EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 508/2014
af 15. maj 2014
om Den Europæiske Hav- og Fiskerifond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006 og (EF) nr. 791/2007 samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 42, artikel 43, stk. 2, artikel 91, stk. 1, artikel 100, stk. 2, artikel 173, stk. 3, artikel 175 og 188, artikel 192, stk. 1, artikel 194, stk. 2, artikel 195, stk. 2, og artikel 349,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Meddelelsen fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget af 13. juli 2011 med titlen: »Reform af den fælles fiskeripolitik« fastlægger de potentielle udfordringer, målsætninger og retningslinjer for den fælles fiskeripolitik efter 2013. På baggrund af debatten efter offentliggørelsen af denne meddelelse blev den fælles fiskeripolitik reformeret af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (4). Reformen af den fælles fiskeripolitik dækker alle hovedelementer i den fælles fiskeripolitik, herunder dens finansielle aspekter. For at kunne nå målsætningerne for denne reform er det hensigtsmæssigt at ophæve Rådets forordning (EF) nr. 2338/2003 (5), Rådets forordning (EF) nr. 861/2006 (6), Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 (7), Rådets forordning (EF) nr. 791/2007 (8) og at erstatte dem med nærværende forordning.
I erkendelse af at alle anliggender vedrørende Europas oceaner og have er indbyrdes forbundne, bør den nye forordning også støtte yderligere udvikling af den integrerede havpolitik (IMP), der er omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1255/2011 (9).
(2)
Anvendelsesområdet for Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) bør omfatte støtte til den fælles fiskeripolitik til bevaringen af marine, biologiske ressourcer, til forvaltning af fiskeri, af de flåder, der udnytter sådanne ressourcer, til biologiske ferskvandsressourcer og akvakultur samt til forarbejdning og afsætning af fiskevarer og akvakulturprodukter, når sådanne aktiviteter udøves på medlemsstaternes område, af EU-fiskerfartøjer eller af borgere i medlemsstaterne, jf. dog flagstatens primære ansvar, under hensyntagen til bestemmelserne i artikel 117 i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 (10).
(3)
Udfaldet af den fælles fiskeripolitik afhænger af, om der er en effektivt kontrol-, inspektions- og håndhævelsesordning, og af tilgængeligheden af pålidelige og fuldstændige data, både til videnskabelige rådgivningsformål og til gennemførelse og kontrolformål. EHFF bør derfor støtte disse beslægtede politikker.
(4)
Anvendelsesområdet for EHFF bør omfatte støtte til IMP herunder til udvikling og implementering af samordnede operationer og beslutningstagning vedrørende oceaner, have, kystregioner og maritime sektorer og supplerer de forskellige EU-politikker, som vedrører dem, især den fælles fiskeripolitik og politikker vedrørende transport, industri, territorial samhørighed, miljø, energi og turisme. Der bør i forvaltningen af de forskellige sektorpolitikker for Østersøen, Nordsøen, Det Keltiske Hav, Biscayabugten og havområdet ud for den iberiske halvø, Middelhavet og Sortehavet sikres, at der skabes den fornødne sammenhæng og integration.
(5)
EHFF's støttemodtagere, indenfor definitionen i artikel 2, nr. 10), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (11), kan være operatører i den i artikel 4, nr. 30), i forordning (EU) nr. 1380/2013 anvendte betydning, fiskere eller fiskeriorganisationer, medmindre andet er fastsat i nærværende forordning.
(6)
I overensstemmelse med konklusionerne fra Det Europæiske Råd den 17. juni 2010, hvorved Unionens nye strategi for beskæftigelse og intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, baseret på meddelelsen fra Kommissionen af 3. marts 2010 med titlen: »Europa 2020 - En strategi for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst« (»Europa 2020-strategien«) blev vedtaget, bør Unionen og medlemsstaterne skabe intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, samtidig med at de fremmer en harmonisk udvikling i Unionen. Ressourcerne bør koncentreres med henblik på at imødekomme målsætninger og mål for Europa 2020-strategien, navnlig dem, der er knyttet til beskæftigelse, klimaændringer og bæredygtig energianvendelse, bekæmpelsen af fattigdom samt social inklusion og at forbedre effektiviteten ved at fokusere mere på resultater. En inddragelse af IMP i EHFF bidrager også til de vigtigste politikmål, der er fastsat i Europa 2020-strategien, og svarer til de generelle målsætninger om at øge den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed, der er fastsat i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF).
(7)
For at sikre, at EHFF bidrager til at nå målsætningerne for den fælles fiskeripolitik, IMP og Europa 2020-strategien, er det nødvendigt at fokusere på et begrænset antal kerneprioriteter, der vedrører fremme af miljømæssigt bæredygtigt, ressourceeffektivt, innovativt, konkurrencedygtigt og videnbaseret fiskeri og akvakultur, fremme gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik, øge beskæftigelse og territorial samhørighed, fremme afsætning og forarbejdning og fremme gennemførelsen af IMP.
(8)
Unionen bør på alle EHFF's gennemførelsesstadier tilstræbe at fjerne uligheder og fremme ligestilling mellem mænd og kvinder samt bekæmpe forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering.
(9)
Det overordnede mål for den fælles fiskeripolitik er at sikre, at fiskeri- og akvakulturaktiviteter bidrager til skabelsen af miljøforhold, der kan opretholdes på lang sigt, som er nødvendige for økonomisk og social udvikling. Den bør også bidrage til at øge produktiviteten, at sikre en rimelig levestandard i fiskerierhvervet og at skabe stabile markeder, og den bør sikre bevarelse af ressourcer og at sikre forbrugerne forsyninger til rimelige priser.
(10)
Det er af største betydning, at miljøspørgsmål inddrages bedre i den fælles fiskeripolitik, hvilket vil kunne nå målsætninger og mål for Unionens miljøpolitik og Europa 2020-strategien. Den fælles fiskeripolitik søger at opnå en udnyttelse af de levende marine biologiske ressourcer på en sådan måde, at fiskebestandene genoprettes og opretholdes på niveauer, der giver maksimalt bæredygtigt udbytte inden 2015, hvis det er muligt, og senest i 2020. Der bør i den fælles fiskeripolitik indføres en forsigtigheds- og økosystembaseret tilgang til fiskeriforvaltningen. Derfor bør EHFF bidrage til beskyttelse af havmiljøet som fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/56/EF (12).
(11)
Finansieringen af udgifterne til den fælles fiskeripolitik og IMP gennem en enkelt fond, EHFF, bør kunne afhjælpe behovet for forenkling og bør styrke integrationen af begge politikker. Udvidelsen af delt forvaltning til forarbejdning og afsætning, herunder godtgørelse til regioner i den yderste periferi, kontrol og dataindsamling og forvaltningsaktiviteter samt til IMP, bør yderligere kunne bidrage til forenkling og mindske de administrative byrder for både Kommissionen og medlemsstater samt skabe større samhørighed og effektivitet med hensyn til den tildelte støtte.
(12)
Unionens budget bør finansiere udgifterne til den fælles fiskeripolitik og IMP gennem en enkelt fond, EHFF, enten direkte eller som led i delt forvaltning med medlemsstater. Delt forvaltning med medlemsstater bør ikke blot anvendes på foranstaltninger, der støtter fiskeri, akvakultur og lokaludvikling styret af lokalsamfundet, men også på forarbejdning og afsætning, godtgørelse til regioner i den yderste periferi, kontrol og dataindsamling samt IMP. Direkte forvaltning bør anvendes på videnskabelig rådgivning, specifikke kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger, frivillige bidrag til regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, rådgivende udvalg, markedsoplysninger og operationer til gennemførelse af IMP samt kommunikationsaktiviteter. Det bør specificeres, hvilke typer operationer der er berettigede til finansiering fra EHFF.
(13)
Det er nødvendigt at skelne mellem kategorier af kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger, der medfinansieres inden for rammerne af delt forvaltning, og de, der medfinansieres inden for rammerne af direkte forvaltning. Det er afgørende, at de ressourcer, der afsættes til kontrol og dataindsamling under delt forvaltning, bliver øremærket, samtidig med at der etableres fleksibilitet mellem disse to kategorier af foranstaltninger.
(14)
I overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 skal Unionens finansielle bistand i medfør af EHFF gøres betinget af, at medlemsstaterne og operatørerne overholder reglerne i den fælles fiskeripolitik. Sigtet med denne betingelse er at understrege Unionens ansvar med hensyn til i offentlighedens interesse at sikre bevarelsen af marine biologiske ressourcer inden for rammerne af den fælles fiskeripolitik i henhold til artikel 3 TEUF.
(15)
Opfyldelsen af målene i den fælles fiskeripolitik vil blive undergravet, hvis Unionens finansielle bistand i medfør af EHFF bliver udbetalt til operatører, som ikke på forhånd opfylder krav vedrørende offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer. Derfor bør ansøgninger indgivet af operatører kun have adgang til støtte fra EHFF på betingelse af, at de pågældende operatører inden for et bestemt tidsrum inden indgivelsen af en støtteansøgning ikke har begået en alvorlig overtrædelse, strafbar handling eller svig og ikke har været involveret i drift, forvaltning eller ejerskab af fiskerfartøjer, der er opført på Unionens liste over fartøjer, som er involveret i ulovligt, urapporteret og ureguleret (IUU) fiskeri eller fartøjer, som fører et flag fra et land, der er opført på listen over ikkesamarbejdende tredjelande, som fastsat i denne forordning.
(16)
Desuden bør støttemodtagerne efter indgivelse af støtteansøgningen forsat opfylde disse krav for antagelighed i hele gennemførelsesperioden for operationen og i en periode på fem år efter, at den sidste betaling er foretaget til den pågældende støttemodtager.
(17)
Hvis støttemodtageren ikke opfylder kriterierne for støtteberettigelse og varighed, bør finansielle konsekvenser og korrektioner finde anvendelse. Når det skal fastslås, hvor meget sådan en finansiel korrektion beløber sig til, bør der tages hensyn til arten, grovheden, varigheden og hyppigheden af støttemodtagerens overtrædelse, strafbare handling eller svig og EHFF-bidragets betydning for støttemodtagerens økonomiske aktivitet.
(18)
Opfyldelsen af målene for den fælles fiskeripolitik vil også blive undergravet, hvis Unionens finansielle bistand i medfør af EHFF bliver betalt til medlemsstater, som ikke overholder deres forpligtelser i henhold til reglerne i den fælles fiskeripolitik vedrørende offentlighedens interesse i at bevare marine biologiske ressourcer, som f.eks. dataindsamling og gennemførelsen af kontrolforpligtelser. Desuden er der, hvis disse forpligtelser ikke overholdes, en risiko for, at uantagelige ansøgninger eller ikkestøtteberettigede operationer ikke vil blive afsløret af medlemsstaterne.
(19)
For at forhindre ikkestøtteberettigede betalinger og for at give medlemsstaterne incitament til at overholde reglerne i den fælles fiskeripolitik bør der fastsættes bestemmelser om afbrydelse af betalingsfristen og suspendering af betalinger, som er begrænset med hensyn til tid og anvendelsesområde. Finansielle korrektioner, som har nøje afgrænsede og uigenkaldelige konsekvenser, bør kun anvendes for udgifter, som berøres af de tilfælde, hvor reglerne ikke er blevet overholdt.
(20)
For at forbedre samordningen og harmonisere gennemførelsen af de fonde, der yder støtte i medfør af samhørighedspolitikken, dvs. Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Den Europæiske Socialfond (ESF) og Samhørighedsfonden, og fondene vedrørende udvikling af landdistrikterne og vedrørende hav- og fiskerisektoren, dvs. henholdsvis Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og EHFF, er der for alle disse fonde (»ESI-fonde«) fastsat fælles bestemmelser i forordning (EU) nr. 1303/2013. I tillæg til forordning (EU) nr. 1303/2013 indeholder EHFF specifikke, supplerende bestemmelser som følge af særegenhederne i den fælles fiskeripolitik og IMP's sektorer.
(21)
Proportionalitetsprincippet bør anvendes for det operationelle program og gennem hele programcyklussen under hensyntagen til størrelsen på medlemsstaternes respektive forvaltning og den samlede størrelse af de offentlige udgifter, der afsættes til det operationelle program.
(22)
Kommissionen bør fastlægge fordelingen af de disponible forpligtelsesbevillinger årligt for hver medlemsstat efter objektive og gennemsigtige kriterier. Disse kriterier bør omfatte indikatorer, der måler størrelsen på fiskeri- og akvakultursektoren, omfanget af ansvarsområder for kontrol og dataindsamling, de tidligere tildelinger i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1198/2006 og det tidligere forbrug i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 861/2006.
(23)
Opfyldelsen af visse specifikke forhåndsbetingelser er af allerstørste betydning inden for den fælles fiskeripolitik, især hvad angår indsendelse af en fiskerikapacitetsrapport og en flerårig national strategiplan for akvakultur og den påviste administrative kapacitet til at opfylde datakravene til fiskeriforvaltning og til at håndhæve gennemførelsen af en EU-ordning til kontrol, inspektion og håndhævelse.
(24)
I overensstemmelse med hensigten om forenkling bør alle aktiviteter i henhold til EHFF, som falder ind under delt forvaltning, herunder kontrol og dataindsamling, have form af ét enkelt operationelt program pr. medlemsstat i overensstemmelse med den berørte medlemsstats nationale struktur. Programmeringen skal omfatte perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020. Ved udarbejdelsen af det enkelte operationelle program, bør medlemsstaterne sikre, at indholdet og omfanget af deres operationelle programmer afspejler målet om forenkling. Hvert program bør fastlægge en strategi til opfyldelse af målene for Unionens prioriteter i henhold til EHFF og en udvælgelse af foranstaltninger. Programmeringen bør være indrettet efter disse af Unionens prioriteter, men være tilpasset den nationale kontekst og bør supplere andre af Unionens politikker, navnlig politikken vedrørende udvikling af landdistrikter og samhørighedspolitikken.
(25)
Med henblik på at fremme kystfiskeri af mindre omfang bør medlemsstater, der har et betydeligt kystfiskeri af mindre omfang, til de operationelle programmer vedlægge en handlingsplan for udvikling og bæredygtighed af samt konkurrenceevne for kystfiskeri af mindre omfang.
(26)
For at bidrage til at nå målet om forenkling ved gennemførelsen af EHFF og reducere kontrolomkostningerne og fejlraten bør medlemsstaterne i så vid udstrækning som muligt gøre brug af muligheden for at kunne anvende andre forenklede former for tilskud, jf. forordning (EU) nr. 1303/2013.
(27)
Med hensyn til at håndhæve kontrolforpligtelser i medfør af den fælles fiskeripolitik bør medlemsstaterne udforme kontroldelen i det operationelle program i overensstemmelse med de af Unionens prioriteter, der er vedtaget af Kommissionen for dette politikområde. For at tilpasse det operationelle program til ændrede behov i forbindelse med kontrol og håndhævelse bør kontroldelen af de operationelle programmer revideres regelmæssigt på grundlag af ændringerne i Unionens prioriteter inden for kontrol og håndhævelse i medfør af den fælles fiskeripolitik. Disse ændringer bør godkendes af Kommissionen. For at sikre fortsat fleksibilitet i programmeringen af aktiviteter på kontrolområdet bør revisionen af den del i det operationelle program, der vedrører kontrol, være genstand for en forenklet procedure.
(28)
Medlemsstaterne bør udforme dataindsamlingsdelen i det operationelle program i overensstemmelse med det flerårige EU-program, jf. Rådets forordning (EF) nr. 199/2008 (13). For at tilpasse til de specifikke behov inden for dataindsamlingsaktiviteter bør medlemsstaterne i overensstemmelse med nævnte forordning udarbejde en arbejdsplan, som bør godkendes af Kommissionen.
(29)
Midler under direkte forvaltning med undtagelse af teknisk bistand fra Kommissionen bør fastsættes på forhånd i form af mål med en fleksibilitetsmargen på 5 % og forvaltes ved hjælp af årlige arbejdsprogrammer, som vedtages af Kommissionen ved gennemførelsesretsakter.
(30)
For at øge fiskeriets konkurrenceevne og økonomiske resultater er det afgørende at fremme og støtte investeringer i innovation. For at fremme en højere grad af deltagelse bør proceduren for ansøgning om støtte til innovation forenkles.
(31)
Investering i menneskelig kapital er også afgørende for at kunne øge konkurrenceevnen og de økonomiske resultater for fiskeri- og havaktiviteter. Derfor bør EHFF støtte rådgivning, samarbejde mellem videnskabsfolk og fiskere, erhvervsuddannelse, livslang læring og bør fremme formidling af viden, hjælp til at forbedre operatørernes overordnede resultater og konkurrenceevne samt fremme social dialog. For at anerkende deres rolle i fiskersamfundene bør selvstændige fiskeres ægtefæller og livsledsagere under visse betingelser også tildeles støtte til erhvervsuddannelse, livslang læring, formidling af viden og netværksarbejde, der bidrager til deres erhvervsmæssige udvikling.
(32)
For at hjælpe unge, der i løbet af en tid med vedholdende finanskrise har problemer med at få adgang til arbejdsmarkedet i fiskerisektoren, bør EHFF støtte praktikprogrammer og kurser vedrørende bæredygtige fangstmetoder og bevarelse af havets biologiske ressourcer.
(33)
I betragtning af hvilket potentiale diversificeringen har for små kystfiskere og deres afgørende rolle i samfund ved kysterne bør EHFF støtte investeringer, der bidrager til diversificering af fiskernes indkomst gennem udvikling af supplerende aktiviteter, herunder investeringer om bord, fisketurisme, restauranter, fiskerirelaterede miljøtjenester og uddannelsesaktiviteter inden for fiskeri.
(34)
Unge fiskeres iværksættelse og udvikling af nye økonomiske aktiviteter i fiskerisektoren er finansielt udfordrende og udgør et element, der bør tages i betragtning i forbindelse med tildelingen og målretningen af midler i medfør af EHFF. Sådan udvikling er afgørende for fiskerisektorens konkurrenceevne i Unionen. Derfor bør der tildeles støtte til unge fiskere, der påbegynder egne fiskeriaktiviteter, for at lette deres etablering. Med henblik på at sikre, at de nye økonomiske aktiviteter, der modtager støtte i medfør af EHFF, er levedygtige, bør støtten gøres betinget af, at de nødvendige færdigheder og kompetencer erhverves. Støtte til virksomhedsopstart bør kun bidrage til erhvervelsen af det første fiskerfartøj.
(35)
For at afhjælpe sundheds- og sikkerhedsbehovene om bord bør EHFF støtte investeringer, der dækker sikkerhed, arbejdsvilkår, sundhed og hygiejne om bord, forudsat at de investeringer, der støttes, overstiger kravene i henhold til EU-retten eller national ret.
(36)
Der bør fastsættes regler for tildeling af godtgørelser og økonomisk godtgørelse til fiskere og ejere af fiskerfartøjer i tilfælde af midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter, hvis sådant ophør er en direkte følge af visse bevaringsforanstaltninger, med undtagelse af fastsættelsen og tildelingen af fiskerimuligheder, er fastsat i visse EU-forvaltningsplaner eller nationale forvaltningsplaner for fiskeri eller er et resultat af, at partnerskabsaftaler for bæredygtigt fiskeri eller tilhørende protokoller ikke forlænges. Sådanne regler bør også fastsættes i tilfælde af endeligt ophør af fiskeriaktiviteter.
(37)
Det bør under visse betingelser være muligt for EHFF at bidrage til gensidige fonde, som giver økonomisk godtgørelse til fiskere for økonomisk tab som følge af ugunstige vejrforhold, en miljøhændelse eller redningsomkostninger.
(38)
Med henblik på tilpasning af fiskeriaktiviteter til fiskerimuligheder bør EHFF have mulighed for at støtte udformningen, udviklingen, overvågningen, evalueringen og forvaltningen af systemer til tildeling af fiskerimuligheder.
(39)
Det er helt afgørende at inddrage miljøspørgsmål i EHFF og støtte gennemførelsen af bevaringsforanstaltninger i medfør af den fælles fiskeripolitik, idet der tages hensyn til de forskelligartede forhold i Unionens farvande. I den forbindelse er det vigtigt at udvikle en regionaliseret tilgang til bevaringsforanstaltninger.
(40)
På same måde bør det være muligt for EHFF at støtte en reduktion af fiskeriets indvirkning på havmiljøet, navnlig ved at fremme økoinnovation og anvendelse af mere selektive redskaber og udstyr samt gennem foranstaltninger, der har til formål at beskytte og genoprette marin biodiversitet og marine økosystemer og tjenesterne herfra i overensstemmelse med »EU's biodiversitetsstrategi frem til 2020«.
(41)
I overensstemmelse med det overordnede mål for Europa 2020-strategien vedrørende modvirkning af klimaforandringer og energieffektivitet bør det være muligt for EHFF at støtte investeringer om bord og energisyn.
(42)
For at modvirke virkningerne af klimaændringer og at forbedre fiskerfartøjers energieffektivitet bør det være muligt at yde støtte til modernisering og udskiftning af hoved- eller hjælpemotorer, forudsat at operatører inden for kystfiskeri af mindre omfang prioriteres i forbindelse med udvælgelsesprocesser for at forbedre deres adgang til finansiering, og forudsat at større fartøjer bidrager til nedsættelse af maskineffekten.
