittäin pääomavaltainen ala, mutta APFE ei pystynyt osoittamaan, että Sternin raportin WACC-arvoon perustuva tavoitevoitto on sovellettavan testin mukainen. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(434)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen APFE väitti, että tavoitevoittoa koskevia päätelmiä olisi tarkistettava, koska unionin tuotannonala pystyy saavuttamaan yli 5 prosentin voittotason eri tuotelajien, kuten kuitukankaita ja kipsiä varten tarkoitettujen WUCS-kuitujen osalta, joissa ne voivat kilpailla tasapuolisesti kolmansista maista tulevan tuonnin kanssa eikä niihin kohdistu Kiinasta polkumyynnillä ja tuetusti tulevien lasikuitufilamenttien aiheuttamaa aggressiivista viitehintojen alittavuutta.
(435)
Aiemmassa tutkimuksessa käytettiin 5 prosentin tavoitevoittoa. Koska muuttuneista markkinaolosuhteista ei esitetty perusteltuja väitteitä, jotka oikeuttaisivat korkeamman tavoitevoiton, tämä tavoitevoitto on säilytetty.
(436)
Lisäksi vaikka WUCS-kuituja, samoin kuin muitakin tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja, käytetään lujitemateriaalina, niillä on lyhyempi säilyvyysaika ja korkeammat kuljetuskustannukset niiden vesipitoisuudesta johtuvan lisäpainon vuoksi (ks. 63 kappale). WUCSeja tuodaan unioniin paljon vähemmän kuin muita lasikuitufilamenttituotteita. Tämän yhden tuotelajin voittomarginaali ei näin ollen ole edustava tarkasteltavana olevan tuotteen osalta.
(437)
Tämän jälkeen komissio määritti vahingon korjaavan tason vertaamalla otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien Kiinasta peräisin olevan painotetun keskimääräisen tuonnin hintaa ja otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla myymän samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamatonta keskimääräistä hintaa tutkimusajanjaksolla. Vertailun tuloksena saatu hinnanero ilmaistiin prosentteina painotetusta keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.
(438)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että kolmen tuotevalvontakoodin cif-arvoissa oli epätarkkuuksia.
(439)
Tarkistamisen jälkeen komissio on oikaissut kyseisiä cif-arvoja, jotka muuttivat hieman hintojen ja viitehintojen alittavuuden marginaaleja kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan osalta.
(440)
Tämän tuloksena vahvistettiin seuraavat vahingon korjaavat tasot:
Yritys
Vahingon korjaava taso
Jushi Group
24,8 %
Jiangsu Changhai Group
4,9 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
26,1 %
(441)
Yksi käyttäjä väitti, että kaikki tosiseikat pysyivät samoina, minkä vuoksi komissio voi tehdä päätelmän, jonka mukaan Kiinasta tulevan tuonnin väitetysti aiheuttama vahinko on pahentunut, vain jos se käyttää vahinkomarginaalin laskemisessa eri menetelmää kuin alkuperäisessä tutkimuksessa.
(442)
Tosiseikat eivät ole pysyneet samoina. Sen vuoksi alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyn menetelmän soveltaminen nykyisen vahinkomarginaalin laskemiseen johtaa eri tulokseen, kun otetaan huomioon perustana olevien tietojen, kuten kustannusten, hintojen ja tappioiden, muutos.
(443)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja pohti, mikä muutos olosuhteissa oikeuttaisi vahinkomarginaalin laskemisen tuotevalvontakoodin perusteella eikä yksinkertaisen keskimääräisten hintojen vertailun perusteella, kuten alkuperäisessä tutkimuksessa.
(444)
Komissio katsoo, että näiden tutkimusten perusmenetelmä on sama kuin aiemmassa tutkimuksessa sovellettu. Otantaa sovellettiin ja vertailut tehtiin samanlaisten tuotteiden välillä. Vahinkomarginaalin laskeminen tuotevalvontakoodin perusteella mahdollisti yksityiskohtaisemmat ja tarkemmat laskelmat, mutta tätä ei voida pitää menetelmän muutoksena.