(43)
For ikke at skade målet om bæredygtighed i reformen af den fælles fiskeripolitik bør der være et loft over størrelsen på finansiel bistand, der kan afsættes til flådeforanstaltninger, som f.eks. midlertidigt og endeligt ophør, og motorudskiftning, og den tidsperiode, hvori der kan tildeles sådan finansiel bistand til endeligt ophør, bør begrænses.
(44)
I overensstemmelse med det forbud mod udsmid, som blev indført med den fælles fiskeripolitik, bør EHFF støtte investeringer om bord, som har til formål at gøre bedst mulig brug af uønsket fiskefangst og valorisere underudnyttede dele af de fangede fisk. I betragtning af de knappe ressourcer og for at maksimere værdien af de fangede fisk bør EHFF også støtte investeringer om bord, som har til formål at tilføje en kommerciel værdi til de fangede fisk.
(45)
I betragtning af den betydning, som fiskerihavne, landingssteder og nødhavne har, bør EHFF støtte relevante investeringer, som navnlig har til formål at øge energieffektivitet, miljøbeskyttelse, kvaliteten af de landede produkter, og at forbedre sikkerheds- og arbejdsvilkår.
(46)
Det er afgørende for Unionen, at der opnås en holdbar balance mellem ferskvandsressourcer og udnyttelsen heraf. Under behørig hensyntagen til miljøpåvirkningen og mens det sikres, at disse sektorer bliver ved med at være økonomisk levedygtige, bør passende bestemmelser derfor støtte ferskvandsfiskeri.
(47)
I overensstemmelse med meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 19. september 2002 med titlen: »En strategi for bæredygtig udvikling af europæisk akvakultur« og meddelelsen fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet af 29. april 2013 med titlen: »Strategiske retningslinjer for en bæredygtig udvikling af akvakultursektoren i EU«, målene i den fælles fiskeripolitik og Europa 2020-strategien bør EHFF støtte miljømæssigt, økonomisk og socialt bæredygtig udvikling af akvakulturindustrien.
(48)
På grund af den potentielle indvirkning på vilde havbestande af undslupne opdrættede dyr fra akvakulturbrug bør EHFF ikke tilskynde til opdræt af genetisk modificerede organismer.
(49)
Akvakultur bidrager til vækst og beskæftigelse i kystområder og landdistrikter. Derfor er det helt afgørende, at der er adgang til EHFF for akvakulturvirksomheder, navnlig små og mellemstore virksomheder (SMV'er), og at den bidrager til at få nye akvakulturproducenter ind i erhvervet. For at øge akvakulturaktiviteters konkurrenceevne og økonomiske resultater er det afgørende at fremme innovation og iværksætteri. Derfor bør det være muligt for EHFF at støtte innovative operationer, virksomhedsudvikling af akvakulturvirksomheder overordnet set, herunder nonfood- og offshoreakvakultur, og supplerende aktiviteter, som f.eks. fisketurisme, miljøtjenester vedrørende akvakultur eller uddannelsesaktiviteter.
(50)
Investering i menneskelig kapital er også afgørende for at kunne øge konkurrenceevnen og de økonomiske resultater for akvakulturaktiviteter. Derfor bør det være muligt for EHFF at støtte livslang læring og netværk, der kan fremme formidlingen af viden og tilbyde rådgivning, som kan være med til at forbedre operatørers overordnede resultater og konkurrenceevne.
(51)
For at bidrage til udviklingen af akvakulturbrug og -infrastrukturer bør det være muligt for EHFF at støtte nationale og regionale myndigheder i deres strategiske valg, navnlig for så vidt angår indkredsning og kortlægning af områder, der kan betragtes som værende mest egnet til udviklingen af akvakultur.
(52)
For at fremme miljømæssigt, socialt og økonomisk bæredygtig akvakultur bør det være muligt for EHFF at støtte akvakulturaktiviteter, som er yderst respektfulde for miljøet, omlægningen af akvakulturvirksomheder til miljøledelse, anvendelse af miljørevision samt omlægning til økologisk akvakultur. På samme måde bør det være muligt for EHFF også at støtte akvakultur med specielle miljøtjenester.
(53)
I betragtning af hvilken betydning forbrugerbeskyttelse har, bør det være muligt for EHFF at yde passende støtte til producenter for at forebygge og modvirke de risici for folkesundhed og dyresundhed, som akvakulturopdræt kan afstedkomme.
(54)
I erkendelse af risikoen i forbindelse med investeringer i akvakulturaktiviteter bør det være muligt for EHFF at fremme forretningssikkerhed ved at bidrage til akvakulturforsikring for derved at garantere producenternes indkomst i tilfælde af anormale produktionstab især som følge af naturkatastrofer, ugunstige vejrforhold, pludselige ændringer af vandkvaliteten, sygdomme eller skadedyrsangreb og ødelæggelsen af produktionsanlæg.
(55)
Idet den af lokalsamfundet styrede tilgang til lokaludvikling gennem flere år har vist sig at være nyttig til at fremme udviklingen af fiskeri og akvakultur samt landdistrikter, idet den fuldt ud tager hensyn til de multisektorale behov for endogen udvikling, bør støtten fortsætte og optrappes fremover.
(56)
I fiskeri- og akvakultursektoren bør lokaludvikling styret af lokalsamfundet tilskynde til innovative tilgange til at skabe vækst og arbejdspladser, navnlig ved at give fiskevarer en merværdi og diversificere den lokale økonomi hen imod nye økonomiske aktiviteter, herunder aktiviteter, som opnås ved »blå vækst« og de bredere maritime sektorer.
(57)
Den bæredygtige udvikling af fiskeri- og akvakultursektoren bør bidrage til EU 2020-strategiens mål om fremme af social inklusion og fattigdomsreduktion, skabelse af arbejdspladser og fremme af innovation på lokalt plan. Den bør også bidrage til at nå målet om territorial samhørighed, som er en af hovedprioriteterne i TEUF.
(58)
Lokaludvikling styret af lokalsamfundet bør gennemføres ved en lokalt forankret tilgang af lokale partnerskaber, som består af repræsentanter for den offentlige og den private sektor og for civilsamfundet og være en klar afspejling af det lokale samfund. Disse lokale aktører er dem, der er bedst placeret til at opstille og gennemføre multisektorale lokale udviklingsstrategier, som styres af lokalsamfundet og kan opfylde behovene i deres lokale fiskeriområde. Det er vigtigt, at sikre, at ingen interessegruppe har mere end 49 % af stemmerne i de beslutningstagende organer i lokale aktionsgrupper.
(59)
Netværk mellem lokale partnerskaber et en vigtig faktor i denne tilgang. Samarbejde mellem lokale partnerskaber er derfor et vigtigt udviklingsværktøj, som EHFF bør støtte.
(60)
Støtten til fiskeriområder gennem EHFF bør koordineres med den lokale udviklingsstøtte, som tilbydes gennem andre EU-fonde, og dække alle aspekter af forberedelsen og gennemførelsen af lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet og FLAG'ers operationer samt omkostningerne til aktivitetsstyring i lokalområdet og til at drive det lokale partnerskab.
(61)
For at sikre levedygtighed for fiskeri og akvakultur på et stærkt konkurrencepræget marked er det nødvendigt at få fastlagt bestemmelser om at yde støtte til gennemførelsen af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1379/2013 (14) om den fælles markedsordning for fiskevarer og akvakulturprodukter og til afsætning og forarbejdning, som udføres af operatører for at maksimere værdien af fiskevarer og akvakulturprodukter. Der bør især lægges vægt på at fremme operationer, som integrerer fremstillings-, forarbejdnings og afsætningsaktiviteter i fødevarekæden eller som består af innovative processer eller metoder. Der bør ske en prioritering af producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, når der ydes støtte. I tilfælde af produktions- og afsætningsplaner bør kun sådanne organisationer og sammenslutninger være støtteberettigede. For at tilpasse sig den nye forbudspolitik vedrørende udsmid bør EHFF også støtte forarbejdningen af uønskede fangster.
(62)
Forordning (EU) nr. 1379/2013 foreskriver en oplagringsordning for fiskevarer beregnet til direkte konsum med henblik på at fremme markedsstabiliteten. For at sikre en overgang fra markedsinterventionsmekanismer til ny fokus på planlægningen og forvaltningen af produktions- og afsætningsaktiviteter bør enhver støtte fra EHFF ophøre senest den 31. december 2018.
(63)
I erkendelse af den voksende konkurrence, som mindre kystfiskere bliver konfronteret med, bør det være muligt for EHFF at støtte iværksætterinitiativer fra mindre kystfiskeres side, som giver større værdi til de fisk, som de fanger, navnlig ved at foretage forarbejdningen eller den direkte afsætning af den fisk, som de fanger.
(64)
Da fiskeriaktiviteterne i regionerne i Unionens yderste periferi er i vanskeligheder, især på grund af deres fjerne beliggenhed og særlige klimatiske forhold, bør det være muligt for EHFF at tage hensyn til de særlige begrænsninger i sådanne regioner, der er anerkendt i artikel 349 i TEUF.
(65)
For at opretholde konkurrenceevnen for visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra regionerne i Unionens yderste periferi i forhold til tilsvarende produkter fra andre regioner i Unionen indførte Unionen i 1992 foranstaltninger, som skulle kompensere for de dermed forbundne meromkostninger i fiskerisektoren. Foranstaltningerne, der finder anvendelse for perioden 2007-2013, er fastsat i forordning (EF) nr. 791/2007. Det er nødvendigt fortsat at yde støtte med henblik på udligning af meromkostningerne ved fangst, opdræt, forarbejdning og afsætning af visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra regionerne i Unionens yderste periferi fra den 1. januar 2014, så godtgørelsen bidrager til at bevare den økonomiske bæredygtighed for operatører fra disse regioner.
(66)
På grund af de anderledes afsætningsvilkår i regionerne i den yderste periferi, udsvingene i fangster og bestande og markedsefterspørgslen bør det overlades til de relevante medlemsstater inden for de samlede tildelinger pr. medlemsstat at fastsætte, hvilke fiskevarer og hvilke maksimumsmængder heraf der kan ydes godtgørelse for, og hvor stor en godtgørelse der skal ydes.
(67)
Medlemsstaterne bør bemyndiges til inden for den samlede tildeling pr. medlemsstat at differentiere listen over og mængderne af de pågældende fiskevarer samt godtgørelsens størrelse. De bør også bemyndiges til at justere deres godtgørelsesplaner, hvis det er berettiget, fordi situationen har ændret sig.
(68)
Medlemsstaterne bør fastsætte godtgørelsen således, at der sikres en passende udligning af de meromkostninger, der skyldes de særlige ulemper i regionerne i den yderste periferi. For at undgå overkompensation bør dette beløb være proportionalt med de meromkostninger, som støtten udligner. Med det formål bør der i godtgørelsen også tages hensyn til andre former for offentlig intervention, som har indvirkning på meromkostningernes størrelse.
(69)
Det er af afgørende betydning, at medlemsstater og operatører har de nødvendige midler til at udføre kontrol efter en høj standard og dermed sikre, at reglerne i den fælles fiskeripolitik bliver overholdt, samtidig med at der er en bæredygtig udnyttelse af levende akvatiske ressourcer. Det bør derfor være muligt for EHFF at støtte medlemsstater og operatører i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (15). Ved at skabe en kultur, hvor reglerne overholdes, bør denne støtte kunne bidrage til bæredygtig vækst.
(70)
Den støtte, der ydes til medlemsstater på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006 for så vidt angår udgifter, der er opstået i forbindelse med gennemførelsen af Unionens kontrolordning, bør øges i medfør af EHFF efter logikken med en enkelt fond.
(71)
I overensstemmelse med Unionens kontrol- og håndhævelsespolitiske mål, er det hensigtsmæssigt, at der afsættes en minimumstid til fiskerikontrol i forbindelse med brugen af inspektionsfartøjer, luftfartøjer og helikoptere, hvilket bør fastsættes præcist, for at der kan være et grundlag for støtte i medfør af EHFF.
(72)
I betragtning af hvor stor betydning samarbejdet mellem medlemsstaterne har på kontrolområdet, bør det være muligt for EHFF at yde støtte hertil.
(73)
Der bør vedtages foranstaltninger, som støtter indsamlingen, forvaltningen og anvendelsen af fiskeridata, som fastlagt i det flerårige EU-program, navnlig for at støtte nationale programmer og forvaltningen og anvendelsen af data over videnskabelige analyser og gennemførelse af den fælles fiskeripolitik. Den støtte, der ydes til medlemsstater på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006 til udgifter, der er opstået i forbindelse med indsamling, forvaltning og anvendelse af fiskeridata, bør fortsætte i medfør af EHFF efter logikken med en enkelt fond.
(74)
Forsvarlige og effektive forvaltningsafgørelser i medfør af den fælles fiskeripolitik bør understøttes af forsknings- og samarbejdsaktiviteter, af leveringen af videnskabelige og af socioøkonomiske udtalelser og rådgivning, der er nødvendig for gennemførelsen og udviklingen af den fælles fiskeripolitik, herunder i biogeografisk følsomme områder.
(75)
Det er også nødvendigt at støtte samarbejdet mellem medlemsstaterne samt med tredjelande, hvor det er relevant, med hensyn til indsamlingen af data inden for det samme havområde, samt med de relevante internationale videnskabelige organer.
(76)
Målet for IMP er at støtte en bæredygtig anvendelse af have og oceaner og at udvikle en samordnet, sammenhængende og transparent beslutningstagning med tilknytning til de politikker, der påvirker oceaner, have, øer, kystregioner og regioner i den yderste periferi samt maritime sektorer, som afspejlet i Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget den 10. oktober 2007 med titlen: »En integreret EU-havpolitik«.
(77)
Det er nødvendigt med vedvarende finansiering til gennemførelse og videreudvikling af IMP for Unionen, sådan som det fremgår af forordning (EU) nr. 1255/2011 og Rådets konklusioner, Europa-Parlamentets beslutninger og Regionsudvalgets udtalelser. Finansiel bistand til IMP-foranstaltninger med henblik på at fremme udviklingen inden for havanliggender vil i høj grad indvirke på den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.
(78)
EHFF bør støtte fremstød for integreret havforvaltning på alle niveauer, især gennem udveksling af bedste praksis samt videreudvikling og gennemførelse af havområdestrategier. Disse strategier har til formål at opstille en integreret ramme for at håndtere fælles udfordringer i europæiske havområder, for at styrke samarbejde mellem interessenter for at maksimere brugen af Unionens finansielle instrumenter og fonde og for at bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i Unionen. I denne sammenhæng kan tiltag og mekanismer, der tager sigte på et bedre samarbejde mellem medlemsstaterne, omfatte grænseoverskridende og tværsektorielt samarbejde mellem maritime sektorer, f.eks. aktiviteter inden for rammerne af European Coastguard Functions Forum, med henblik på at fremme udvekslingen af erfaringer og bedste praksis for at opnå effektivitet og sammenhæng inden for rammerne af eksisterende relevant EU-ret.
(79)
EHFF bør også støtte videreudvikling af værktøjer, der kan skabe synergier mellem initiativer, der træffes inden for forskellige sektorer, og som påvirker have, oceaner og kyster. Dette er tilfældet med den integrerede havovervågning, som har til formål at opnå en bedre bevidsthed om den maritime situation ved hjælp af mere og sikker informationsudveksling mellem forskellige sektorer. Operationer vedrørende havovervågning, der falder ind under anvendelsesområdet for del 3, afsnit V, i TEUF, bør dog ikke finansieres gennem EHFF.
(80)
For at sammenkoble de informationssystemer, som køres af disse sektorer, kan det være nødvendigt at mobilisere disse systemers egne finansieringsmekanismer på en sammenhængende måde og i overensstemmelse med TEUF. Fysisk havplanlægning og integreret kystforvaltning er af væsentlig betydning for den bæredygtige udvikling af havområder og kystregioner, og bidrager begge til målet om en økosystembaseret forvaltning og udviklingen af forbindelser mellem havet og landjorden. Disse værktøjer er også vigtige ved forvaltningen af de forskellige udnyttelser af vores kyster, have og oceaner, opnå en bæredygtig økonomisk udvikling heraf og stimulere grænseoverskridende investering, medens gennemførelsen af direktiv 2008/56/EF vil betyde en yderligere fastlæggelse af grænser for bæredygtighed af menneskelige aktiviteter, der har indvirkning på havmiljøet. Endvidere er det nødvendigt at forbedre kendskabet til den marine verden og stimulere innovation ved at lette indsamling, gratis deling, genanvendelse og formidling af data over oceaners og haves tilstand.
(81)
EHFF bør også støtte bæredygtig økonomisk vækst, beskæftigelse, innovation og konkurrenceevne inden for marine sektorer og i kystregioner. Det er især vigtigt at identificere reguleringsmæssige barrierer og mangler på færdigheder, som er til hinder for vækst i nye og kommende maritime sektorer, samt operationer, der skal fremme investering i teknologisk innovation, som er nødvendig for at kunne fremme virksomhedspotentialet i forbindelse med marine og havrelaterede anvendelsesområder.
(82)
EHFF bør supplere og være sammenhængende med eksisterende og kommende finansielle instrumenter, som er stillet til rådighed af Unionen og medlemsstater, på nationalt og subnationalt plan for at fremme økonomisk bæredygtig, social og territorial udvikling, beskyttelsen og den bæredygtige udnyttelse af oceaner, have og kyster, hjælpe til med at fremme et mere effektivt samarbejde mellem medlemsstater og deres kystområder, øer og fjerntliggende regioner samt tage hensyn til prioriteringen af nationale og lokale projekter og de fremskridt, der gøres hermed. EHFF bør knytte sig til andre af Unionens politikker, som kan have en havdimension, især EFRU, Samhørighedsfonden og ESF samt Horisont 2020-programmet oprettet ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1291/2013 (16).
(83)
For at opnå målene for den fælles fiskeripolitik på globalt plan, spiller Unionen en aktiv rolle i arbejdet inden for internationale organisationer. Det er derfor afgørende, at Unionen bidrager til aktiviteterne i sådanne organisationer, som er med til at sikre bevarelsen og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne på det åbne hav og i tredjelandsfarvande. Den støtte, der ydes til internationale organisationer på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006, bør fortsætte i medfør af EHFF efter logikken med en enkelt fond.
(84)
For at forbedre styringen inden for den fælles fiskeripolitik og sikre, at de rådgivende råd fungerer effektivt, er det væsentligt, at de rådgivende råd får tilstrækkelige og vedvarende midler, så de kan fortsætte med deres rådgivende rolle inden for den fælles fiskeripolitik på en effektiv måde. Efter logikken med en enkelt fond bør den støtte, der ydes til de rådgivende råd i medfør af EHFF, erstatte den støtte, som ydes til de regionale rådgivende råd på grundlag af forordning (EF) nr. 861/2006.
(85)
EHFF bør ved hjælp af teknisk bistand lette gennemførelsen af det operationelle program bl.a. ved at fremme innovative tilgange og praksisser, der kan anvendes ved en enkel og gennemsigtig iværksættelse. Den tekniske bistand bør også omfatte oprettelse af et europæisk netværk af FLAG'er, som er rettet mod kapacitetsopbygning, formidling af oplysninger, udveksling af erfaringer og støtte til samarbejde mellem lokale partnerskaber.
(86)
For at sikre, at partnerskabet kommer til at fungere effektivt, og at Unionens bistand fremmes på passende vis, bør der sørges for mest mulig oplysning om og offentlig omtale af Unionens bistand. De myndigheder, der er ansvarlige for forvaltningen af bistanden, bør også være ansvarlige for sådanne oplysnings- og omtaleaspekter og for at holde Kommissionen underrettet om de i den forbindelse trufne foranstaltninger.
(87)
I forbindelse med alle foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, både under delt og direkte forvaltning, er det nødvendigt at beskytte Unionens finansielle interesser ved at anvende de relevante bestemmelser korrekt, som vedrører beskyttelsen af disse interesser, og at sørge for, at medlemsstaterne og Kommissionen foretager den nødvendige kontrol.
(88)
For at afhjælpe de specifikke betingelser i den fælles fiskeripolitik, som omhandlet i forordning (EU) nr. 1380/2013, og bidrage til, at reglerne i den fælles fiskeripolitik overholdes, bør der tilføjes yderligere bestemmelser til reglerne om afbrydelse af betalingsfristen, jf. forordning (EU) nr. 1303/2013. Hvis en medlemsstat eller en operatør ikke har opfyldt sine forpligtelser i medfør af den fælles fiskeripolitik, eller hvis Kommissionen har bevis, der peger på sådan manglende opfyldelse, bør Kommissionen som en beskyttelsesforanstaltning have mulighed for at afbryde betalingsfrister.
(89)
I tillæg til muligheden for betalingsfristens afbrydelse og for at undgå en indlysende risiko for udbetaling af ikkestøtteberettigede udgifter bør Kommissionen have mulighed for at suspendere betalinger i tilfælde af en medlemsstats alvorlige manglende overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik.
(90)
Operationelle programmer bør overvåges og evalueres for at kunne forbedre deres kvalitet og påvise deres resultater. Kommissionen bør opstille en ramme for et fælles overvågnings- og evalueringssystem, som blandt andet sikrer, at relevante data er tilgængelige i rette tid. I den forbindelse bør der fastlægges en liste over indikatorer, og indvirkningen af EHFF's politik bør vurderes af Kommissionen i forhold til specifikke målsætninger.
(91)
Ansvaret for overvågningen af gennemførelsen af et operationelt program bør deles mellem forvaltningsmyndigheden og et overvågningsudvalg, som nedsættes til dette formål. Med dette formål bør forvaltningsmyndighedens og overvågningsudvalgets respektive ansvarsområder præciseres. Overvågningen af et operationelt program bør munde ud i udarbejdelsen af en årlig gennemførelsesrapport, som bør sendes til Kommissionen.
(92)
Med henblik på at forbedre adgang til og gennemsigtighed af oplysninger om støttemuligheder og projektstøttemodtagere bør der i hver medlemsstat være oprettet et enkelt websted eller en webportal med oplysninger om de operationelle programmer, herunder lister over operationer, der ydes støtte til i medfør af de operationelle programmer. Alle medlemsstaternes dedikerede websteder bør også være tilgængelige fra et enkelt officielt EU-websted for at lette forskellige EU-borgeres adgang til offentliggjorte oplysninger fra alle medlemsstater. Disse oplysninger bør være rimelige, mærkbare og konkrete for den bredere offentlighed og især for skatteyderne i Unionen og give en forståelse for, hvad Unionens midler bruges til inden for rammerne af EHFF. I tillæg til dette mål bør offentliggørelsen af relevante data medvirke til at skabe mere offentlig omtale af muligheden for at ansøge om midler fra Unionen. Denne offentliggørelse kan omfatte navnene på fysiske personer i overensstemmelse mednational ret, jf. dog Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (17).
(93)
For at udbygge eller ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i nærværende forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår fastlæggelsen af tidsrummet og de relevante start- og slutdatoer for perioden, der gælder for kriterierne for ansøgningernes antagelighed, tilpasning af de procentsatser, der vedrører den vejledende fordeling af midler mellem målene under direkte forvaltning, fastsættelsen af støtteberettigede operationer og omkostninger for hygiejne-, sundheds- og sikkerhedsrelaterede investeringer og investeringer vedrørende arbejdsvilkår, om bord eller i personligt udstyr, fastsættelsen af støtteberettigede omkostninger for operationer til beskyttelse og genopretning af marin biodiversitet og marine økosystemer inden for rammerne af bæredygtige fiskeriaktiviteter, fastsættelsen af støtteberettigede omkostninger for så vidt angår investeringer i udstyr eller om bord, som har til formål at reducere emissionen af forurenende stoffer eller drivhusgasser og øge energieffektiviteten for fiskerfartøjer, fastlæggelsen af kriterierne for beregning af meromkostninger som følge af de særlige ulemper i regioner i den yderste periferi, fastsættelsen af de tilfælde af medlemsstaternes manglende overholdelse, der kan medføre afbrydelse af betalingsfristen eller suspension af betalinger, fastsættelsen af kriterierne for fastlæggelse af det niveau for finansiel korrektion, der skal anvendes, og kriterierne for anvendelse af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner og fastsættelsen af indholdet og opbygningen af det fælles overvågnings- og evalueringssystem.
(94)
For at lette overgangen fra det system, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1198/2006, til det system, som fastsættes i nærværende forordning, bør beføjelserne til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF uddelegeres til Kommissionen i forbindelse med fastlæggelse af overgangsbestemmelser.
(95)
Når Kommissionen vedtager delegerede retsakter efter denne forordning er det navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forbedrende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(96)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tildeles beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende fastsættelse af den årlige fordeling for hver medlemsstat af de samlede midler til rådighed for forpligtelserne inden for rammerne af delt forvaltning, godkendelse af nationale programmer og ændringer heraf, godkendelse af arbejdsplaner for dataindsamling, vedtagelse af det årlige arbejdsprogram vedrørende teknisk bistand på Kommissionens initiativ, anerkendelse af, at der er pålidelige oplysninger, der giver belæg for at antage tilfælde af alvorlig manglende overholdelse af forpligtelserne i den fælles fiskeripolitik, anerkendelse af at en medlemsstat ikke har overholdt sine forpligtelser i henhold til den fælles fiskeripolitik, suspensionen af en del af eller alle de mellemliggende betalinger i henhold til det operationelle program og finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Unionens støtte til det operationelle program. Kommissionen bør vedtage disse gennemførelsesretsakter uden at anvende Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (18).
(97)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen endvidere tildeles beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende forelæggelsen af elementerne i det operationelle program, procedureregler, format og tidsplaner vedrørende godkendelsen af og indsendelsen og godkendelsen af ændringer af operationelle programmer, det årlige arbejdsprogram i henhold til afsnit VI, kapitel I og II, strukturen for godtgørelsesplanen for regionerne i den yderste periferi, anvendelsen af de forskellige procentpoint for intensiteten af offentlig bistand, den model, der skal bruges af medlemsstaterne ved forelæggelsen af finansielle data for Kommissionen, der fastsætter indikatorer, som er specifikke for Unionens prioriteter, regler om de oplysninger, som fremsendes af medlemsstaterne, såvel som om databehov og synergier mellem mulige datakilder, formatet og præsentationen af de årlige gennemførelsesrapporter og de elementer, der skal indgå i de forudgående evalueringsrapporter. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011 og undersøgelsesproceduren bør finde anvendelse ved vedtagelsen af disse retsakter.
(98)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen endvidere tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter vedrørende vedtagelsen og nærmere angivelse af enhver ændring af Unionens faktiske prioriteter for håndhævelse og kontrol, fastsættelsen af regler for forelæggelsen af data fra forvaltningsmyndighederne, tekniske karakteristika ved oplysnings- og offentlighedsforanstaltninger vedrørende operationen og vejledning i udformning af det europæiske logo og en definition af standardfarverne. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. For at sikre en mere enkel og hurtig procedure bør rådgivningsproceduren finde anvendelse.
(99)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne i betragtning af de strukturelle problemer, der dukker op under udviklingen af fiskerisektoren, akvakulturen og den maritime sektor, samt medlemsstaternes begrænsede finansielle ressourcer, men kan på grund af omfanget og virkningerne af de operationer, der skal finansieres i medfør af de operationelle programmer, bedre gennemføres på EU-plan, ved at der tilbydes flerårig finansiel bistand, som fokuserer på de relevante prioriteter; Unionen kan derfor træffe foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. traktatens artikel 5 går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå disse mål.
(100)
Den støtteordning, der fastsættes i nærværende forordning, træder i stedet for de støtteordninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 2328/2003, forordning (EF) nr. 861/2006, forordning (EF) nr. 1198/2006, forordning (EF) nr. 791/2007, forordning (EU) nr. 1255/2011 og artikel 103 i forordning (EF) nr. 1224/2009. Derfor bør disse forordninger og denne bestemmelse ophæves med virkning fra den 1. januar 2014. Nærværende forordning bør dog ikke være til hinder for hverken videreførelse eller ændring af bistand, som Kommissionen har godkendt på grundlag af forordning (EF) nr. 1198/2006 eller anden lovgivning, der gælder for denne bistand pr. 31. december 2013.
(101)
Det er hensigtsmæssigt at tilpasse nærværende forordnings anvendelsesperiode til anvendelsesperioden for forordning (EU) nr. 1303/2013. Nærværende forordning bør derfor finde anvendelse fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
GENSTAND, ANVENDELSESOMRÅDE OG DEFINITIONER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastlægger Unionens finansielle foranstaltninger til gennemførelse af:
a)
den fælles fiskeripolitik
b)
relevante foranstaltninger vedrørende havretten
c)
bæredygtig udvikling af fiskeri- og akvakulturområder og ferskvandsfiskeri, og
d)
den integrerede havpolitik (IMP).
Artikel 2
Geografisk anvendelsesområde
Denne forordning finder anvendelse på operationer, der foregår på Unionens område, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
Artikel 3
Definitioner
1. I forbindelse med denne forordning og med forbehold af nærværende artikels stk. 2 finder definitionerne i artikel 4 i forordning (EU) nr. 1380/2013, artikel 5 i forordning (EU) nr. 1379/2013, artikel 4 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og artikel 2 i forordning (EU) nr. 1303/2013 anvendelse.
2. I denne forordning forstås ved:
1) »fælles ramme for informationsudveksling (CISE)«: et netværk af systemer med en decentraliseret struktur, der er udviklet til udveksling af oplysninger blandt brugere for at opnå en bedre situationsbevidsthed om aktiviteter på havet
2) »tværsektorielle operationer«: de initiativer, som er til gensidig fordel for forskellige sektorer og/eller sektorpolitikker som omhandlet i TEUF, og som ikke kan gennemføres udelukkende gennem foranstaltninger, som er omfattet af respektive politikområder
3) »elektronisk registrerings- og indberetningssystem« (ERS): et system til elektronisk registrering og indberetning af data som omhandlet i forordning (EF) nr. 1224/2009
4) »europæisk havobservations- og -datanetværk«: et netværk, som integrerer relevante nationale havobservations- og dataprogrammer i en fælles, tilgængelig europæisk kilde
5) »fiskeri- og akvakulturområde«: et område med en kyst, flod- eller søbred, herunder damme eller et flodbækken, hvor en stor del af befolkningen er beskæftiget inden for fiskeri eller akvakultur, der er funktionelt sammenhængende i geografisk, økonomisk og social henseende, og som er udpeget som sådan af en medlemsstat
6) »fisker«: en person, der udøver erhvervsmæssige fiskeriaktiviteter som fastsat af medlemsstaten
7) »ferskvandsfiskeri«: fiskeriaktiviteter udført i kommercielt øjemed i ferskvand af fartøjer eller andre anordninger, herunder dem, der anvendes i forbindelse med isfiskeri
8) »integreret kystzoneforvaltning«: de strategier og foranstaltninger, som f.eks. er beskrevet i Europa-Parlamentets og Rådets henstilling (2002/413/EF) (19)
9) »integreret havforvaltning«: den koordinerede forvaltning af alle de sektorpolitikker på EU-plan, der vedrører oceaner, have og kystregioner
10) »integreret havpolitik« (IMP): en EU-politik, som har til formål at fremme en koordineret og sammenhængende beslutningstagning med henblik på at maksimere bæredygtig udvikling, økonomisk vækst og social samhørighed i medlemsstaterne, navnlig Unionens kystområder, øområder og regioner i den yderste periferi samt maritime sektorer gennem sammenhængende havrelaterede politikker og relevant internationalt samarbejde
11) »integreret havovervågning«: et EU-initiativ, som sigter mod at øge effektivitet og virkning af overvågningsaktiviteter på de europæiske have gennem informationsudveksling og samarbejde på tværs af sektorer og grænser
12) »fysisk havplanlægning«: en proces, hvorved de relevante medlemsstaters myndigheder analyserer og organiserer menneskelige aktiviteter i havområder for at nå økologiske, økonomiske og sociale mål
13) »foranstaltning«: et sæt operationer
14) »kystfiskeri af mindre omfang«: fiskeri, der udøves af fiskerfartøjer med en længde overalt på under 12 m, som ikke anvender trukne fiskeredskaber som anført i bilag I, skema 3, til Kommissionens forordning (EF) nr. 26/2004 (20)
15) »fartøjer, der udelukkende fisker i ferskvand«: fartøjer, der udfører kommercielt ferskvandsfiskeri, og som ikke er opført i Unionens fiskerflåderegister.
AFSNIT II
GENEREL RAMME
KAPITEL I
Oprettelse af og mål for Den Europæiske Hav- og Fiskerifond
Artikel 4
Oprettelse
Den Europæiske Hav- og Fiskerifond (EHFF) oprettes hermed.
Artikel 5
Mål
EHFF bidrager til opnåelsen af følgende mål:
a)
at fremme konkurrencedygtigt, miljømæssigt bæredygtigt, økonomisk levedygtigt og socialt ansvarligt fiskeri og akvakultur
b)
at fremme gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik
c)
at fremme en afbalanceret og inklusiv territorial udvikling af fiskeri- og akvakulturområder
d)
at fremme udviklingen og gennemførelsen af Unionens IMP til supplering af samhørighedspolitikken og den fælles fiskeripolitik.
Forfølgelsen af disse mål bør ikke føre til en forøgelse af fiskerikapaciteten.
Artikel 6
Unionens prioriteter
EHFF bidrager til Europa 2020-strategien og til gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik. Den forfølger følgende af Unionens prioriteter for bæredygtig udvikling af fiskeri og akvakultur og beslægtede aktiviteter, som afspejler de relevante tematiske mål nævnt i forordning (EU) nr. 1303/2013:
1)
Fremme af miljømæssigt bæredygtigt, ressourceeffektivt, innovativt, konkurrencedygtigt og videnbaseret fiskeri ved at forfølge følgende specifikke mål:
a)
nedbringelse af fiskeriets belastning af havmiljøet, herunder undgåelse og størst mulig begrænsning af uønskede fangster
b)
beskyttelse og genopretning af akvatisk biodiversitet og vandøkosystemer
c)
sikring af balance mellem fiskerikapacitet og de fiskerimuligheder, der er til rådighed
d)
fremme af fiskerivirksomhedernes konkurrenceevne og levedygtighed, herunder for mindre kystfartøjer og forbedring af sikkerheds- og arbejdsvilkårene
e)
støtte til styrkelse af teknologisk udvikling og innovation, herunder forøgelse af energieffektivitet, og overførsel af viden
f)
udvikling af erhvervsuddannelse, nye erhvervsmæssige færdigheder og livslang læring.
2)
Fremme af miljømæssigt bæredygtigt, ressourceeffektivt, innovativt, konkurrencedygtigt og videnbaseret akvakultur ved forfølgelse af følgende specifikke mål:
a)
støtte til styrkelse af teknologisk udvikling, innovation og overførsel af viden
b)
fremme af akvakulturvirksomheders konkurrenceevne og levedygtighed, herunder forbedring af sikkerheds- og arbejdsvilkårene, navnlig for SMV'er
c)
beskyttelse og genopretning af akvatisk biodiversitet og styrkelse af de økosystemer, der er knyttet til akvakultur, og fremme af ressourceeffektivitet i akvakulturen
d)
fremme af akvakultur med et højt miljøbeskyttelsesniveau og fremme af dyresundhed og dyrevelfærd samt af folkesundhed og sikkerhed
e)
udvikling af erhvervsuddannelse, nye erhvervsmæssige færdigheder og livslang læring.
3)
Fremme af gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik ved forfølgelse af følgende specifikke mål:
a)
forbedring og tilvejebringelse af videnskabelig viden og forbedring af indsamling og forvaltning af data
b)
støtte til overvågning, kontrol og håndhævelse, ved at fremme institutionel kapacitet og dermed en effektiv offentlig administration uden at øge den administrative byrde.
4)
Forøgelse af beskæftigelsen og den territoriale samhørighed ved forfølgelse af følgende specifikke mål: fremme af økonomisk vækst, social inklusion og jobskabelse samt støtte til beskæftigelsesegnethed, arbejdskraftmobilitet i samfund ved kysterne og inde i landet, som er afhængige af fiskeri og akvakultur, herunder diversificering af aktiviteterne inden for fiskeriet og i andre sektorer i havøkonomien.
5)
Fremme af afsætning og forarbejdning ved forfølgelse af følgende specifikke mål:
a)
forbedring af markedsordningen for fiskevarer og akvakulturprodukter
b)
tilskyndelse til investeringer i forarbejdnings- og afsætningssektoren.
6)
Fremme af IMP's gennemførelse.
KAPITEL II
Delt og direkte forvaltning
Artikel 7
Delt og direkte forvaltning
1. Foranstaltninger, der er omfattet af afsnit V, finansieres af EHFF i overensstemmelse med princippet om delt forvaltning mellem Unionen og medlemsstaterne og de fælles regler, der er fastlagt i forordning (EU) nr. 1303/2013.
2. Foranstaltninger, der er omfattet af afsnit VI, finansieres af EHFF i overensstemmelse med princippet om direkte forvaltning.
KAPITEL III
Generelle principper for bistand under delt forvaltning
Artikel 8
Statsstøtte
1. Artikel 107, 108 og 109 i TEUF finder anvendelse på støtte, som medlemsstaterne yder til virksomheder inden for fiskeri- og akvakultursektoren, jf. dog nærværende artikels stk. 2.
2. Artikel 107, 108 og 109 i TEUF finder dog ikke anvendelse på betalinger, som medlemsstaterne foretager i henhold til og i overensstemmelse med denne forordning, som falder inden for anvendelsesområdet for artikel 42 i TEUF.
3. Nationale bestemmelser om offentlig finansiering, der går ud over denne forordnings bestemmelser om betalinger som omhandlet i stk. 2, behandles i deres helhed i henhold til stk. 1.
4. For de fiskevarer og akvakulturprodukter, der er omfattet af bilag I i TEUF, og som traktatens artikel 107, 108 og 109 gælder for, kan Kommissionen i overensstemmelse med artikel 108 i TEUF give tilladelse til driftsstøtte i regionerne i den yderste periferi, jf. artikel 349 i TEUF, til de sektorer, der producerer, forarbejder og afsætter fiskevarer og akvakulturprodukter, for at afhjælpe de særlige begrænsninger i disse regioner som følge af deres fjerne beliggenhed, status som øsamfund og meget afsides beliggenhed.
Artikel 9
Specifikke forhåndsbetingelser
De specifikke forhåndsbetingelser, der henvises til i bilag IV, finder anvendelse på EHFF.
KAPITEL IV
Antagelighed af ansøgninger og ikkestøtteberettigede operationer
Artikel 10
Ansøgningers antagelighed
1. Enhver ansøgning, der indgives af en operatører, om støtte fra EHFF, antages ikke for en nærmere bestemt periode, der er fastsat i henhold til stk. 4, hvis det er fastslået af en medlemsstats kompetente myndighed, at den berørte operatør:
a)
har begået en alvorlig overtrædelse i henhold til artikel 42 i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 (21) eller artikel 90, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1224/2009
b)
har været involveret i driften, forvaltningen eller ejerskabet af fiskerfartøjer, som er opført på Unionens liste over IUU-fartøjer, jf. artikel 40, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1005/2008, eller fartøjer, som fører et flag fra et land, der er opført på listen over ikkesamarbejdende tredjelande, jf. artikel 33 i nævnte forordning
c)
har begået alvorlige overtrædelser af den fælles fiskeripolitiks regler, der i anden lovgivning vedtaget af Europa-Parlamentet og Rådet anses som sådanne, eller
d)
har begået en af de strafbare handlinger, der er fastsat i artikel 3 og 4 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/99/EF (22), hvis der ansøges om støtte inden for rammerne af afsnit V, kapitel II, i denne forordning.
2. Støttemodtageren skal efter indgivelse af ansøgningen fortsat opfylde betingelserne i stk. 1, litra a)-d), i hele operationens gennemførelsesperiode og i en periode på fem år efter den sidste betaling til denne støttemodtager er foretaget.
3. En ansøgning, der indgives af en operatør, antages ikke for en nærmere bestemt periode fastsat i henhold til nærværende artikels stk. 4, hvis den kompetente myndighed har fastslået, i at operatøren har begået svig, som defineret i artikel 1 i konventionen om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (23), i forbindelse med Den Europæiske Fiskerifond (EFF) eller EHFF.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126 vedrørende:
a)
fastlæggelse af den periode, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1 og 3, og som skal stå i rimeligt forhold til arten, grovheden, varigheden og hyppigheden af den alvorlige overtrædelse, strafbare handling eller svig, og som skal være af mindst et års varighed
b)
start- og slutdatoen for den periode, der er nævnt i nærværende artikels stk. 1 og 3.
5. Medlemsstaterne kræver, at operatører, der indgiver en ansøgning i medfør af EHFF, indleverer en underskrevet bekræftelse til forvaltningsmyndigheden om, at de opfylder kriterierne i nærværende artikels stk. 1, og erklærer, at de ikke har begået svig i forbindelse med EFF eller EHFF som omhandlet i nærværende artikels stk. 3. Medlemsstaterne verificerer denne bekræftelse, før operationen godkendes, baseret på de tilgængelige oplysninger i det nationale register over overtrædelser, jf. artikel 93 i forordning (EF) nr. 1224/2009, eller alle andre tilgængelige oplysninger.
Med henblik på første afsnit skal en medlemsstat på anmodning fra en anden medlemsstat levere oplysningerne fra sit nationale register over overtrædelser, jf. artikel 93 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 11
Ikkestøtteberettigede operationer
Følgende operationer er ikke støtteberettigede i medfør af EHFF:
a)
operationer, der forøger fartøjets fiskerikapacitet, eller udstyr, der forøger fartøjets evne til at spore fisk
b)
bygning af nye fiskerfartøjer eller indførsel af fiskerfartøjer
c)
midlertidigt eller varigt ophør med fiskeriaktiviteter, medmindre andet er fastsat i denne forordning
d)
undersøgende fiskeri
e)
overførsel af en virksomheds ejerskab
f)
direkte udsætning, medmindre det udtrykkeligt er en bevaringsforanstaltning i henhold til en EU-retsakt eller i tilfælde af forsøg med udsætning.