(445)
Sama vientiä harjoittava tuottaja totesi myös, että lasikuitufilamenteista tehdyt katkokuitumatot ovat osa tarkasteltavana olevaa tuotetta mutta että vahinkomarginaalia koskevissa laskelmissa ei ole otettu huomioon katkokuitumattojen tuotevalvontakoodeja. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja pohti, i) eivätkö unionin tuottajat tuottaneet enää katkokuitumattoja ja ii) miksi komissiolla ei vaikuttanut olevan aiemmin vaikeuksia löytää korviketta tärkeälle tuotelajille vahinkomarginaalilaskelmia varten, vaikka tuotevalvontakoodeista ei löytynyt täsmällistä vastinetta.
(446)
Tarkasteltavana oleva tuote sisältää katkokuitumatot ja jotkin unionin tuottajat (tuottajien yksiköt) tuottavat näitä mattoja. Otokseen valitut unionin tuottajat tuottivat mattolajeja, joita ei tuotu Kiinasta tutkimusajanjaksolla. Yleisesti ottaen kuitenkin tuotevalvontakoodit vastasivat toisiaan suurelta osin, minkä vuoksi ei ollut tarpeen käyttää korvikkeita.
(447)
Sama vientiä harjoittava tuottaja ihmetteli myös, i) miksi kaupan portaan tasoa koskeva oikaisu oli tarpeen ja kenelle unionin tuottajat itse asiassa myyvät tuotteitaan, ja ii) miksi kiinalaisessa myynnissä EU:n kuljetuskustannuksia varastolle ja varastointikustannuksia ei otettu huomioon vahinkomarginaalissa.
(448)
Otokseen valittujen unionin tuottajin myynti tapahtuu pääasiassa suoraan loppukäyttäjille. Tilanne ei ollut sama otokseen valittujen kiinalaisten viejien osalta. Niiden myynnistä enemmän tapahtuu jakelijoiden tai muiden välillisten myyntikanavien kautta. Näin ollen katsottiin, että hinnoista tulee vertailukelpoisempia, jos kaikki myynti muutetaan loppukäyttäjille tapahtuvan myynnin tasolle. Tavanomaisen menetelmän mukaisesti hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa otetaan huomioon tuonnin jälkeiset kustannukset, kun taas vahinkomarginaali perustuu kiinalaisen vientimyynnin cif-arvoon.
(449)
Vientiä harjoittava tuottaja pohti myös, miksi voimassa olevaa polkumyyntitullia ei ole sisällytetty vahinkomarginaaliin, koska tullin sisällyttäminen cif-arvoon olisi johdonmukaista sovelletun hinnan alittavuutta koskevan menetelmän kanssa.
(450)
Vahingon korjaavassa marginaalissa, joka esitetään tässä asetuksessa, tulee esiin koko tarvittava marginaali vahingon korjaamiseksi. Jos nykyinen polkumyyntimarginaali olisi sisällytetty vahingon korjaavaan marginaaliin, olisi saatu vahingon vain osittain korjaava marginaali.
(451)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että koska Jiangsu Changhai Group ei toiminut täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa (ks. C jakson 2.1 kohta), sen vientihintaan liittyvät tiedot olivat epäluotettavia, minkä vuoksi niitä ei pitäisi käyttää vahinkomarginaalin laskemisessa. Valituksen tekijä väitti, että ryhmän vientihinta saattaa olla virheellinen, koska se on vahvistettu käyttäen yrityksen tuotantokustannuksia, joita ei voitu asianmukaisesti todentaa, koska yritys ei toiminut täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa. Ryhmän vientihinta olisi pikemminkin vahvistettava käytettävissä olevien tietojen perusteella polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 28 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(452)
Kuten 92 kappaleessa selitettiin, tarkasteltavana olevaa tuotetta ryhmän sisällä ei vienyt yritys, joka antoi harhaanjohtavia tietoja, vaan vain OCH. Jälkimmäinen kuitenkin toimi täysimääräisesti yhteistyössä molemmissa tutkimuksissa ja toimitti luotettavia tietoja ryhmän vientihinnoista (esim. se toimitti laskut, jotka komissio todensi paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa). Sen vuoksi komissiolla ei ollut mitään syytä kyseenalaistaa ryhmän vientihintaa. Vahinkomarginaali laskettiin tosiasiallisen todennetun - myyntilaskussa olevan - vientihinnan perusteella riippumatta siitä, miten se oli asetettu ja perustuiko se yrityksen tuotantokustannuksiin. Tämän vuoksi kyseinen väite hylättiin.
2. Lopulliset toimenpiteet
(453)
Tukien vastainen tutkimus tehtiin rinnakkain polkumyyntitoimenpiteiden tarkastelun kanssa, ja se rajoittui vahingon tarkasteluun. Kun otetaan huomioon alhaisemman tullin säännön käyttö ja se, että lopulliset tukimarginaalit ovat alemmat kuin vahingon korjaava taso, komission olisi otettava tukien vastaisen perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti käyttöön lopullinen tasoitustulli vahvistettujen lopullisten tukimarginaalien tasoisena ja sen jälkeen otettava käyttöön lopullinen polkumyyntitulli vahingon korjaavaan tasoon asti.
(454)
Tämän menetelmän ja tapaukseen liittyvien tosiseikkojen perusteella, etenkin sen, että toimenpiteet rajoittuvat vahinkomarginaaliin, komissio katsoo, että tässä tapauksessa ei ole päällekkäisten laskelmien ongelmaa.
(455)
Koska kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöaste oli korkea, ”kaikkia muita yrityksiä” koskeva tulli asetettiin otokseen valittuihin tai tutkimuksissa yhteistyössä toimiviin yrityksiin sovellettavan korkeimman tullin tasolle. Kaikkien muiden yritysten tullia sovelletaan niihin yrityksiin, jotka eivät toimineet tutkimuksissa yhteistyössä.
(456)
Muiden liitteessä I lueteltujen yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta lopullinen tulli asetetaan otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotetun keskimääräisen tullin tasolle, lukuun ottamatta sen ryhmän tullia, johon kuuluvaan vientiä harjoittavaan tuottajaan sovelletaan 28 artiklan 1 kohdan säännöksiä.
(457)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi vientiä harjoittava tuottaja pyysi, että sille myönnettäisiin yksilöllinen kohtelu polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti ja laskettaisiin yksilöllinen polkumyyntimarginaali.
(458)
Kun kuitenkin otetaan huomioon, että osittainen välivaiheen tarkastelu rajoittuu vahinkoon, aiemmassa polkumyyntitutkimuksessa vahvistetut polkumyyntimarginaalit pysyvät muuttumattomina. Tämän vuoksi yksilöllistä polkumyyntimarginaalia koskeva pyyntö hylättiin.
(459)
Edellä esitetyn perusteella kyseiset tullit otetaan käyttöön seuraavassa esitetyn suuruisina:
Kiinalainen viejä
Polkumyyntimarginaali (vahvistettu alkuperäisessä tutkimuksessa)
Tukimarginaali
Vahingon korjaava taso
Tasoitustulli
Polkumyyntitulli
Jushi Group
29,7 %
10,3 %
24,8 %
10,3 %
14,5 %
Jiangsu Changhai Group
9,6 %
5,8 %
4,9 %
4,9 %
0 %
Chongqing Polycomp International Corporation
29,7 %
9,7 %
29,6 %
9,7 %
19,9 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
29,7 %
10,2 %
26,1 %
10,2 %
15,9 %
Kaikkiin muihin yrityksiin sovellettava tulli
10,3 %
19,9 %
(460)
Tässä asetuksessa yritykselle vahvistettava yksilöllinen polkumyynti- ja tasoitustulli määritettiin näiden tutkimusten päätelmien perusteella. Siinä on siten otettu huomioon kyseisissä tutkimuksissa todettu asianomaista yritystä koskeva tilanne. Tätä tullia voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien mainitun yrityksen tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(461)
Jos yritys muuttaa myöhemmin nimeään, se voi pyytää yksilöllisen tullin soveltamista. Pyyntö on osoitettava komissiolle (45). Pyyntöön on sisällytettävä kaikki asiaan kuuluvat tiedot, joiden perusteella voidaan osoittaa, että muutos ei vaikuta yrityksen oikeuteen hyödyntää siihen sovellettavaa tullia. Jos yrityksen nimen muutos ei vaikuta sen oikeuteen hyödyntää siihen sovellettavaa tullia, nimenmuutosta koskeva ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(462)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkia muita yrityksiä koskevaa tullia olisi sovellettava sekä yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
3. Sitoumus
(463)
Yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja tarjosi hintasitoumuksen polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan ja tukien vastaisen perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Sitoumustarjous sisälsi vähimmäistuontihinnat tarkasteltavana olevan tuotteen useista keskeisistä tuotelajeista ja alalajeista.