AFSNIT III
FINANSIEL RAMME
Artikel 12
Budgetgennemførelse
1. Den del af EU-budgettet, der er afsat til EHFF i nærværende forordnings afsnit V, gennemføres ved delt forvaltning i overensstemmelse med artikel 4 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
2. Den del af EU-budgettet, der er afsat til EHFF i nærværende forordnings afsnit VI, gennemføres direkte af Kommissionen i overensstemmelse med artikel 58, stk. 1, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (24).
3. Alle Kommissionens annulleringer af alle eller en del af de budgetmæssige forpligtelser under direkte forvaltning skal overholde forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 og i givet fald artikel 123 i nærværende forordning.
4. Princippet om forsvarlig økonomisk forvaltning finder anvendelse i overensstemmelse med artikel 30 og 53 i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
Artikel 13
Budgetmidler under delt forvaltning
1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser fra EHFF for perioden 2014-2020 under delt forvaltning, andrager 5 749 331 600 EUR i nuværende priser i overensstemmelse med den årlige fordeling, der er vist i bilag II.
2. 4 340 800 000 EUR af de budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles bæredygtig udvikling af fiskeri, akvakultur- og fiskeriområder, til afsætnings- og forarbejdningsrelaterede foranstaltninger og til teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ i henhold til afsnit V, kapitel I, II, III, IV og VII, med undtagelse af artikel 67.
3. 580 000 000 EUR af de budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger som omhandlet i artikel 76.
4. 520 000 000 EUR af de budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles foranstaltninger vedrørende dataindsamling som omhandlet i artikel 77.
5. 192 500 000 EUR af de budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles som godtgørelse til regioner i den yderste periferi i henhold til afsnit V, kapitel V. Denne godtgørelse må per år ikke overskride:
a)
6 450 000 EUR for Azorerne og Madeira
b)
8 700 000 EUR for De Kanariske Øer
c)
12 350 000 EUR for de franske regioner i den yderste periferi som omhandlet i artikel 349 i TEUF.
6. 44 976 000 EUR af de budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles den oplagringsstøtte, der er omhandlet i artikel 67.
7. 71 055 600 EUR af de budgetmidler, der er omhandlet i stk. 1, tildeles foranstaltninger vedrørende IMP som omhandlet i afsnit V, kapitel VIII.
8. Medlemsstaterne har mulighed for indbyrdes ombytteligt at anvende midler, der er til rådighed i henhold til stk. 3 og 4.
Artikel 14
Budgetmidler under direkte forvaltning
1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser fra EHFF for perioden 2014-2020 under direkte forvaltning som angivet i afsnit VI, kapitel I og II, andrager 647 275 400 EUR i nuværende priser.
2. Med henblik på afsnit VI, kapitel I og II, er den vejledende fordeling af midler mellem målene i artikel 82 og 85 fastsat i bilag III.
3. Kommissionen kan fravige de i stk. 2 omhandlede vejledende procentsatser med højst 5 % af værdien af finansieringsrammen i hvert enkelt tilfælde.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til efter artikel 126 at vedtage delegerede retsakter for at tilpasse hver af de vejledende procentsatser, der er fastsat i bilag III.
Artikel 15
Midtvejsrevision
Kommissionen vurderer gennemførelsen af afsnit VI, kapitel I og II, herunder behovet for tilpasninger af den vejledende fordeling af midler som fastsat i bilag III, og forelægger senest den 30. juni 2017 Europa-Parlamentet og Rådet en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater samt de kvalitative og kvantitative aspekter af EHFF.
Artikel 16
Finansiel fordeling til delt forvaltning
1. De midler, der er til rådighed til forpligtelser for medlemsstaterne som omhandlet i artikel 13, stk. 2-7, for perioden 2014-2020, jf. tabellen i bilag II, fastsættes på grundlag af følgende objektive kriterier:
a)
for så vidt angår afsnit V med undtagelse af artikel 76 og 77:
i)
beskæftigelsesniveauet inden for fiskeri- og hav- og ferskvandsakvakultursektorerne, herunder beskæftigelse i dertil knyttet forarbejdning
ii)
produktionsniveauet inden for fiskeri- og hav- og ferskvandsakvakultursektorerne, herunder dertil knyttet forarbejdning, og
iii)
andelen af mindre fartøjer til kystfiskeri i den samlede fiskerflåde
b)
for så vidt angår artikel 76 og 77:
i)
omfanget af kontrolopgaver for den berørte medlemsstat under hensyntagen til størrelsen af den nationale fiskerflåde og størrelsen af det havområde, der skal kontrolleres, mængden af landingerne og værdien af indførslen fra tredjelande
ii)
tilgængelige kontrolmidler sammenlignet med omfanget af kontrolopgaver for medlemsstaten, hvor de tilgængelige midler fastlægges under hensyntagen til antallet af kontroller, der er foretaget på havet og antallet af landingsinspektioner
iii)
omfanget af dataindsamlingsopgaver for den berørte medlemsstat under hensyntagen til størrelsen af den nationale fiskerflåde, mængden af landingerne og af akvakulturproduktionen, omfanget af videnskabelige overvågningsaktiviteter på havet og antallet af undersøgelser, som medlemsstaten deltager i, og
iv)
de tilgængelige dataindsamlingsmidler i forhold til omfanget af dataindsamlingsopgaver for medlemsstaten, hvor de tilgængelige midler er fastlagt under hensyntagen til de menneskelige ressourcer og tekniske midler, som er nødvendige for at gennemføre det nationale stikprøveprogram for dataindsamling
c)
for så vidt angår alle foranstaltninger: de historiske tildelinger af midler i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1198/2006 og det historiske forbrug i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 861/2006.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter den årlige opdeling af de samlede midler per medlemsstat.
AFSNIT IV
PROGRAMMERING
KAPITEL I
Programmering for foranstaltninger, der finansieres under delt forvaltning
Artikel 17
Udarbejdelse af operationelle programmer
1. Hver medlemsstat udarbejder et enkelt operationelt program til gennemførelse af de af Unionens prioriteter, der er fastsat i artikel 6, som EHFF skal være med til at finansiere.
2. Det operationelle program fastlægges af medlemsstaten efter et nært samarbejde med de partnere, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. For den i artikel 18, stk. 1, litra o), omhandlede del af det operationelle program vedtager Kommissionen senest den 31. maj 2014 gennemførelsesretsakter, der fastsætter Unionens aktuelle prioriteter for håndhævelse og kontrol. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 127, stk. 2.
Artikel 18
Det operationelle programs indhold
1. Ud over de elementer, der er nævnt i artikel 27 i forordning (EU) nr. 1303/2013, omfatter det operationelle program:
a)
en analyse af situationen med hensyn til styrker, svagheder, muligheder og trusler og fastlæggelse af, hvilke behov der skal tilgodeses i det geografiske område, herunder, hvis det er relevant, havområder, der er dækket af programmet.
Analysen bygger på Unionens relevante prioriteter som fastlagt i nærværende forordnings artikel 6 og bringes, hvis det er relevant, i overensstemmelse med den flerårige nationale strategiplan for akvakultur, som er omhandlet i artikel 34 i forordning (EU) nr. 1380/2013, og de fremskridt, der er gjort, med henblik på at opnå god miljøstatus gennem udvikling og gennemførelse af en havstrategi som omhandlet i artikel 5 i direktiv 2008/56/EF. Specifikke behov vedrørende arbejdspladser, miljøet, modvirkning af og tilpasning til klimaændringer og fremme af innovation vurderes i forhold til Unionens prioriteter med henblik på at finde de mest relevante svar for hver af de prioriteter, der har tilknytning til de relevante områder
b)
en beskrivelse af strategien, jf. artikel 27 i forordning (EU) nr. 1303/2013, der viser, at:
i)
der er fastsat relevante mål for hver af Unionens prioriteter, der er omfattet af programmet, på grundlag af de fælles resultatindikatorer som omhandlet i nærværende forordnings artikel 109
ii)
valget af relevante foranstaltninger er en logisk følge af hver af Unionens prioriteter, der er valgt i programmet, under hensyntagen til konklusionerne af forhåndsevalueringen og analysen i dette stykkes litra a). For så vidt angår foranstaltningerne til endeligt ophør med fiskeriaktiviteter, jf. nærværende forordnings artikel 34, bør en sådan beskrivelse omfatte målene og de foranstaltninger, der skal træffes, med henblik på reduktion af fiskerikapaciteten i overensstemmelse med artikel 22 i forordning (EU) nr. 1380/2013. Den bør ligeledes omfatte en beskrivelse af metoden til beregning af den godtgørelse, der ydes i henhold til nærværende forordnings artikel 33 og 34
iii)
tildelingen af finansielle midler til de af Unionens prioriteter, der er omfattet af programmet, er berettiget og tilstrækkelig til at nå de fastsatte mål
c)
hvis det er passende, de specifikke behov i Natura 2000-områder som oprettet ved Rådets direktiv 92/43/EØF (25), og programmets bidrag til etablering af et sammenhængende netværk af områder til genopretning af fiskebestande som fastsat i artikel 8 i forordning (EU) nr. 1380/2013
d)
vurderingen af opfyldelsen af specifikke forhåndsbetingelser omhandlet i nærværende forordnings artikel 9 og bilag IV og om nødvendigt af de tiltag, der er omhandlet i artikel 19, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013
e)
en beskrivelse af resultatrammen, jf. artikel 22 og bilag II i forordning (EU) nr. 1303/2013
f)
en liste over udvalgte foranstaltninger ordnet efter Unionens prioriteter
g)
en liste over de kriterier, der anvendes til udvælgelse af fiskeri- og akvakulturområderne i henhold til afsnit V, kapitel III
h)
en liste over udvælgelseskriterierne for lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i henhold til afsnit V, kapitel III
i)
i medlemsstater, hvor over 1 000 fartøjer kan betragtes som fiskerfartøjer til kystfiskeri af mindre omfang, en handlingsplan for udvikling, konkurrenceevne og bæredygtighed for kystfiskeri af mindre omfang
j)
de evalueringskrav og den evalueringsplan, der er omhandlet i artikel 56 i forordning (EU) nr. 1303/2013, og de tiltag, der skal tages for at tilgodese fastlagte behov
k)
en finansieringsplan, der skal udarbejdes under hensyntagen til artikel 20 i forordning (EU) nr. 1303/2013 og i overensstemmelse med Kommissionens gennemførelsesretsakt omhandlet i nærværende forordnings artikel 16, stk. 2, og som omfatter:
i)
en tabel over det samlede EHFF-bidrag, der er planlagt for hvert år
ii)
en tabel over gældende EHFF-midler og medfinansieringssats inden for Unionens prioriteter fastsat i nærværende forordnings artikel 6 og den tekniske bistand; som en undtagelse fra hovedreglen fastsat i nærværende forordnings artikel 94, stk. 2, angives det i givet fald separat i denne tabel, hvilke EHFF-midler og medfinansieringssatser der gælder for den støtte, der er omhandlet i artikel 33 og 34, artikel 41, stk. 2, artikel 67 og 70, artikel 76, stk. 2, litra a)-d) og f)-l), artikel 76, stk. 2, litra e), og artikel 77
l)
oplysninger om komplementaritet og koordination med ESI-fonde og andre relevante EU-finansieringsinstrumenter og nationale finansieringsinstrumenter
m)
ordninger for det operationelle programs gennemførelse, herunder:
i)
identifikation af de myndigheder, der er omhandlet i artikel 123 i forordning (EU) nr. 1303/2013, og af oplysningshensyn et resumé, der beskriver forvaltnings- og kontrolordningen
ii)
en beskrivelse af de respektive roller, som FLAG'er, forvaltningsmyndigheden eller det udpegede organ har i forbindelse med alle de opgaver, der vedrører gennemførelsen af lokaludviklingsstrategien styret af lokalsamfundet
iii)
en beskrivelse af overvågnings- og evalueringsprocedurerne og af overvågningsudvalgets generelle sammensætning omhandlet i artikel 48 i forordning (EU) nr. 1303/2013
iv)
de bestemmelser, der sikrer, at programmet får offentlig omtale i henhold til nærværende forordnings artikel 119
n)
en liste over de partnere, der er omhandlet i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1303/2013, og resultaterne af høringen af disse partnere
o)
med henblik på at sikre øget overholdelse gennem kontrol som omhandlet i artikel 6, nr. 3, litra b), og i overensstemmelse med de aktuelle prioriteter som vedtaget af Kommissionen i henhold til artikel 17, stk. 3:
i)
en liste over de organer, der implementerer kontrol-, inspektions- og håndhævelsesordningen, og en kort beskrivelse af deres personale og finansielle ressourcer, som er til rådighed for fiskerikontrol, inspektion og håndhævelse, og deres større udstyr, der er til rådighed for fiskerikontrol, inspektion og håndhævelse, især antallet af skibe, luftfartøjer og helikoptere
ii)
de overordnede mål for de kontrolforanstaltninger, der skal gennemføres ved anvendelse af fælles indikatorer, som skal fastsættes i overensstemmelse med artikel 109
iii)
specifikke mål, der skal opnås, i overensstemmelse med Unionen prioriteter fastsat i artikel 6 og en detaljeret angivelse pr. operationstype i hele programmeringsperiodens varighed
p)
med henblik på målet om indsamling af data over bæredygtig fiskeriforvaltning som omhandlet i artikel 6, nr. 3), litra a), og i overensstemmelse med det flerårige EU-program, der er omhandlet i artikel 3 i forordning (EF) nr. 199/2008:
i)
en beskrivelse af dataindsamlingsaktiviteterne i overensstemmelse med artikel 25, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013
ii)
en beskrivelse af datalagringsmetoder, dataforvaltning og dataanvendelse
iii)
en beskrivelse af evnen til at opnå en forsvarlig økonomisk og administrativ forvaltning af de indsamlede data
Den i litra p) omhandlede del af det operationelle program suppleres i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 21.
2. Det operationelle program omfatter metoderne til beregning af forenklede omkostninger, jf. artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, meromkostninger eller indtægtstab i overensstemmelse med nærværende forordnings artikel 96 og metoden til at beregne godtgørelsen med i overensstemmelse med relevante kriterier, der er fastlagt for hver enkelt af aktiviteterne i nærværende forordnings artikel 40, stk. 1, artikel 53, 54 og 55, artikel 56, stk. 1, litra f), og artikel 67. Hvis det er relevant, medtages også oplysninger om udbetaling af forskud til FLAG'er i henhold til nærværende forordnings artikel 62.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler for forelæggelsen af de elementer, der er beskrevet i nærværende artikels stk. 1 og 2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
Artikel 19
Godkendelse af det operationelle program
1. Med forbehold af artikel 29 i forordning (EU) nr. 1303/2013 vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der godkender det operationelle program.
2. Med henblik på vedtagelse af gennemførelsesretsakterne omhandlet i nærværende artikels stk. 1 undersøger Kommissionen, om de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 18, stk. 1, litra b), nr. ii), må formodes reelt at fjerne den konstaterede overkapacitet.
Artikel 20
Ændring af det operationelle program
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der godkender ændringen af det operationelle program.
2. Med henblik på tilpasning til ændrede kontrolbehov kan Kommissionen hvert andet år vedtage en gennemførelsesretsakt, som nærmere angiver alle ændringer i Unionens prioriteter med hensyn til håndhævelse og kontrol som omhandlet i artikel 17, stk. 3, og de hertil svarende støtteberettigede operationer, som skal prioriteres. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 127, stk. 2.
3. Medlemsstaterne kan fremsende ændringer til deres operationelle program under hensyntagen til nye prioriteter, der er fastlagt i de i nærværende artikels stk. 2 omhandlede gennemførelsesretsakter.. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet benyttes der for ændringer af det operationelle program en forenklet procedure, der vedtages i overensstemmelse med artikel 22, stk. 2.
Artikel 21
Arbejdsplaner for dataindsamling
1. I forbindelse med anvendelsen af nærværende forordnings artikel 18, stk. 1, litra p), fremsender medlemsstaterne elektronisk arbejdsplaner for dataindsamling i overensstemmelse med artikel 4, stk. 4, i forordning (EF) nr. 199/2008 til Kommissionen senest den 31. oktober i året forud for det år, hvor arbejdsplanen skal finde anvendelse, medmindre en eksisterende arbejdsplan stadig finder anvendelse, i hvilket tilfælde de underretter Kommissionen herom. Indholdet af disse planer skal være i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i nævnte forordning.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der godkender de i stk. 1 omhandlede arbejdsplaner senest den 31. december i året forud for det år, hvor arbejdsplanen skal finde anvendelse.
Artikel 22
Procedureregler og tidsplaner
1. Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om procedurer, format og tidsplaner for:
a)
godkendelsen af operationelle programmer
b)
fremsendelsen og godkendelsen af ændringer af operationelle programmer, herunder deres ikrafttræden og hyppigheden af fremsendelser i løbet af programmeringsperioden
c)
fremsendelsen og godkendelsen af ændringer som nævnt i artikel 20, stk. 3
d)
fremsendelsen af arbejdsprogrammer for dataindsamling.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
2. Procedurerne og tidsplanerne forenkles i tilfælde af:
a)
ændringer af operationelle programmer vedrørende en overførsel af midler mellem Unionens prioriteter, forudsat at de overførte midler ikke overstiger 10 % af det beløb, der er tildelt Unionens prioritet
b)
ændringer af operationelle programmer vedrørende indførelsen eller tilbagetrækningen af foranstaltninger eller typer af relevante operationer og dertil knyttede oplysninger og indikatorer
c)
ændringer af operationelle programmer vedrørende ændringer i beskrivelsen af foranstaltninger, herunder ændringer af betingelserne for støtteberettigelse
d)
ændringer som omhandlet i artikel 20, stk. 3, samt i tilfælde af yderligere ændringer af den i artikel 18, stk. 1, litra n), omhandlede del af det operationelle program.
3. Stk. 2 finder ikke anvendelse på de foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 33 og 34 og artikel 41, stk. 2.
KAPITEL II
Programmering for foranstaltninger, der finansieres under direkte forvaltning
Artikel 23
Årligt arbejdsprogram
1. Med henblik på at gennemføre afsnit VI vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der fastsætter årlige arbejdsprogrammer i overensstemmelse med målene i de respektive kapitler. Hvad angår afsnit VI, kapitel I og II, vedtages disse gennemførelsesretsakter efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
2. Det årlige arbejdsprogram omfatter:
a)
en beskrivelse af de aktiviteter, der skal finansieres, og de tilsigtede mål for hver aktivitet, som bringes i overensstemmelse med målene i artikel 82 og 85. Det indeholder også en angivelse af det beløb, som tildeles hver aktivitet, en vejledende gennemførelsestidsplan samt oplysninger om gennemførelsen heraf
b)
hvad angår tilskud og relaterede foranstaltninger: de vigtigste evalueringskriterier, der fastsættes, således at de tilsigtede mål i det operationelle program nås på bedst mulig vis, og maksimumssatserne for medfinansiering.
AFSNIT V
FORANSTALTNINGER FINANSIERET UNDER DELT FORVALTNING
KAPITEL I
Bæredygtig udvikling af fiskeri
Artikel 24
Specifikke mål
Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at gennemføre de specifikke mål i Unionens prioritet fastsat i artikel 6, nr. 1).
Artikel 25
Almindelige betingelser
1. Ejeren af et fiskerfartøj, der har modtaget støtte i henhold til dette kapitel, må ikke overføre dette fartøj uden for Unionen inden for mindst fem år efter datoen for den faktiske betaling af denne støtte til støttemodtageren. Hvis et fartøj overføres inden for denne tidsramme, inddrives beløb, der uretmæssigt er udbetalt i forbindelse med operationen, af medlemsstaten i en størrelse, der står i forhold til den periode, hvor betingelsen fastsat i nærværende stykkes første punktum ikke er blevet opfyldt.
2. Driftsomkostninger er ikke støtteberettigede, medmindre det udtrykkeligt er angivet i dette kapitel.
3. Det samlede finansielle bidrag fra EHFF til foranstaltningerne i artikel 33 og artikel 34 og til udskiftning eller modernisering af hoved- eller hjælpemotorer, jf. artikel 41, må ikke overstige den højeste af følgende to tærskler:
a)
6 000 000 EUR, eller
b)
15 % af Unionens finansielle støtte, som medlemsstaten har tildelt Unionens prioriteter fastsat i artikel 6, nr. 1), 2) og 5).
4. Det samlede finansielle bidrag fra EHFF til foranstaltningerne i artikel 29, stk. 4, må ikke overstige 5 % af den finansielle støtte fra Unionen, der er tildelt per medlemsstat.
5. Støtte til ejere af fartøjer ydet i henhold til artikel 33 fratrækkes den støtte, der ydes til ejere af fartøjer i henhold til artikel 34 for det samme fartøj.
Artikel 26
Innovation
1. Med henblik på at fremme innovation inden for fiskeriet kan EHFF støtte projekter, der har til formål at udvikle eller indføre nye eller væsentligt forbedrede varer og forbedret udstyr, nye eller forbedrede processer og teknikker samt nye eller forbedrede forvaltnings- og organisationssystemer, herunder på forarbejdnings- og afsætningsniveau.
2. Operationer, der finansieres i henhold til denne artikel, gennemføres af eller i samarbejde med et videnskabeligt eller teknisk organ, der er anerkendt af medlemsstaten eller Unionen. Dette videnskabelige eller tekniske organ validerer resultaterne af sådanne operationer.
3. Resultaterne af de operationer, der finansieres i henhold til denne artikel, har passende offentlig omtale i medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 119.
Artikel 27
Rådgivningstjenester
1. Med henblik på at forbedre operatørernes overordnede resultater og konkurrenceevne og for at fremme bæredygtigt fiskeri kan EHFF støtte:
a)
gennemførlighedsundersøgelser og rådgivningstjenester, der vurderer levedygtigheden af projekter, som potentielt er støtteberettigede i henhold til dette kapitel
b)
levering af faglig rådgivning om miljømæssig bæredygtighed med fokus på at begrænse og, hvis det er muligt, eliminere fiskeriaktiviteters negative indvirkning på marine og terrestriske økosystemer samt ferskvandsøkosystemer
c)
levering af faglig rådgivning om virksomheds- og afsætningsstrategier.
2. Gennemførlighedsundersøgelserne, rådgivningstjenesterne og rådgivningen som omhandlet i stk. 1 leveres af videnskabelige, akademiske, professionelle eller tekniske organer eller enheder, der yder økonomisk rådgivning, og som har de fornødne kompetencer.
3. Støtte i henhold til stk. 1 ydes til operatører eller fiskeriorganisationer, herunder producentorganisationer eller offentligretlige organer.
4. Hvis støtten i henhold til stk. 1 ikke overstiger 4 000 EUR, kan støttemodtageren udvælges gennem en fremskyndet procedure.
Artikel 28
Partnerskaber mellem videnskabsfolk og fiskere
1. For at fremme overførsel af viden mellem videnskabsfolk og fiskere kan EHFF støtte:
a)
oprettelse af netværk, partnerskabsaftaler eller sammenslutninger mellem et eller flere uafhængige videnskabelige organer og fiskere eller en eller flere fiskeriorganisationer, hvori tekniske organer kan deltage
b)
de aktiviteter, der udføres inden for rammerne af netværkene, partnerskabsaftalerne eller sammenslutningerne, som omhandlet i litra a).
2. De aktiviteter, der er omhandlet i stk. 1, litra b), kan omfatte dataindsamlings- og forvaltningsaktiviteter, undersøgelser, pilotprojekter, formidling af viden og forskningsresultater, seminarer og bedste praksis.
3. Støtte i henhold til stk. 1 kan ydes til offentligretlige organer, fiskere, fiskeriorganisationer, FLAG'er og ikkestatslige organisationer.
Artikel 29
Fremme af menneskelig kapital, jobskabelse og social dialog
1. For at fremme menneskelig kapital, jobskabelse og social dialog kan EHFF støtte:
a)
erhvervsuddannelse, livslang læring, fælles projekter, formidling af viden af økonomisk, teknisk, lovgivningsmæssig eller videnskabelig karakter og af innovativ praksis samt tilegnelse af nye erhvervsmæssige færdigheder, især med tilknytning til bæredygtig forvaltning af marine økosystemer, hygiejne, sundhed, sikkerhed og aktiviteter inden for den maritime sektor, innovation og iværksætteri
b)
netværk og udveksling af erfaringer og bedste praksis mellem interessenter, blandt andet organisationer til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder, som fremmer kvinders rolle i fiskerisamfund og støtter underrepræsenterede grupper, der er involveret i kystfiskeri af mindre omfang, eller fiskeri til fods
c)
den sociale dialog på EU-plan, nationalt, regionalt eller lokalt plan med inddragelse af fiskere, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter.
2. Støtte i henhold til stk. 1 kan også ydes til selvstændige fiskeres ægtefæller eller selvstændige fiskeres livsledsagere, for så vidt sidstnævnte anerkendes i national ret på betingelserne fastsat i artikel 2, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/41/EU (26).
3. Den i stk. 1, litra a), omhandlede støtte kan ydes i en periode på højst to år til uddannelse af personer under 30 år, der af den berørte medlemsstat anerkendes som arbejdsløse (»praktikanter«). Sådan støtte begrænses til uddannelse om bord på fartøjer til kystfiskeri af mindre omfang, der ejes af en professionel fisker på mindst 50 år, som er formaliseret i en aftale mellem praktikanten og ejeren af fartøjet, som anerkendes af den berørte medlemsstat, herunder kurser om bæredygtige fangstmetoder og bevarelse af havets biologiske ressourcer som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013. Praktikanten ledsages om bord af en professionel fisker på mindst 50 år.
4. Der ydes støtte i henhold til stk. 3 til professionelle fiskere for at dække praktikantens løn og dermed forbundne udgifter, og støtten beregnes i overensstemmelse med artikel 67, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, idet der tages hensyn til den økonomiske situation og levestandarden i den berørte medlemsstat. Denne støtte må ikke overstige et maksimumsbeløb på 40 000 EUR for hver støttemodtager i programmeringsperioden.
Artikel 30
Diversificering og nye former for indkomst
1. EHFF kan støtte investeringer, der bidrager til diversificering af fiskeres indkomst gennem udvikling af supplerende aktiviteter, herunder investeringer om bord, i fisketurisme, restauranter, miljøtjenester vedrørende fiskeri og uddannelsesaktiviteter vedrørende fiskeri.
2. Støtten i henhold til stk. 1 ydes til fiskere, der:
a)
forelægger en forretningsplan for udviklingen af deres nye aktiviteter
b)
besidder passende erhvervsmæssige færdigheder, som kan erhverves gennem operationer, der finansieres i henhold til artikel 29, stk. 1, litra a).
3. Støtte i henhold til stk. 1 må kun ydes, såfremt de supplerende aktiviteter har tilknytning til fiskerens primære fiskerivirksomhed.
4. Størrelsen af den støtte, der ydes i henhold til stk. 1, må ikke overstige 50 % af det beløb, der er fastsat i forretningsplanen for hver operation, og et maksimumsbeløb på 75 000 EUR for hver støttemodtager.
Artikel 31
Opstartsstøtte til unge fiskere
1. EHFF kan yde virksomhedsopstartsstøtte til unge fiskere.
2. Støtte i henhold til denne artikel kan kun ydes til første erhvervelse af et fiskerfartøj:
a)
som har en længde overalt på under 24 meter
b)
som er udstyret til havfiskeri
c)
som er mellem 5 og 30 år gammel, og
d)
som hører til et flådesegment, hvor der ifølge den fiskerikapacitetsrapport, som er omhandlet i artikel 22, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013, er balance i de fiskerimuligheder, der er til rådighed for det pågældende segment.
3. I denne artikel forstås ved »unge fiskere«: fysiske personer, der ønsker at erhverve et fiskerfartøj for første gang, og som på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen er under 40 år og har arbejdet mindst fem år som fiskere eller har taget en tilsvarende erhvervsuddannelse. Medlemsstaterne kan definere yderligere objektive kriterier for unge fiskere, som skal opfyldes for at være støtteberettiget i henhold til denne artikel.
4. Støtte i henhold til denne artikel må ikke overstige 25 % af omkostningerne til erhvervelsen af fiskerfartøjet og må under ingen omstændigheder overstige 75 000 EUR pr. ung fisker.
Artikel 32
Sundhed og sikkerhed
1. For at forbedre hygiejne, sundhed, sikkerhed og arbejdsvilkår for fiskere kan EHFF støtte investeringer om bord eller i personligt udstyr, forudsat at disse investeringer går ud over de krav, der er fastsat i EU-retten eller national ret.
2. Støtten i henhold til denne artikel ydes til fiskere eller ejere af fiskerfartøjer.
3. Når operationen består i en investering om bord, ydes støtten ikke mere end én gang i programmeringsperioden for den samme type investering og til det samme fiskerfartøj. Når operationen består i en investering i personligt udstyr, ydes støtten ikke mere end én gang i programmeringsperioden for den samme type udstyr og til den samme støttemodtager.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage gennemførelsesretsakter i overensstemmelse med artikel 126 med henblik på at fastlægge de typer operationer, der er støtteberettigede i henhold til nærværende artikels stk. 1.
Artikel 33
Midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter
1. EHFF kan støtte finansiering af foranstaltninger til midlertidigt ophør med fiskeriaktiviteter i følgende tilfælde:
a)
gennemførelse af Kommissionsforanstaltninger eller medlemsstatshasteforanstaltninger, som omhandlet i henholdsvis artikel 12 og 13 i forordning(EU) nr. 1380/2013 eller bevaringsforanstaltninger som omhandlet i artikel 7 i nævnte forordning, herunder fiskeriforbudsperioder
b)
ikke-forlængelse af en partnerskabsaftale for bæredygtigt fiskeri eller tilhørende protokoller
c)
hvor det midlertidige ophør er fastsat i en forvaltningsplan, der er vedtaget i overensstemmelse med Rådets forordning (EF) nr. 1967/2006 (27), eller i en flerårig plan, der er vedtaget i henhold til artikel 9 og 10 i forordning (EU) nr. 1380/2013, og hvor, baseret på videnskabelig rådgivning, en reduktion af fiskeriindsatsen er nødvendig for at nå de målsætninger, der er fastsat i artikel 2, stk. 2, og stk. 5, litra a), i forordning (EU) nr. 1380/2013.
2. Støtte omhandlet i stk. 1 kan ydes for en periode på højst seks måneder pr. fartøj i perioden 2014-2020.
3. Støtte omhandlet i stk. 1 ydes kun til:
a)
ejere af EU-fiskerfartøjer, der er registreret som aktive, og som har udført fiskeriaktiviteter til havs i mindst 120 dage i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af støtteansøgningen, eller
b)
fiskere, der har arbejdet til havs i mindst 120 dage i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af støtteansøgningen, på et EU-fiskerfartøj, som er berørt af det midlertidige ophør.
4. Alle de fiskeriaktiviteter, der udføres af fiskerfartøjet eller de berørte fiskere, suspenderes på effektiv vis. Den kompetente myndighed sikrer sig, at det berørte fiskerfartøj har indstillet enhver fiskeriaktivitet i løbet af den periode, som det midlertidige ophør gælder for.
Artikel 34
Endeligt ophør med fiskeriaktiviteter
1. EHFF kan kun støtte finansiering af foranstaltninger til endeligt ophør med fiskeriaktiviteter, når det sker ved ophugning af fiskerfartøjer og forudsat at:
a)
sådan ophugning er medtaget i det operationelle program omhandlet i artikel 18, og
b)
det endelige ophør er forudsat som et værktøj i en handlingsplan omhandlet i artikel 22, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2013, og som angiver, at flådesegmentet ikke reelt modsvarer de fiskerimuligheder, der er til rådighed for dette segment.
2. Støtte i henhold til stk. 1 ydes til:
a)
ejere af EU-fiskerfartøjer, der er registreret som aktive, og som har udført fiskeriaktiviteter til havs i mindst 90 dage om året i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af støtteansøgningen, eller
b)
fiskere, der har arbejdet til havs i mindst 90 dage om året i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af støtteansøgningen, på et EU-fiskerfartøj, som er berørt af det endelige ophør.
3. De berørte fiskere skal reelt indstille alle fiskeriaktiviteter. Modtageren forelægger dokumentation for det reelle ophør med fiskeriaktiviteter for den kompetente myndighed. Godtgørelsen tilbagebetales pro rata temporis, hvis en fisker genoptager en fiskeriaktivitet inden for et tidsrum på mindre end to år fra datoen for indgivelse af støtteansøgningen.
4. Støtte i henhold til denne artikel kan ydes indtil den 31. december 2017.
5. Der ydes først støtte i henhold til denne artikel, efter at den tilsvarende kapacitet er fjernet permanent fra EU-fiskerflåderegistret, og efter at fiskerilicenserne og -tilladelserne ligeledes er permanent tilbagetrukne. Det er forbudt modtageren at registrere et nyt fiskerfartøj inden for fem år efter modtagelsen af denne støtte. Nedgangen i kapaciteten som følge af det endelige ophør med fiskeriaktiviteter med offentlig støtte fører til en tilsvarende permanent sænkning af de fiskerikapacitetslofter, der er fastsat i bilag II i forordning (EU) nr. 1380/2013.
6. Uanset stk. 1 kan støtte gives til endeligt ophør af fiskeriaktiviteter uden ophugning, forudsat at fartøjerne ombygges til andre aktiviteter end erhvervsfiskeri.
Endvidere og med henblik på at bevare kulturarven på havområdet kan støtte ydes til endeligt ophør af fiskeriaktiviteter uden ophugning i tilfælde af traditionelle fartøjer af træ, forudsat at sådanne fartøjer bibeholder en landbaseret kulturarvsfunktion.
Artikel 35
Gensidige fonde for ugunstige vejrforhold og miljøhændelser
1. EHFF kan bidrage til gensidige fonde for at betale økonomisk godtgørelse til fiskere for økonomiske tab forårsaget af ugunstige vejrforhold eller af miljøhændelser eller af redningsomkostninger for fiskere eller fiskerfartøjer i tilfælde af en ulykke til havs i forbindelse med deres fiskeriaktiviteter.
2. Med henblik på stk. 1 forstås ved »gensidig fond«: en ordning, som medlemsstaten har godkendt i henhold til sin nationale ret, og som giver de tilsluttede fiskere mulighed for at forsikre sig selv, hvorved der ydes godtgørelse til de tilsluttede fiskere for økonomiske tab forårsaget af de i stk. 1 omhandlede forhold.
3. Medlemsstaterne sikrer, at der undgås overkompensation som følge af en kombination af støtten i henhold til denne artikel med andre EU-instrumenter, nationale instrumenter eller private forsikringsordninger.
4. For at være støtteberettiget i henhold til denne artikel skal den pågældende gensidige fond:
a)
være godkendt af medlemsstatens kompetente myndighed i overensstemmelse med national ret
b)
have en gennemsigtig politik i forhold til indbetalinger til og udbetalinger fra fonden, og
c)
have klare regler om fordeling af ansvar for eventuel gæld.
5. Medlemsstaterne definerer reglerne for oprettelse og forvaltning af de gensidige fonde, navnlig med hensyn til udbetaling af godtgørelse og fiskeres berettigelse til sådan godtgørelse i tilfælde af ugunstuge vejrforhold, miljøhændelser eller ulykker til havs som omhandlet i stk. 1 samt med hensyn til administration af disse regler og overvågning af, hvorvidt de overholdes. Medlemsstaterne sikrer, at fondsordningerne indeholder regler om sanktioner i tilfælde af forsømmelighed fra fiskerens side.
6. Ugunstige vejrforhold, miljøhændelser eller ulykker til havs som omhandlet i stk. 1 skal være sådanne, der formelt anerkendes af den kompetente myndighed i den pågældende medlemsstat som havende fundet sted.
7. De bidrag, der er omhandlet stk. 1, må kun vedrøre de beløb, som den gensidige fond har udbetalt som økonomisk godtgørelse til fiskere. Der ydes ikke støtte til de administrative omkostninger i forbindelse med oprettelse af gensidige fonde. Medlemsstaterne kan begrænse de omkostninger, hvortil der ydes støtte, ved at anvende lofter per gensidig fond.
8. Der ydes kun bidrag som omhandlet i stk. 1 for at dække tab forårsaget af ugunstige vejrforhold, miljøhændelser eller ulykker til havs, som beløber sig til mere en 30 % af den pågældende virksomheds årlige omsætning, og som er beregnet på grundlag af den pågældende virksomhedes gennemsnitlige årlige omsætning i de foregående tre kalenderår.
9. Der ydes ingen bidrag fra EHFF til startkapital.
10. Hvor medlemsstaterne beslutter at begrænse de omkostninger, hvortil der ydes støtte, ved at anvende lofter per gensidig fond, beskriver og begrunder de i deres operationelle programmer de pågældende lofter.
Artikel 36
Støtte til systemerne for tildeling af fiskerimuligheder
1. For at tilpasse fiskeriaktiviteterne til fiskerimulighederne kan EHFF støtte udformningen, udviklingen, overvågningen, evalueringen og forvaltningen af systemerne for tildeling af fiskerimuligheder.
2. Støtte i henhold til denne artikel ydes til offentlige myndigheder, juridiske eller fysiske personer eller fiskeriorganisationer, der er anerkendt af medlemsstaten, herunder anerkendte producentorganisationer, der deltager i kollektiv forvaltning af de i stk. 1 omhandlede systemer.
Artikel 37
Støtte til udformning og gennemførelse af bevaringsforanstaltninger og regionalt samarbejde
1. For at sikre en effektiv udformning og gennemførelse af bevaringsforanstaltninger i henhold til artikel 7, 8 og 11 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og regionalt samarbejde i henhold til artikel 18 i nævnte forordning kan EHFF støtte:
a)
udformning, udvikling og overvågning af tekniske og administrative midler, som er nødvendige for udviklingen og gennemførelsen af bevaringsforanstaltninger og regionaliseringen
b)
interessenters deltagelse i og samarbejde mellem medlemsstaterne om udformningen og gennemførelsen af bevaringsforanstaltninger og regionaliseringen.
2. EHFF kan kun støtte direkte udsætning i henhold til stk. 1, hvis den er fastsat som en bevaringsforanstaltning i en EU-retsakt.
Artikel 38
Begrænsning af fiskeriets indvirkning på havmiljøet og tilpasning af fiskeriet til beskyttelsen af arter
1. For at mindske fiskeriets indvirkning på havmiljøet, fremme en gradvis eliminering af udsmid og lette overgangen til en bæredygtig udnyttelse af de levende marine biologiske ressourcer i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 kan EHFF støtte investeringer:
a)
i udstyr, der forbedrer størrelsesselektiviteten eller artsselektiviteten af fiskeredskaberne
b)
om bord eller i udstyr til eliminering af udsmid ved at undgå og reducere uønskede fangster af kommercielle bestande eller til håndtering af uønskede fangster, der skal landes i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013
c)
i udstyr, der begrænser og, hvis det er muligt, eliminerer fiskeriets fysiske og biologiske indvirkning på økosystemet eller havbunden
d)
i udstyr, der beskytter redskaber og fangster mod pattedyr og fugle, der er beskyttet i henhold til Rådets direktiv 92/43/EØF eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/147/EF (28), forudsat at det ikke undergraver selektiviteten af fiskeredskaberne, og at alle relevante foranstaltninger træffes for at undgå at skade rovdyrene fysisk.
2. Uanset artikel 11, litra a), må den i stk. 1 omhandlede støtte i regionerne i den yderste periferi kun ydes til forankrede anordninger til tiltrækning af fisk, forudsat at sådanne anordninger bidrager til bæredygtigt og selektivt fiskeri.
3. Der ydes ikke støtte mere end én gang i programmeringsperioden til den samme type udstyr på det samme EU-fiskerfartøj.
4. Der ydes kun støtte, når redskaberne eller det andet udstyr, der er omhandlet i stk. 1, har en påviseligt bedre størrelsesselektivitet eller påviselig mindre indvirkning på økosystemet og ikkemålrettede arter end standardredskaberne eller det andet udstyr, som er tilladt ifølge EU-ret eller ifølge relevant national ret vedtaget inden for rammerne af regionalisering som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013.
5. Der ydes støtte til:
a)
ejere af EU-fiskerfartøjer, som er registreret som aktive fartøjer, og som har udført fiskeriaktiviteter til havs i mindst 60 dage i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af støtteansøgningen
b)
fiskere, som ejer redskaber, der skal erstattes, og som har arbejdet om bord på et EU-fiskerfartøj i mindst 60 dage i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af støtteansøgningen
c)
fiskeriorganisationer, der er anerkendt af medlemsstaten.
Artikel 39
Innovation i tilknytning til bevaring af havets biologiske ressourcer
1. For at bidrage til en gradvis eliminering af udsmid og bifangster og lette overgangen til udnyttelse af de levende marine biologiske ressourcer i overensstemmelse med artikel 2, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 samt for at mindske fiskeriets indvirkning på havmiljøet og beskyttede rovdyrs indvirkning på fiskeriet kan EHFF støtte operationer, der har til formål at udvikle eller indføre ny teknisk eller organisatorisk viden, som kan mindske fiskeriaktiviteters indvirkning på miljøet, herunder bedre fangstmetoder og redskabsselektivitet, eller det har til formål at give en mere bæredygtig udnyttelse af havets biologiske ressourcer og sameksistens med beskyttede rovdyr.
2. Operationer, der finansieres i henhold til denne artikel, gennemføres af eller i samarbejde med et videnskabeligt eller teknisk organ, der er anerkendt af den medlemsstat, som validerer resultaterne af sådanne operationer.
3. Resultaterne af de operationer, der finansieres i henhold til denne artikel, får passende offentlig omtale i medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 119.
4. Fiskerfartøjer, der deltager i projekter, som finansieres i henhold til denne artikel, må ikke udgøre mere end 5 % af antallet af fartøjer i den nationale flåde eller 5 % af den nationale flådetonnage i bruttotonnage beregnet på tidspunktet for indgivelsen af ansøgningen. På anmodning fra en medlemsstat kan Kommissionen under behørigt begrundede omstændigheder og på grundlag af en henstilling fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF), der er oprettet ved Kommissionens afgørelse 2005/629/EF (29), godkende projekter, der overskrider grænserne fastsat i dette stykke.