(464)
Komissio katsoo, että tarkasteltavana olevasta tuotteesta on varsin paljon alalajeja ja eri laatuja, joiden hintaerot ovat jopa 700 prosenttia. Sen vuoksi ristiinkompensoinnin riski on suuri. Hinnat voivat yhdenkin tuotelajin osalta vaihdella 550 prosenttia sen alalajien mukaan. Kiinalaisen vientiä harjoittavan tuottajan ehdottamat eri vähimmäistuontihinnat olivat huomattavasti alle vahinkoa aiheuttamattoman hinnan, eivätkä ne näin ollen poistaisi unionin tuotannonalalle aiheutuvaa vahinkoa.
(465)
Edellä esitetyn perusteella tulli ei pystyisi erottamaan eri tuotelajeja tekemättä yksilöllistä analyysiä kustakin tuodusta erästä, jotta voitaisiin määrittää, mihin vähimmäistuontihintaryhmään tuote kuuluu, mikä tekisi seurannasta erittäin työlästä, ellei peräti mahdotonta.
(466)
Yritys vie unioniin lisäksi muitakin tuotteita, joihin ei sovelleta toimenpiteitä. Näin ollen on olemassa kompensaation riski, jos näitä tuotteita myydään samoille asiakkaille. Jotkin sen unionin asiakkaista ovat etuyhteydessä olevia yrityksiä, jotka käyvät kauppaa myös muiden unionin ulkopuolisten etuyhteydessä olevien yritysten kanssa. Nämä monimutkaiset kauppa- ja liiketoimintayhteydet lisäävät ristiinkompensoinnin riskiä entisestään.
(467)
Edellä esitetyn perusteella sitoumustarjous hylättiin.
(468)
Polkumyynnin vastaisen perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdalla perustettu komitea ei antanut lausuntoa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1) Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia enintään 50 mm:n pituisia silvottuja lasikuitusäikeitä, jatkuvakuituista kiertämätöntä lasikuitulankaa (rovings), pois luettuna kyllästetty ja päällystetty jatkuvakuituinen kiertämätön lasikuitulanka, jolla on yli 3 prosentin hehkutushäviö (määritetty ISO-standardin 1887 mukaisesti), ja lasikuitufilamenteista tehtyjä mattoja, lukuun ottamatta lasivillamatot, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-koodit 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) ja 7019 31 00.
2) Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraavien yritysten valmistamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Lopullinen tasoitustulli (%)
Taric-lisäkoodi
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
10,3
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
4,9
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
9,7
B991
Muut liitteessä I luetellut yhteistyössä toimivat yritykset
10,2
Kaikki muut yritykset
10,3
A999
3) Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen tasoitustullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II säädetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
4) Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Korvataan neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 248/2011 1 artikla seuraavasti:
1)
Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia enintään 50 mm:n pituisia silvottuja lasikuitusäikeitä, jatkuvakuituista kiertämätöntä lasikuitulankaa (rovings), pois luettuna kyllästetty ja päällystetty jatkuvakuituinen kiertämätön lasikuitulanka, jolla on yli 3 prosentin hehkutushäviö (määritetty ISO-standardin 1887 mukaisesti), ja lasikuitufilamenteista tehtyjä mattoja, lukuun ottamatta lasivillamatot, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7019 11 00, ex 7019 12 00 (Taric-koodit 7019120021, 7019120022, 7019120023, 7019120025, 7019120039) ja 7019 31 00.
2)
Jäljempänä lueteltujen yritysten valmistamien, 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraava:
Yritys
Lopullinen polkumyyntitulli (%)
Taric-lisäkoodi
Jushi Group Co., Ltd; Jushi Group Chengdu Co., Ltd; Jushi Group Jiujiang Co., Ltd
14,5
B990
Changzhou New Changhai Fiberglass Co., Ltd; Jiangsu Changhai Composite Materials Holding Co., Ltd; Changzhou Tianma Group Co., Ltd
0
A983
Chongqing Polycomp International Corporation
19,9
B991
Muut liitteessä 1 luetellut yhteistyössä toimivat yritykset
15,9
Kaikki muut yritykset
19,9
A999
3)
Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II säädetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
4)
Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2014.