5. Operationer, der ikke kvalificeres som fiskeri med videnskabeligt formål i overensstemmelse med artikel 33 i forordning (EF) nr. 1224/2009, og som består i at afprøve nye fiskeredskaber eller -teknikker, udføres inden for grænserne for de fiskerimuligheder, som den pågældende medlemsstat har fået tildelt.
6. De nettoindtægter, som er skabt ved fiskerfartøjernes deltagelse i operationen, fratrækkes de støtteberettigede udgifter til operationen i overensstemmelse med artikel 65, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
7. Med henblik på stk. 6 forstås ved »nettoindtægt«: fiskernes indkomst fra første salg af fisk eller skaldyr fanget i løbet af indførelsen og afprøvningen af den nye tekniske eller organisatoriske viden minus salgsomkostninger såsom gebyrer til auktionshaller.
Artikel 40
Beskyttelse og genopretning af marin biodiversitet og marine økosystemer og godtgørelsesordninger inden for rammerne af bæredygtige fiskeriaktiviteter
1. For at beskytte og genoprette marin biodiversitet og marine økosystemer inden for rammerne af bæredygtige fiskeriaktiviteter, og, hvis det er relevant, med deltagelse af fiskere, kan EHFF støtte følgende operationer:
a)
fiskeres indsamling af affald fra havet såsom fjernelse af tabte fiskeredskaber og affald i havet
b)
bygning, etablering eller modernisering af faste eller mobile anlæg, der skal beskytte og fremme den marine fauna og flora, herunder den videnskabelige forberedelse og evaluering heraf
c)
bidrag til en bedre forvaltning eller bevarelse af havets biologiske ressourcer
d)
forberedelse, herunder undersøgelser, udarbejdelse, overvågning og ajourføring af beskyttelses- og forvaltningsplaner for fiskerirelaterede aktiviteter i tilknytning til Natura 2000-områder og særlige beskyttede områder som omhandlet i direktiv 2008/56/EF og vedrørende andre særlige habitater
e)
forvaltning, genopretning og overvågning af Natura 2000-områder i overensstemmelse med direktiv 92/43/EØF og direktiv 2009/147/EF i overensstemmelse med de prioriterede aktionsrammer, der er fastlagt i henhold til direktiv 92/43/EØF
f)
forvaltning, genopretning og overvågning af beskyttede havområder med henblik på gennemførelse af de geografiske beskyttelsesforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 13, stk. 4, i direktiv 2008/56/EF
g)
styrkelse af miljøbevidsthed blandt fiskere for så vidt angår beskyttelse og genopretning af marin biodiversitet
h)
godtgørelsesordninger for skader på fangster forårsaget af pattedyr og fugle, der er beskyttet i henhold til direktiv 92/43/EØF eller 2009/147/EF
i)
deltagelse i andre tiltag, som har til formål at opretholde og fremme biodiversitet og økosystemtjenester, f.eks. genopretning af specifikke habitater i hav- og kystområder til støtte for bæredygtige fiskebestande, herunder den videnskabelige forberedelse og evaluering heraf.
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra h), forudsætter, at medlemsstaternes kompetente myndigheder formelt anerkender sådanne ordninger. Medlemsstaterne bør også sikre, at der ikke forekommer overkompensation for skader som følge af en kombination af støtteordninger på EU-plan, nationalt og privat plan.
3. Operationerne omhandlet i denne artikel kan gennemføres af videnskabelige eller tekniske offentligretlige organer, rådgivende råd, fiskere, eller fiskeriorganisationer, som er anerkendt af medlemsstaten, eller af ikkestatslige organisationer i samarbejde med fiskeriorganisationer eller i samarbejde med FLAG'er.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126 med henblik på at specificere hvilke omkostninger, der er støtteberettigede i henhold til nærværende artikels stk. 1.
Artikel 41
Energieffektivitet og modvirkning af klimaændringer
1. For at modvirke virkningerne af klimaændringer og at forbedre fiskerfartøjers energieffektivitet kan EHFF støtte:
a)
investeringer i udstyr eller investeringer om bord, som har til formål at reducere emissionen af forurenende stoffer eller drivhusgasser og øge energieffektiviteten for fiskerfartøjer. Investeringer i fiskeredskaber er også støtteberettigede, forudsat at de ikke undergraver disse fiskeredskabers selektivitet
b)
energieffektivitetsrevisioner og -ordninger
c)
undersøgelser for at vurdere, hvorvidt alternative fremdriftssystemer og skrogets udformning bidrager til fiskerfartøjers energieffektivitet.
2. Støtte til udskiftning eller modernisering af hoved- eller hjælpemotorer kan kun ydes til:
a)
fartøjer med en længde overalt på op til 12 meter, forudsat at den nye eller moderniserede motor ikke har mere effekt i kW end den nuværende motor
b)
fartøjer med en længde overalt på 12-18 meter, forudsat at den nye eller moderniserede motor har mindst 20 % mindre effekt i kW end den nuværende motor
c)
fartøjer med en længde overalt på 18-24 meter, forudsat at den nye eller moderniserede motor har mindst 30 % mindre effekt i kW end den nuværende motor.
3. Der ydes kun støtte i henhold til stk. 2 til udskiftning eller modernisering af hoved- eller hjælpemotorer for så vidt angår fartøjer i et flådesegment, hvor der ifølge den fiskerikapacitetsrapport, som er omhandlet i artikel 22, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013, er balance i de fiskerimuligheder, der er til rådighed for det pågældende segment.
4. Støtte i henhold til nærværende artikels stk. 2 ydes kun til udskiftning eller modernisering af hoved- eller hjælpemotorer, der er certificeret officielt, jf. artikel 40, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1224/2009. Den udbetales først, når enhver nødvendig reduktion af kapaciteten i kW er fjernet permanent fra EU-fiskerflåderegistret.
5. For fiskerfartøjer, der ikke er underlagt certificering af maskineffekt, ydes der kun støtte i henhold til nærværende artikels stk. 2 til udskiftning eller modernisering af hoved- eller hjælpemotorer, hvor det er blevet kontrolleret, at maskineffekten stemmer, jf. artikel 41 i forordning (EF) nr. 1224/2009, og hvor det ved fysisk kontrol er sikret, at maskineffekten ikke overstiger maskineffekt, der er anført i fiskerilicenserne.
6. Den i stk. 2, litra b) og c), omhandlede reduktion af maskineffekt kan opnås af en gruppe fartøjer for hver af de fartøjskategorier, der er omhandlet i disse litraer.
7. Med forbehold af artikel 25, stk. 3, må støtte fra EHFF efter nærværende artikels stk. 2 ikke overstige den højeste af følgende to tærskler:
a)
1 500 000 EUR, eller
b)
3 % af Unionens finansielle støtte, som medlemsstaten har tildelt Unionens prioriteter fastsat i artikel 6, stk. 1, 2 og 5.
8. Ansøgninger, der er indgivet af operatører fra sektoren for kystfiskeri af mindre omfang, tildeles som en prioritet op til 60 % af den samlede støtte, der er ydet til den i stk. 2 omhandlede udskiftning eller modernisering af hoved- eller hjælpemotorer for hele programmeringsperioden.
9. Støtte i henhold til stk. 1 og 2 må kun ydes til ejere af fiskerfartøjer og ydes ikke mere end én gang for den samme type investering i løbet af programmeringsperioden til det samme fiskerfartøj.
10. Kommissionen tillægges beføjelse til i overensstemmelse med artikel 126 at vedtage delegerede retsakter, der fastlægger de støtteberettigede omkostninger i henhold til nærværende artikels stk. 1, litra a).
Artikel 42
Merværdi, produktkvalitet og anvendelse af uønskede fangster
1. Med henblik på at øge merværdien eller kvaliteten af fiskefangsten kan EHFF støtte:
a)
investeringer, der skaber merværdi for fiskevarer, navnlig ved at tillade, at fiskere foretager forarbejdning, afsætning og direkte salg af deres egne fangster
b)
innovative investeringer om bord, der forbedrer kvaliteten af fiskevarerne.
2. Den støtte, der er omhandlet i stk. 1, litra b), forudsætter, at der anvendes selektive redskaber for at minimere uønskede fangster og ydes kun til ejere af EU-fiskerfartøjer, som har udført fiskeriaktiviteter til havs i mindst 60 dage i løbet af de to kalenderår, der går forud for datoen for indgivelse af ansøgningen.
Artikel 43
Fiskerihavne, landingssteder, auktionshaller og nødhavne
1. Med henblik på at øge kvaliteten af, kontrollen med og sporbarheden for de produkter, der landes, at øge energieffektiviteten, at bidrage til miljøbeskyttelsen og at forbedre sikkerheden og arbejdsvilkårene kan EHFF støtte investeringer, der forbedrer infrastrukturen i fiskerihavne og auktionshaller eller landingssteder og nødhavne, herunder investeringer i anlæg til indsamling af affald i havet.
2. Med henblik på at lette overholdelsen af forpligtelsen til at lande alle fangster i overensstemmelse med artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og artikel 8, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1379/2013 såvel som at skabe merværdi for underudnyttede dele af fangsten kan EHFF støtte investeringer i fiskerihavne, auktionshaller, landingssteder og nødhavne.
3. Med henblik på at forbedre fiskernes sikkerhed kan EHFF støtte investeringer i bygning eller modernisering af nødhavne.
4. Støtten må ikke dække bygning af nye havne, nye landingssteder eller nye auktionshaller.
Artikel 44
Ferskvandsfiskeri og akvatisk fauna og flora i ferskvandsområder
1. For at reducere ferskvandsfiskeriets indvirkning på miljøet, øge energieffektiviteten, øge værdien eller kvaliteten af den landede fisk eller forbedre sundhed, sikkerhed, arbejdsvilkår, menneskelig kapital og uddannelse kan EHFF støtte investeringer i følgende:
a)
fremme af menneskelig kapital, jobskabelse og social dialog som omhandlet i artikel 29 og på de betingelser, der er fastsat i samme artikel
b)
om bord eller i personligt udstyr som omhandlet i artikel 32 og på de betingelser, der er fastsat i samme artikel
c)
i udstyr og visse typer af operationer som omhandlet i artikel 38 og 39 og på de betingelser, der er fastsat i disse artikler
d)
forbedringen af energieffektivitet og modvirkningen af virkningerne af klimaændringer som omhandlet i artikel 41 og på de betingelser, der er fastsat i samme artikel
e)
forøgelse af værdien eller kvaliteten af fiskefangsten som omhandlet i artikel 42 og på de betingelser, der er fastsat i samme artikel
f)
i fiskerihavne, nødhavne og landingssteder som omhandlet i artikel 43 og på de betingelser, der er fastsat i samme artikel.
2. EHFF kan yde støtte til investeringer i forbindelse med unge fiskeres opstart som omhandlet i artikel 31 og på de betingelser, som er fastsat i samme artikel, med undtagelse af kravet i nævnte artikels stk. 2, litra b).
3. EHFF kan støtte udvikling og fremme af innovationer i overensstemmelse med artikel 26, rådgivningstjenester i overensstemmelse med artikel 27 og partnerskaber mellem videnskabsfolk og fiskere i overensstemmelse med artikel 28.
4. For at fremme diversificering hos ferskvandsfiskere kan EHFF støtte diversificering af fiskeriaktiviteter i ferskvand til supplerende aktiviteter på de betingelser, der er fastsat i artikel 30.
5. Med henblik på stk. 1:
a)
forstås henvisningerne i artikel 30, 32, 38, 39, 41 og 42 til fiskerfartøjer som henvisninger til fartøjer, der udelukkende opererer i ferskvand
b)
forstås henvisninger i artikel 38 til havmiljøet som henvisninger til det miljø, hvor fiskerfartøjet til ferskvandsfiskeri opererer.
6. For at beskytte og udvikle den akvatiske fauna og flora kan EHFF støtte:
a)
forvaltning, genopretning og overvågning af Natura 2000-områder, som er berørt af fiskeriaktiviteter, og genoprettelse af ferskvandsområder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF (30), herunder vandrende arters gydepladser og vandringsveje, jf. dog nærværende forordnings artikel 40, stk. 1, litra e), og, hvis det er relevant, med deltagelse af ferskvandsfiskere
b)
bygning, modernisering eller etablering af faste eller mobile anlæg, der skal beskytte og fremme den akvatiske fauna og flora, herunder den videnskabelige forberedelse, overvågning og evaluering heraf.
7. Medlemsstaterne sørger for, at de fartøjer, der modtager støtte i henhold til denne artikel, fortsætter med udelukkende at operere i ferskvand.
KAPITEL II
Bæredygtig udvikling af akvakultur
Artikel 45
Specifikke mål
Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at gennemføre de specifikke mål i Unionens prioritet fastlagt i artikel 6, nr. 2).
Artikel 46
Almindelige betingelser
1. Støtte i henhold til dette kapitel ydes kun til akvakulturvirksomheder, medmindre andet er fastsat i denne forordning.
2. Med henblik på denne artikel fremlægger iværksættere på vej ind i sektoren en forretningsplan og, hvis investeringsbeløbet overstiger 50 000 EUR, en gennemførlighedsundersøgelse, herunder en miljøvurdering af operationerne. Støtte i henhold til dette kapitel ydes kun, hvis det i en uafhængig markedsberetning klart er påvist, at der findes gode og bæredygtige markedsudsigter for produktet.
3. Hvis operationer består af investeringer i udstyr eller infrastruktur, som skal sikre, at fremtidige krav relateret til miljø, menneskers eller dyrs sundhed, hygiejne eller dyrevelfærd i henhold til EU-lovgivningen opfyldes, kan støtten ydes indtil den dato, hvor sådanne krav bliver obligatoriske for virksomhederne.
4. Der ydes ikke støtte til opdræt af genetisk modificerede organismer.
5. Der ydes ikke støtte til akvakulturaktiviteter i beskyttede havområder, hvis medlemsstatens kompetente myndighed på grundlag af en miljøkonsekvensvurdering har fastslået, at den pågældende aktivitet vil få en betydelig negativ indvirkning på miljøet, som ikke kan modvirkes på tilstrækkelig vis.
Artikel 47
Innovation
1. For at stimulere til innovation inden for akvakultur kan EHFF støtte operationer, der tager sigte på at:
a)
udvikle teknisk, videnskabelig eller organisatorisk viden inden for akvakulturbrug, som især reducerer indvirkningen på miljøet, reducerer afhængigheden af fiskemel og -olie, fremmer en bæredygtig anvendelse af ressourcer i akvakultursektoren, forbedrer dyrevelfærd eller letter nye bæredygtige produktionsmetoder
b)
udvikle eller markedsføre nye akvakulturarter med godt markedspotentiale, nye eller væsentligt forbedrede produkter, nye eller forbedrede processer og nye eller forbedrede forvaltnings- og organisationssystemer
c)
udforske den tekniske eller økonomiske gennemførlighed af innovative produkter eller processer.
2. Operationer i henhold til denne artikel udføres af eller i samarbejde med offentlige eller private videnskabelige eller tekniske organer, der er anerkendt i de enkelte medlemsstater, og som skal validere resultaterne af sådanne operationer.
3. Resultaterne af de operationer, som modtager støtte, skal have passende offentlig omtale i medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 119.
Artikel 48
Produktive investeringer i akvakultur
1. EHFF kan støtte:
a)
produktive investeringer i akvakultur
b)
diversificering af akvakulturproduktion og opdrættede arter
c)
modernisering af akvakulturenheder, herunder forbedring af arbejds- og sikkerhedsforholdene for akvakulturarbejdere
d)
forbedringer og modernisering vedrørende dyrs sundhed og velfærd, herunder indkøb af udstyr, der skal beskytte fiskebrugene mod vildtlevende rovdyr
e)
investeringer, der reducerer de negative konsekvenser eller styrker de positive virkninger for miljøet og forøgelse af ressourceeffektiviteten
f)
investeringer i forbedring af kvaliteten af eller tilføjelse af værdi til akvakulturprodukter
g)
genopretning af eksisterende akvakulturdamme eller -laguner gennem fjernelse af slam eller investeringer til at forebygge slamaflejring
h)
diversificering af akvakulturvirksomheders indkomst gennem udvikling af supplerende aktiviteter
i)
investeringer, der medfører en betydelig reduktion af akvakulturvirksomheders indvirkning på vandforbruget og -kvaliteten, navnlig ved at reducere den benyttede mængde vand eller kemikalier, antibiotika og andre lægemidler, eller ved at forbedre kvaliteten af produktionsvandet, herunder ved anvendelse af multitrofiske akvakultursystemer
j)
fremme af lukkede akvakultursystemer, hvor akvakulturprodukter opdrættes i lukkede recirkuleringssystemer, hvilket minimerer vandforbruget
k)
investeringer i forbedring af energieffektiviteten og fremme af omlægningen af akvakulturvirksomheder til vedvarende energikilder.
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra h), ydes kun til akvakulturvirksomheder, hvis de supplerende aktiviteter vedrører virksomhedens forretning med hensyn til akvakultur, herunder fisketurisme, miljøtjenester relateret til akvakultur eller uddannelsesaktiviteter vedrørende akvakultur.
3. Støtte i henhold til stk. 1 kan ydes til øgning i produktionen og/eller modernisering af eksisterende akvakulturvirksomheder eller opbygning af nye, forudsat at udviklingen er i overensstemmelse med den flerårige nationale strategiplan for udvikling af akvakultur som omhandlet i artikel 34 i forordning (EU) nr. 1380/2013.
Artikel 49
Forvaltnings-, vikar- og rådgivningstjenester for akvakulturbrug
1. Med henblik på at forbedre akvakulturbrugs overordnede resultater og konkurrenceevne og reducere den negative indvirkning, som deres operationer har på miljøet, kan EHFF støtte:
a)
oprettelse af forvaltnings-, vikar- og rådgivningstjenester for akvakulturbrug
b)
indkøb af rådgivningstjenester af teknisk, videnskabelig, juridisk, miljømæssig eller økonomisk art.
2. Rådgivningstjenester i henhold til stk. 1, litra b), dækker:
a)
forvaltningsbehovene til at gøre akvakulturbrug i stand til at overholde Unionens og national miljølovgivning såvel som kravene til fysisk havplanlægning
b)
vurdering af virkningerne på miljøet, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/42/EF (31) og direktiv 92/43/EØF
c)
forvaltningsbehovene til at gøre akvakulturbrug i stand til at overholde national lovgivning og EU-lovgivning om akvatisk dyresundhed og -velfærd eller folkesundhed
d)
sundheds- og sikkerhedsstandarder baseret på Unionens og national lovgivning
e)
afsætnings- og forretningsstrategier.
3. De i stk. 1, litra b), omhandlede rådgivningstjenester leveres af videnskabelige eller tekniske organer samt enheder, der yder juridisk eller økonomisk rådgivning, og som har de fornødne kompetencer som anerkendt i medlemsstaten.
4. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), ydes kun til offentligretlige organer eller andre enheder, der er udvalgt af medlemsstaten til at oprette rådgivningstjenester. Støtte i henhold til stk. 1, litra b), ydes kun til SMV'er inden for akvakultur eller til akvakulturorganisationer, herunder akvakulturproducentorganisationer og sammenslutninger af akvakulturproducentorganisationer.
5. Såfremt støtten ikke overstiger 4 000 EUR, kan støttemodtageren udvælges gennem en fremskyndet procedure.
6. Støttemodtagere kan ikke modtage støtte mere end én gang om året for hver kategori af rådgivningstjeneste omfattet af stk. 2.
Artikel 50
Fremme af menneskelig kapital og netværk
1. For at fremme menneskelig kapital og netværk inden for akvakultur kan EHFF støtte:
a)
erhvervsuddannelse, livslang læring, formidling af videnskabelig og teknisk viden og innovativ praksis, tilegnelse af nye erhvervsmæssige færdigheder inden for akvakultur og vedrørende mindskelse af miljøbelastningen fra akvakulturaktiviteter
b)
forbedring af arbejdsvilkår og fremme af sikkerhed på arbejdspladsen
c)
netværk og udveksling af erfaringer og bedste praksis blandt akvakulturvirksomheder eller erhvervsorganisationer og andre interessenter, herunder videnskabelige og tekniske organer eller organer, der fremmer ligestilling mellem mænd og kvinder.
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), ydes ikke til store akvakulturvirksomheder, medmindre de deltager i vidensdeling med SMV'er.
3. Uanset artikel 46 ydes der i henhold til nærværende artikel også støtte til offentlige eller halvoffentlige organisationer og andre organisationer, der er anerkendt af medlemsstaten.
4. Støtte i henhold til nærværende artikel ydes også til selvstændige akvakulturbrugeres ægtefæller eller selvstændige akvakulturbrugeres livsledsagere, for så vidt sidstnævnte anerkendes i national ret, efter betingelserne fastsat i artikel 2, litra b), i direktiv 2010/41/EU.
Artikel 51
Forøgelse af akvakulturbrugs potentiale
1. For at bidrage til udviklingen af akvakulturbrug og -infrastrukturer og mindske aktiviteternes negative indvirkning på miljøet kan EHFF støtte:
a)
identifikation og kortlægning af de bedst egnede områder til udvikling af akvakultur, i givet fald under hensyntagen til fysiske planlægningsprocesser, samt identifikation og kortlægning af områder, hvor akvakultur bør udelukkes for at bevare sådanne områders rolle i økosystemet
b)
forbedring og udvikling af støttefaciliteter og infrastrukturer, der er nødvendige for at øge potentialet på akvakulturbrug og mindske akvakulturens negative indvirkning på miljøet, herunder investeringer i jordfordeling, energiforsyning eller vandforvaltning
c)
tiltag, der er truffet og gennemført af de kompetente myndigheder i henhold til artikel 9, stk. 1, i direktiv 2009/147/EF eller artikel 16, stk. 1, i direktiv 92/43/EØF med det formål at forhindre alvorlige skader på akvakultur.
d)
tiltag, der er truffet og gennemført af de kompetente myndigheder efter registrering af øget dødelighed eller sygdomme som fastsat i artikel 10 i Rådets direktiv 2006/88/EF (32). Disse tiltag kan omfatte vedtagelse af handlingsplaner for skaldyr, der sigter mod beskyttelse, genopretning og forvaltning, herunder støtte til skaldyrsproducenter til vedligeholdelse af naturlige skaldyrsbanker og afvandingsområder.
2. Modtagere af støtte i henhold til denne artikel kan kun være offentligretlige organer eller private organer, som medlemsstaten har overdraget de i stk. 1 omhandlede opgaver.
Artikel 52
Tilskyndelse til nye akvakulturbrugere, der udøver bæredygtig akvakultur
1. For at fremme iværksætteri inden for akvakultur kan EHFF støtte nye brugeres oprettelse af bæredygtige akvakulturvirksomheder.
2. Støtte i henhold til stk. 1 ydes til akvakulturbrugere, der går ind i sektoren, forudsat at:
a)
de har tilstrækkelige erhvervsmæssige færdigheder og kompetencer
b)
det er første gang, de starter en mikrovirksomhed eller lille virksomhed op inden for akvakultur som leder af en sådan virksomhed, og
c)
de forelægger en forretningsplan for udviklingen af deres akvakulturaktiviteter.
3. Til at opnå passende erhvervsmæssige færdigheder kan akvakulturbrugere, der går ind i sektoren, få støtte i henhold til artikel 50, stk. 1, litra a).
Artikel 53
Omlægning til miljøledelse og miljørevision og økologisk akvakultur
1. For at fremme udviklingen af økologisk eller energieffektiv akvakultur kan EHFF støtte:
a)
omlægning af konventionelle akvakulturproduktionsmetoder til økologisk akvakultur som omhandlet i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (33) og i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 710/2009 (34)
b)
deltagelse i Unionens ordninger for miljøledelse og miljørevision (EMAS), som blev indført ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 761/2001 (35).
2. Der kan kun ydes støtte til modtagere, som forpligter sig til at deltage i EMAS i mindst tre år eller til at overholde kravene til økologisk produktion i mindst fem år.
3. Støtten har form af godtgørelse for maksimalt tre år i løbet af virksomhedens omlægning til økologisk produktion eller i løbet af forberedelsen af deltagelsen i EMAS. Medlemsstaterne beregner denne godtgørelse på grundlag af:
a)
indtægtstabet eller de påløbne meromkostninger i perioden med omlægning fra konventionel til økologisk produktion til operationer, der er støtteberettigede i henhold til stk. 1, litra a), eller
b)
de meromkostninger, som skyldes anvendelse og forberedelse af deltagelsen i EMAS for operationer, der er støtteberettigede i henhold til stk. 1, litra b).
Artikel 54
Akvakultur, der yder miljøtjenester
1. For at fremme udviklingen af akvakultur, der yder miljøtjenester, kan EHFF støtte:
a)
akvakulturmetoder, der opfylder specifikke miljøbehov og er omfattet af specifikke ledelseskrav som følge af udpegelsen af Natura 2000-områder i overensstemmelse med direktiv 92/43/EØF og 2009/147/EF
b)
deltagelse, for så vidt angår omkostninger, der er direkte forbundet dermed, i ex-situ-bevaring og reproduktion af akvatiske dyr inden for rammerne af programmer for bevaring og genopretning af biodiversitet, der er udviklet af offentlige myndigheder eller under tilsyn af dem
c)
akvakulturaktiviteter, der omfatter bevaring og forbedring af miljøet, og af biodiversitet og forvaltning af landskabet og traditionelle kendetegn i akvakulturområder.
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra a), har form af årlig godtgørelse af de påløbne meromkostninger og/eller indkomsttabet som følge af ledelseskravene inden for de pågældende områder med tilknytning til gennemførelsen af direktiv 92/43/EØF eller 2009/147/EF.
3. Støtte i henhold til stk. 1, litra c), ydes kun, hvis modtagerne forpligter sig til i mindst fem år at opfylde vandmiljøkrav, som går videre end til blot at anvende Unionens eller national lovgivning. Miljøfordelene ved operationen skal være påvist ved en forhåndsvurdering, som foretages af de kompetente organer, der er udpeget af medlemsstaten, medmindre miljøfordelene ved den operation allerede er anerkendte.
4. Støtte i henhold til stk. 1, litra c), har form af årlig godtgørelse af de påløbne meromkostninger og/eller tabt indkomst.
5. Resultaterne af de operationer, som modtager støtte i henhold til denne artikel, skal have passende offentlig omtale i medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 119.
Artikel 55
Folkesundhedsforanstaltninger
1. EHFF kan støtte godtgørelse til bløddyrsopdrættere for midlertidig indstilling af høst af opdrættede bløddyr, når sådan indstilling udelukkende sker af hensyn til folkesundheden.
2. Der kan kun ydes støtte, hvis indstillingen af høsten som følge af kontaminering af bløddyr er resultatet af spredning af toksisk plankton eller forekomst af biotoksinholdigt plankton, og forudsat at:
a)
kontamineringen varer i mere end fire måneder i træk, eller
b)
tabet som følge af indstillingen af høsten beløber sig til mere end 25 % af den pågældende virksomheds årsomsætning beregnet på grundlag af denne virksomheds gennemsnitsomsætning i tre kalenderår forud for det år, hvor høsten blev indstillet.
Med henblik på første afsnit, litra b), kan medlemsstaterne indføre særlige beregningsmetoder for virksomheder, der har fungeret i under tre år.
3. Der kan højst ydes godtgørelse i 12 måneder i hele programmeringsperioden. Dette kan i behørigt begrundede tilfælde forlænges en gang med højst endnu 12 måneder op til samlet højst 24 måneder.
Artikel 56
Foranstaltninger vedrørende dyresundhed og dyrevelfærd
1. For at fremme dyresundhed og dyrevelfærd i akvakulturvirksomheder, bl.a. med hensyn til forebyggelse og biosikkerhed, kan EHFF støtte:
a)
udgifter til kontrol med og udryddelse af sygdomme inden for akvakultur i overensstemmelse med Rådets beslutning 2009/470/EF (36), herunder de driftsomkostninger, der er nødvendige for at opfylde forpligtelserne i en udryddelsesplan
b)
udviklingen af almindelige og artsspecifikke bedste praksisser eller adfærdskodekser om biosikkerhed eller om dyresundhed og dyrevelfærdsbehov inden for akvakultur
c)
initiativer, der tager sigte på at mindske akvakulturens afhængighed af veterinærmedicin
d)
veterinære eller farmaceutiske undersøgelser og formidling og udveksling af oplysninger og bedste praksis med hensyn til veterinære sygdomme inden for akvakultur med henblik på at fremme en hensigtsmæssig anvendelse af veterinærmedicin
e)
etablering og drift af sundhedsorganisationer inden for akvakultursektoren som anerkendt af medlemsstaterne
f)
godtgørelse til bløddyrsopdrættere for midlertidig indstilling af deres aktiviteter som følge af usædvanlig massedødelighed, når dødeligheden overstiger 20 %, eller når tabet som følge af indstillingen af aktiviteten beløber sig til mere end 35 % af den pågældende virksomheds årsomsætning beregnet på grundlag af denne virksomheds gennemsnitsomsætning i tre kalenderår forud for det år, hvor aktiviteterne blev indstillet.
2. Støtte i henhold til stk. 1, litra d), dækker ikke indkøb af veterinærmedicin.
3. Resultaterne af de undersøgelser, der finansieres i henhold til stk. 1, litra d), skal have passende offentlig omtale i medlemsstaten i overensstemmelse med artikel 119.
4. Der kan også ydes støtte til offentligretlige organer.
Artikel 57
Akvakulturforsikring
1. For at sikre akvakulturproducenters indkomst kan EHFF bidrage til en akvakulturforsikring, som dækker økonomiske tab som følge af mindst et af følgende forhold:
a)
naturkatastrofer
b)
ugunstige vejrforhold
c)
pludselige ændringer af vandkvaliteten og -mængden, som operatøren ikke er skyld i
d)
sygdomme inden for akvakultur, svigt eller ødelæggelse af produktionsanlæg, som operatøren ikke er skyld i.
2. Forekomsten af de i stk. 1 nævnte omstændigheder inden for akvakultur skal være formelt anerkendt af den berørte medlemsstat.
3. Medlemsstaterne kan, hvis det er hensigtsmæssigt, på forhånd fastlægge kriterier for, hvordan en sådan formel anerkendelse som omhandlet i stk. 2 anses for givet.
4. Der ydes kun støtte til akvakulturforsikringskontrakter, som dækker økonomiske tab som omhandlet i stk. 1, der overstiger 30 % af akvakulturbrugerens gennemsnitlige årlige omsætning beregnet på grundlag af akvakulturbrugerens gennemsnitsomsætning i de foregående tre kalenderår forud for det år, hvor de økonomiske tab fandt sted.
KAPITEL III
Bæredygtig udvikling af fiskeri- og akvakulturområder
Afdeling 1
Anvendelsesområde og mål
Artikel 58
Anvendelsesområde
EHFF støtter bæredygtig udvikling af fiskeri- og akvakulturområder efter en fremgangsmåde for lokaludvikling styret af lokalsamfundet, jf. artikel 32 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 59
Specifikke mål
Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at gennemføre de specifikke mål i Unionens prioritet fastsat i artikel 6, nr. 4).
Afdeling 2
Lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet, og lokale aktionsgrupper inden for fiskeriet
Artikel 60
Lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet
1. For at bidrage til at nå målene i artikel 59 skal lokaludviklingsstrategierne styret af lokalsamfundet:
a)
øge fiskeri- og akvakultursektorers deltagelse i den bæredygtige udvikling af områder med kyst- og ferskvandsfiskeri og akvakulturområder mest muligt
b)
sikre, at lokalsamfundene fuldt ud udnytter og drager fordel af de muligheder, som tilbydes gennem hav-, kyst- og ferskvandsudvikling og navnlig hjælpe små fiskerihavne og fiskerihavne i tilbagegang med at maksimere deres potentiale på det maritime område gennem udvikling af en diversificeret infrastruktur.
2. Der skal være sammenhæng mellem strategien og de muligheder og behov, som er konstateret på det relevante område, og Unionens prioriteter fastsat i artikel 6. Strategier kan dække lige fra fokus på fiskeriet til bredere strategier, der er rettet mod diversificering af fiskeriområder. Strategierne skal være mere end blot en samling af operationer eller sammenstilling af sektorforanstaltninger.
Artikel 61
Lokale aktionsgrupper inden for fiskeriet
1. I forbindelse med EHFF udpeges de lokale aktionsgrupper, som der henvises til i artikel 32, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013, som fiskeriets lokale aktionsgrupper (FLAG'er).
2. FLAG'erne skal foreslå en integreret lokaludviklingsstrategi styret af lokalsamfundet, som mindst er baseret på elementerne i nærværende forordnings artikel 60, og skal være ansvarlige for dens gennemførelse.
3. FLAG'erne skal:
a)
generelt afspejle, hvad der er hovedfokus i deres strategi og den socioøkonomiske sammensætning på området, gennem en afbalanceret repræsentation af de vigtigste interessenter, herunder den private sektor, den offentlige sektor og civilsamfundet
b)
sikre en signifikant repræsentation af fiskeri- og/eller akvakultursektorerne.
4. Hvis lokaludviklingsstrategien styret af lokalsamfundet støttes af andre fonde ud over EHFF, skal FLAG-udvælgelsesorganet for EHFF-støttede projekter endvidere opfylde de i stk. 3 omhandlede krav.
5. FLAG'er kan også udføre ekstra opgaver, der er mere vidtgående end minimumsopgaverne fastsat i artikel 34, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, når sådanne opgaver delegeres til dem af forvaltningsmyndigheden.
Afdeling 3
Støtteberettigede operationer
Artikel 62
Støtte fra EHFF til lokaludvikling styret af lokalsamfundet
1. Følgende operationer er støtteberettigede i henhold til denne afdeling i overensstemmelse med artikel 35 i forordning (EU) nr. 1303/2013:
a)
støtte til forberedelse
b)
gennemførelse af lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet
c)
samarbejdsaktiviteter
d)
driftsomkostninger og aktivitetsstyring.
2. FLAG'er kan anmode om udbetaling af et forskud fra forvaltningsmyndigheden, hvis der ifølge det operationelle program er mulighed herfor. Forskudsbeløbet må ikke overstige 50 % af den offentlige støtte til driftsomkostninger og aktivitetsstyring.
Artikel 63
Gennemførelse af lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet
1. Der kan ydes støtte til gennemførelse af lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet til følgende formål:
a)
værditilvækst, jobskabelse, tiltrækning af unge og fremme af innovation på alle trin i fødevarekæden for fiskevarer og akvakulturprodukter
b)
støtte til diversificering inden for eller uden for erhvervsfiskeriet, livslang læring og jobskabelse i fiskeri- og akvakulturområder
c)
fremme og udnyttelse af miljøaktiver på fiskeri- og akvakulturområder, herunder operationer, der kan modvirke klimaændringer
d)
fremme af social velfærd og kulturarven i fiskeri- og akvakulturområder, herunder fiskeri, akvakultur og maritim kulturarv
e)
styrkelse af den rolle, som fiskerisamfund spiller inden for lokaludvikling, og forvaltning af lokale fiskeressourcer og havaktiviteter.
2. Den i stk. 1 omhandlede støtte kan omfatte foranstaltninger som omhandlet i kapitel I, II og IV i dette afsnit, undtagen artikel 66 og 67, forudsat at der er en klar begrundelse for, at de forvaltes på lokalt plan. Når der ydes støtte til operationer, der er i overensstemmelse med disse foranstaltninger, finder de relevante betingelser og niveauer for bidrag pr. operation, som er fastlagt i kapitel I, II og IV i dette afsnit, anvendelse.
Artikel 64
Samarbejdsaktiviteter
1. Den støtte, der er omhandlet i artikel 35, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan ydes til:
a)
interterritoriale eller tværnationale samarbejdsprojekter
b)
forberedende teknisk støtte til interterritoriale og tværnationale samarbejdsprojekter, på betingelse af at FLAG'er kan påvise, at de forbereder gennemførelsen af et projekt.
I denne artikel forstås ved »interterritorialt samarbejde«: samarbejde inden for en medlemsstat; og ved »tværnationalt samarbejde«: samarbejde mellem områder i flere medlemsstater eller samarbejde mellem mindst et område i en medlemsstat og et eller flere områder i tredjelande.
2. I forbindelse med denne artikel kan FLAG-partnere under EHFF, bortset fra andre FLAG'er, være et lokalt offentlig-privat partnerskab, som gennemfører en lokaludviklingsstrategi styret af lokalsamfundet inden for eller uden for Unionen.
3. I tilfælde af at samarbejdsprojekter ikke udvælges af FLAG'erne, indfører medlemsstaterne et passende system til at lette samarbejdsprojekter. De offentliggør de nationale eller regionale administrative procedurer, der vedrører udvælgelsen af tværnationale samarbejdsprojekter, og en liste over støtteberettigede omkostninger senest to år efter datoen for godkendelse af deres operationelle program.
4. Administrative beslutninger om samarbejdsprojekter skal træffes senest fire måneder efter datoen for forelæggelsen af projektet.
5. Medlemsstaterne meddeler Kommissionen de godkendte tværnationale samarbejdsprojekter i overensstemmelse med artikel 110.
KAPITEL IV
Afsætnings- og forarbejdningsrelaterede foranstaltninger
Artikel 65
Specifikke mål
Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at gennemføre de specifikke mål i Unionens prioritet fastsat i artikel 6, nr. 5).
Artikel 66
Produktions- og afsætningsplaner
1. EHFF støtter forberedelse og gennemførelse af produktions- og afsætningsplaner som omhandlet i artikel 28 i forordning (EU) nr. 1379/2013.
2. Udgifter i forbindelse med produktions- og afsætningsplaner er først berettigede til støtte fra EHFF, når den årlige rapport som omhandlet i artikel 28, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1379/2013 er blevet godkendt af de kompetente myndigheder i medlemsstaten.
3. Støtte, som ydes pr. producentorganisation pr. år i henhold til denne artikel, må ikke overstige 3 % af den gennemsnitlige årlige værdi af den produktion, der er bragt i omsætning af denne producentorganisation i løbet af de foregående tre kalenderår. For hver ny anerkendt producentorganisation må denne støtte ikke overstige 3 % af den gennemsnitlige årlige værdi af den produktion, der er bragt i omsætning fra denne organisations medlemmer i løbet af de foregående tre kalenderår.
4. Den berørte medlemsstat kan give et forskud på 50 % af den finansielle støtte, efter at produktions- og afsætningsplanen er godkendt i overensstemmelse med artikel 28, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1379/2013.
5. Den støtte, der henvises til i stk. 1, ydes kun til producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer.
Artikel 67
Oplagringsstøtte
1. EHFF kan støtte godtgørelse til anerkendte producentorganisationer og sammenslutninger af producentorganisationer, som oplagrer fiskevarer, der er opført i bilag II til forordning (EU) nr. 1379/2013, forudsat at produkterne er oplagret i overensstemmelse med artikel 30 og 31 i nævnte forordning, og på følgende betingelser:
a)
størrelsen af oplagringsstøtten overstiger ikke størrelsen af de tekniske og finansielle omkostninger til de tiltag, der er nødvendige til stabilisering og oplagring af de pågældende produkter
b)
de mængder, der kan opnå oplagringsstøtte, overstiger ikke 15 % af de årlige mængder af de berørte produkter, som er sat til salg af producentorganisationen
c)
den finansielle støtte, som ydes per år, overstiger ikke 2 % af den gennemsnitlige årlige værdi af den produktion, der er bragt i omsætning fra medlemmerne af producentorganisationen i perioden 2009-2011.
Med henblik på første afsnit, litra c), tages den gennemsnitlige årlige værdi af den produktion, der er bragt i omsætning i de første tre år af sådanne medlemmers produktion, i betragtning i tilfælde af, at medlemmerne af producentorganisationen ikke har haft nogen produktion, der er bragt i omsætning i perioden 2009-2011.
2. Den i stk. 1 omhandlede støtte skal være udfaset senest den 31. december 2018.
3. Den i stk. 1 omhandlede støtte ydes først, når produkterne er frigivet til direkte konsum.
4. Medlemsstaterne fastsætter størrelsen af de tekniske og finansielle omkostninger, som skal gælde i deres områder, som følger:
a)
de tekniske omkostninger beregnes hvert år ud fra direkte omkostninger til de tiltag, som er nødvendige med henblik på stabilisering og oplagring af de pågældende produkter
b)
de finansielle omkostninger beregnes hvert år ud fra de rentesatser, som fastsættes årligt i hver medlemsstat.
Disse tekniske og finansielle omkostninger gøres offentligt tilgængelige.
5. Medlemsstaterne foretager kontrol for at sikre, at de produkter, som der ydes oplagringsstøtte til, opfylder betingelserne i denne artikel. Med henblik på sådanne kontroller fører modtagerne af oplagringsstøtte lagerregnskaber for hver kategori af produkter, der er ført ind i lageret og senere genindført på markedet til direkte konsum.
Artikel 68
Afsætningsforanstaltninger
1. EHFF kan støtte afsætningsforanstaltninger for fiskevarer og akvakulturprodukter, som har til formål at:
a)
oprette producentorganisationer, sammenslutninger af producentorganisationer eller brancheorganisationer, som bliver anerkendt i overensstemmelse med kapitel II, afdeling II, i forordning (EU) nr. 1379/2013
b)
finde nye markeder og forbedre betingelserne for at bringe arter, der hidrører fra fiskevarer eller akvakulturprodukter, i omsætning, herunder:
i)
arter med afsætningspotentiale
ii)
uønskede fangster, som er landet fra kommercielle bestande i overensstemmelse med tekniske foranstaltninger, artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og artikel 8, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1379/2013
iii)
fiskevarer og akvakulturprodukter, som er frembragt ved hjælp af metoder med en lav indvirkning på miljøet eller økologiske akvakulturprodukter i den i Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 anvendte betydning
c)
fremme kvaliteten og merværdien ved at lette:
i)
ansøgning om registrering af et givet produkt og de berørte operatørers tilpasning til de relevante krav vedrørende overensstemmelse og certificering i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 (37)
ii)
certificering og fremme af bæredygtige fiskevarer og akvakulturprodukter, herunder fra kystfiskeri af mindre omfang, og af miljøvenlige forarbejdningsmetoder.
iii)
direkte afsætning af fiskevarer af mindre kystfiskere eller af fiskere til fods
iv)
præsentation og emballering af produkter
d)
bidrage til gennemsigtighed i produktion og markeder og gennemførelse af markedsundersøgelser og undersøgelser af Unionens afhængighed af import
e)
bidrage til sporbarhed for fiskevarer og akvakulturprodukter og, hvis dette er relevant, udformning af et EU-miljømærke for fiskevarer og akvakulturprodukter som omhandlet i forordning (EU) nr. 1379/2013
f)
udarbejde standardkontrakter for SMV'er, som er forenelige med EU-retten
g)
gennemføre regionale, nationale eller tværnationale kommunikations- og salgsfremstød for at øge offentlighedens kendskab til bæredygtige fiskevarer og akvakulturprodukter.
2. Operationerne omhandlet i stk. 1 kan omfatte produktions-, forarbejdnings- og afsætningsaktiviteter i forsyningskæden.
Operationerne omhandlet i stk. 1, litra g), gælder ikke handelsmærker
Artikel 69
Forarbejdning af fiskevarer og akvakulturprodukter
1. EHFF kan støtte investeringer i forarbejdning af fiskevarer og akvakulturprodukter, som:
a)
bidrager til energibesparelser eller til at mindske indvirkningen på miljøet, herunder affaldsbehandling
b)
forbedrer sikkerhed, hygiejne, sundhed og arbejdsvilkår
c)
støtter forarbejdning af fangster af kommercielle fisk, der ikke kan anvendes til direkte konsum
d)
vedrører forarbejdning af biprodukter hidrørende fra hovedforarbejdningsaktiviteter
e)
vedrører forarbejdning af økologiske akvakulturprodukter i henhold til artikel 6 og 7 i forordning (EF) nr. 834/2007
f)
fører til nye eller forbedrede produkter, nye eller forbedrede processer eller nye eller forbedrede forvaltnings- og organisationssystemer.
2. For så vidt angår andre virksomheder end SMV'er ydes den støtte, der henvises til i stk. 1, kun gennem de finansielle instrumenter, der er omhandlet i anden del, afsnit IV, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
KAPITEL V
Godtgørelse for meromkostninger i regioner i den yderste periferi for fiskevarer og akvakulturprodukter
Artikel 70
Godtgørelsesordning
1. EHFF kan støtte godtgørelse af meromkostninger, som operatørerne har ved fangst, opdræt, forarbejdning og afsætning af visse fiskevarer og akvakulturprodukter fra regioner i den yderste periferi som omhandlet i artikel 349 i TEUF.
2. Hver berørt medlemsstat opstiller for de regioner, som der henvises til i stk. 1, en liste over, hvilke fiskevarer og akvakulturprodukter og hvilken mængde heraf der kan ydes godtgørelse for.
3. Når medlemsstaterne opstiller listen og mængderne som omhandlet i stk. 2, tager de hensyn til alle relevante faktorer, navnlig behovet for at sikre, at godtgørelsen er fuldt ud forenelig med reglerne i den fælles fiskeripolitik.
4. Der ydes ikke godtgørelse for fiskevarer og akvakulturprodukter:
a)
fanget af tredjelandsfartøjer, bortset fra fiskerfartøjer, som fører venezuelansk flag og fisker i Unionens farvande
b)
fanget af EU-fiskerfartøjer, som ikke er registreret i en havn i en af de regioner, der henvises til i stk. 1
c)
importeret fra tredjelande.
5. Stk. 4, litra b), finder ikke anvendelse, hvis den eksisterende kapacitet i forarbejdningsindustrien i den berørte region i den yderste periferi overstiger mængden af råvarer, som er leveret i overensstemmelse med den berørte regions godtgørelsesplan.
6. Følgende operatører er støtteberettigede:
a)
fysiske eller juridiske person, der ved hjælp af egnede produktionsmidler frembringer fiskevarer eller akvakulturprodukter med henblik på at bringe dem i omsætning
b)
ejere eller operatører af fartøjer, som er registreret i havne i de i stk. 1 nævnte regioner, og som udøver deres virksomhed i disse regioner, eller sammenslutninger af sådanne ejere eller operatører
c)
operatører i forarbejdnings- og afsætningssektoren eller sammenslutninger af sådanne operatører.
Artikel 71
Beregning af godtgørelsen
Godtgørelsen betales til de i artikel 70, stk. 6, omhandlede operatører, som udøver aktiviteter i de i artikel 70, stk. 1, omhandlede regioner, og der tages hensyn til:
a)
meromkostningerne som følge af de særlige ulemper i de berørte regioner for hver fiskevare, hvert akvakulturprodukt eller hver kategori af produkter, og
b)
enhver anden form for offentlig intervention, der påvirker meromkostningernes størrelse.
Artikel 72
Godtgørelsesplan
1. De berørte medlemsstater sender Kommissionen en godtgørelsesplan for hver af de i artikel 70, stk. 1, omhandlede regioner. Denne plan skal omfatte listen over og mængderne af fiskevarer og akvakulturprodukter og typen af operatører omhandlet i artikel 70, godtgørelsesniveauet omhandlet i artikel 71 og forvaltningsmyndigheden omhandlet i artikel 97. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter dens afgørelse om, hvorvidt sådanne godtgørelsesplaner godkendes.
2. Medlemsstaterne kan ændre indholdet af den i stk. 1 omhandlede godtgørelsesplan. Medlemsstaterne forelægger sådanne ændringer for Kommissionen. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter dens afgørelse om, hvorvidt sådanne ændringer godkendes.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger godtgørelsesplanens struktur. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
4. Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126 for at fastlægge kriterierne for beregning af meromkostningerne som følge af de særlige ulemper i de berørte regioner.
Artikel 73
Statsstøtte til gennemførelse af godtgørelsesplaner
Medlemsstaterne kan yde yderligere finansiering til gennemførelse af de i artikel 72 omhandlede godtgørelsesplaner. I så fald skal medlemsstaterne anmelde statsstøtten til Kommissionen, og Kommissionen kan godkende den i overensstemmelse med denne forordning som en del af disse planer. Således anmeldt statsstøtte anses for at være anmeldt i overensstemmelse med artikel 108, stk. 3, første punktum, i TEUF.
KAPITEL VI
Ledsageforanstaltninger til den fælles fiskeripolitik under delt forvaltning
Artikel 74
Geografisk anvendelsesområde
Uanset artikel 2 finder dette kapitel også anvendelse på operationer, der foregår uden for Unionens område.
Artikel 75
Specifikke mål
Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at gennemføre de specifikke mål i Unionens prioritet fastsat i artikel 6, nr. 3).
Artikel 76
Kontrol og håndhævelse
1. EHFF kan støtte gennemførelsen af et EU-ordning til kontrol, inspektion og håndhævelse som omhandlet i artikel 36 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og som nærmere specificeret i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Navnlig følgende typer af operationer er støtteberettigede:
a)
indkøb, installation og udvikling af teknologi, herunder hardware og software, fartøjssporingssystemer (VDS), TV-overvågningssystemer (CCTV) og IT-netværk, der muliggør indsamling, forvaltning, validering, analyse, risikostyring, præsentation (ved hjælp af websteder i forbindelse med kontrol) og udveksling og udvikling af prøvningsmetoder for data vedrørende fiskeri samt tilkobling til tværsektorale dataudvekslingssystemer
b)
udvikling, indkøb og installation af de komponenter, herunder computerhardware og -software, der er nødvendige for at sikre datatransmission fra de aktører, der er involveret i fiskeri og afsætning af fiskevarer, til den relevante medlemsstat og de relevante EU-myndigheder, herunder de nødvendige komponenter til elektroniske registrerings- og indberetningssystemer (ERS), fartøjsovervågningssystemer (VMS) og automatiske identifikationssystemer (AIS), som anvendes til kontrolformål
c)
udvikling, indkøb og installation af de komponenter, herunder computerhardware og -software, der er nødvendige for at sikre sporbarhed for fiskevarer og akvakulturprodukter som omhandlet i artikel 58 i forordning (EF) nr. 1224/2009
d)
gennemførelse af programmer med henblik på udveksling af data mellem medlemsstaterne og analyse heraf
e)
modernisering og indkøb af patruljefartøjer, luftfartøjer og helikoptere, forudsat at de anvendes til fiskerikontrol i mindst 60 % af det samlede tidsrum per år, hvor de er i brug
f)
indkøb af andre kontrolmidler, herunder apparater, som gør det muligt at måle motorkraft og vejeudstyr
g)
udvikling af innovative kontrol- og overvågningsordninger og gennemførelse af pilotprojekter vedrørende fiskerikontrol, herunder fiske-DNA-analyser eller udvikling af websteder tilknyttet kontrol
h)
uddannelses- og udvekslingsprogrammer, herunder mellem medlemsstaterne, for personale med ansvar for overvågning og kontrol af og opsyn med fiskeriaktiviteter
i)
cost-benefit-analyser samt vurdering af udførte revisioner og udgifter, som de kompetente myndigheder har afholdt i forbindelse med overvågning, kontrol og opsyn
j)
initiativer som seminarer og medieværktøjer, der kan gøre både fiskere og andre aktører, herunder kontrollører, offentlige anklagere og dommere samt den brede offentlighed, mere bevidste om nødvendigheden af at bekæmpe ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri og om anvendelsen af reglerne i den fælles fiskeripolitik
k)
driftsomkostninger i forbindelse med udførelse af strengere kontrol af bestande, der er omfattet af specifikke kontrol- og inspektionsprogrammer oprettet i henhold til artikel 95 i forordning (EF) nr. 1224/2009 og underlagt koordinering af kontrol i henhold til artikel 15 i Rådets forordning (EF) nr. 768/2005 (38)
l)
programmer forbundet med gennemførelsen af en handlingsplan i overensstemmelse med artikel 102, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1224/2009, herunder eventuelle driftsomkostninger.
3. De foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, litra h)-l), er kun støtteberettigede, hvis de vedrører kontrolaktiviteter, der udføres af en offentlig myndighed.
4. Når der er tale om de foranstaltninger, der er omhandlet i stk. 2, litra d) og h), udpeger de berørte medlemsstater de forvaltningsmyndigheder, der er ansvarlig for projektet.
Artikel 77
Dataindsamling
1. EHFF støtter indsamling, forvaltning og brug af data som fastsat i artikel 25, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 og nærmere specificeret i forordning (EF) nr. 199/2008.
2. Navnlig følgende typer af operationer er støtteberettigede:
a)
indsamling, forvaltning og anvendelse af data til videnskabelige analyser og gennemførelse af den fælles fiskeripolitik
b)
nationale, tværnationale og subnationale flerårige stikprøveprogrammer, forudsat at de vedrører bestande, der er omfattet af den fælles fiskeripolitik
c)
overvågning af erhvervsfiskeri og rekreativt fiskeri til havs, herunder overvågning af bifangster af marine organismer såsom havpattedyr og fugle
d)
forskningsundersøgelser til havs
e)
medlemsstatsrepræsentanters og repræsentanter for regionale myndigheders deltagelse i regionale koordineringsmøder, møder i regionale fiskeriforvaltningsorganisationer, som Unionen er kontraherende part eller observatør i eller møde i internationale organer, der har ansvar for at give videnskabelig rådgivning
f)
forbedring af dataindsamlings- og dataforvaltningssystemer og gennemførelse af pilotundersøgelser med henblik på at forbedre de nuværende dataindsamlings- og dataforvaltningssystemer.
KAPITEL VII
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
Artikel 78
Teknisk bistand på medlemsstaternes initiativ
1. EHFF kan på en medlemsstats initiativ og inden for et loft på 6 % af det samlede beløb for det operationelle program støtte:
a)
de foranstaltninger vedrørende teknisk bistand, der er angivet i artikel 59, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013
b)
oprettelse af nationale netværk, som er rettet mod formidling af oplysninger, kapacitetsopbygning, udveksling af bedste praksis og støtte til samarbejde mellem FLAG'erne på medlemsstatens område.
2. Under behørigt begrundede omstændigheder kan den i stk. 1 omhandlede tærskel undtagelsesvis overskrides.
KAPITEL VIII
IMP-foranstaltninger finansieret under delt forvaltning
Artikel 79
Specifikke mål
1. Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til opnåelsen af de specifikke mål i Unionens prioritet fastsat i artikel 6, nr. 6), herunder:
a)
integreret havovervågning og navnlig den fælles ramme for informationsudveksling (CISE) til overvågning af Unionens havområde
b)
fremme af beskyttelsen af havmiljøet, især dets biodiversitet og beskyttede marine områder som f.eks. Natura 2000-områder, med forbehold af det i nærværende forordnings artikel 37 fastsatte, og den bæredygtige udnyttelse af marine ressourcer og kystressourcer, samt yderligere fastlæggelse af grænserne for bæredygtigheden af menneskelige aktiviteter, der har indvirkning på havmiljøet, navnlig inden for rammerne af direktiv 2008/56/EF.
2. Ændringer i det operationelle program med hensyn til foranstaltninger omhandlet i stk. 1 må ikke medføre en stigning i den samlede finansielle tildeling som omhandlet i artikel 13, stk. 7.
Artikel 80
Støtteberettigede operationer
1. EHFF kan støtte operationer i overensstemmelse med målene i artikel 79 såsom operationer, som:
a)
bidrager til at nå målene i den integrerede havovervågning og navnlig CISE-målene
b)
beskytter havmiljøet, navnlig dets biodiversitet og beskyttede marine områder, såsom Natura 2000-områder, i overensstemmelse med de forpligtelser, som er fastsat i direktiv 92/43/EØF og 2009/147/EF
c)
forbedrer kendskabet til havmiljøets tilstand med henblik på at oprette de overvågningsprogrammer og indsatsprogrammer, som er fastsat i direktiv 2008/56/EF, i overensstemmelse med forpligtelserne i nævnte direktiv.
2. Lønudgifterne til personale i nationale myndigheder anses ikke som støtteberettigede driftsomkostninger.
AFSNIT VI
FORANSTALTNINGER FINANSIERET UNDER DIREKTE FORVALTNING
KAPITEL I
Integreret havpolitik
Artikel 81
Geografisk anvendelsesområde
Uanset artikel 2 finder dette kapitel også anvendelse på operationer, der foregår uden for Unionens område.
Artikel 82
Anvendelsesområde og mål
Støtte i henhold til dette kapitel skal bidrage til at fremme udvikling og gennemførelse af Unionens IMP. Støtten skal:
a)
fremme udvikling og gennemførelse af integreret forvaltning af hav- og kystanliggender, navnlig ved at:
i)
fremme tiltag, som tilskynder medlemsstater og deres regioner til at udvikle, indføre eller gennemføre integreret havforvaltning
ii)
fremme dialog og samarbejde med og blandt medlemsstaternes kompetente myndigheder og interessenter om marine anliggender og havanliggender, herunder udvikle og gennemføre integrerede havområdestrategier under hensyntagen til en afbalanceret tilgang i alle havområder samt specifikke særegenheder ved havområderne og underhavområderne samt i givet fald relevante makroregionale strategier
iii)
fremme tværsektorielle samarbejdsplatforme og -netværk, der omfatter repræsentanter for offentlige myndigheder på nationalt, regionalt og lokalt plan, virksomheder, herunder turisme, forskere, borgere, civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter
iv)
forbedre samarbejdet mellem medlemsstater gennem udveksling af oplysninger og bedste praksis blandt deres kompetente myndigheder
v)
fremme udveksling af bedste praksis og dialog på internationalt plan, herunder bilateral dialog med tredjelande under hensyntagen til UNCLOS og de relevante eksisterende internationale konventioner baseret på UNCLOS, uden at det griber ind i andre aftaler eller ordninger, som måtte eksistere mellem Unionen og de berørte tredjelande. En sådan dialog skal, i det omfang det er hensigtsmæssigt, omfatte en reel drøftelse af ratificeringen og gennemførelsen af UNCLOS
vi)
fremme synligheden af en integreret tilgang til havanliggender og gøre offentlige myndigheder, den private sektor og offentligheden i almindelighed mere opmærksom herpå
b)
bidrage til udvikling af tværsektorale initiativer, som er til gensidig fordel for forskellige maritime sektorer og/eller -sektorpolitikker, under hensyntagen til og på grundlag af eksisterende værktøjer og initiativer, som f.eks.:
i)
integreret havovervågning for at styrke sikker og bæredygtig udnyttelse af havområdet, navnlig ved at opnå større effektivitet gennem udveksling af oplysninger på tværs af sektorer og grænser under passende hensyntagen til eksisterende og kommende samarbejdsmekanismer og systemer
ii)
processer for fysisk havplanlægning og integreret kystzoneforvaltning
iii)
gradvis udvikling af en omfattende og offentligt tilgængelig havdata- og havvidenbase af høj kvalitet, der skal gøre det lettere at udveksle, genanvende og formidle sådanne data og sådan viden mellem forskellige brugergrupper, så der ikke sker nogen overlapning af indsatsen; med henblik herpå udnyttes Unionens og medlemsstaternes allerede eksisterende programmer fuldt ud
c)
støtte bæredygtig økonomisk vækst, beskæftigelse, innovation og nye teknologier inden for nye og kommende maritime sektorer såvel som i Unionens kystområder, øområder og regioner i den yderste periferi på en måde som supplerer etablerede sektorrettede og nationale aktiviteter
d)
fremme beskyttelsen af havmiljøet, især dets biodiversitet og beskyttede havområder, som f.eks. Natura 2000-områder, og den bæredygtige udnyttelse af hav- og kystressourcer, og yderligere fastlægge grænser for bæredygtigheden af menneskelige aktiviteter, der har indvirkning på havmiljøet, navnlig i overensstemmelse med målene om at opnå og opretholde en god miljøtilstand som påkrævet i direktiv 2008/56/EF.
Artikel 83
Støtteberettigede operationer
1. EHFF kan støtte operationer i overensstemmelse med målene i artikel 82, som f.eks.:
a)
undersøgelser
b)
projekter, herunder forsøgsprojekter og samarbejdsprojekter
c)
oplysninger til offentligheden og deling af bedste praksis, oplysningskampagner og hertil knyttede kommunikations- og formidlingsaktiviteter såsom reklamekampagner, events, udvikling og vedligeholdelse af websteder og interessentplatforme
d)
konferencer, seminarer, fora og workshops
e)
koordineringsaktiviteter, herunder netværk til informationsdeling og støtte til udvikling af havområdestrategier
f)
udvikling, drift og vedligeholdelse af it-systemer og -netværk, der muliggør indsamling, forvaltning, validering, analyse og udveksling af samt udvikling af prøvningsmetoder for data, samt tilkobling til tværsektorale dataudvekslingssystemer
g)
undervisningsprojekter til udvikling af viden og faglige kvalifikationer samt tiltag med sigte på at fremme udvikling af beskæftigelsen i den maritime sektor.
2. For at nå de specifikke mål om udvikling af grænseoverskridende og tværsektorale operationer, der fremgår af artikel 82, litra b), kan EHFF støtte:
a)
udvikling og gennemførelse af tekniske værktøjer til integreret havovervågning, især for at støtte udvikling, drift og vedligeholdelse af CISE med henblik på at fremme tværsektoriel og grænseoverskridende udveksling af overvågningsdata, som sammenkobler alle brugergrupper, under hensyntagen til den relevante sektorpolitikudvikling for så vidt angår overvågning og i givet fald støtte den nødvendige udvikling
b)
koordinerings- og samarbejdsaktiviteter mellem medlemsstater eller regioner med henblik på at udvikle fysisk havplanlægning og integreret kystzoneforvaltning, herunder udgifter med relation til systemer til og praksis vedrørende datadeling og overvågning, evalueringsaktiviteter, oprettelse og drift af netværk for eksperter samt opstilling af et program til opbygning af kapacitet i medlemsstaterne til at gennemføre fysisk havplanlægning
c)
initiativer til medfinansiering, indkøb og vedligeholdelse af havobservationssystemer og tekniske værktøjer til udformning, oprettelse og drift af et operationelt europæisk havobservations- og datanetværkssystem, der sigter mod at lette indsamling, erhvervelse, samkøring, behandling, kvalitetskontrol, genanvendelse og formidling af havdata og havviden gennem samarbejde mellem medlemsstater og/eller berørte internationale institutioner.
KAPITEL II
Ledsageforanstaltninger til den fælles fiskeripolitik og IMP under direkte forvaltning
Artikel 84
Geografisk anvendelsesområde
Uanset artikel 2 finder dette kapitel også anvendelse på operationer, der foregår uden for Unionens område.
Artikel 85
Specifikke mål
Foranstaltninger i henhold til dette kapitel skal lette gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik og IMP, navnlig med hensyn til:
a)
indsamling, forvaltning og formidling af videnskabelig rådgivning i medfør af den fælles fiskeripolitik
b)
specifikke kontrol- og håndhævelsesforanstaltninger i medfør af den fælles fiskeripolitik
c)
frivillige bidrag til internationale organisationer
d)
rådgivende råd
e)
markedsoplysninger
f)
kommunikationsaktiviteter i henhold til den fælles fiskeripolitik og IMP.
Artikel 86
Videnskabelig rådgivning og viden
1. EHFF kan støtte leveringen af videnskabelige ydelser, især projekter inden for anvendt forskning, som har direkte tilknytning til leveringen af videnskabelige og socioøkonomiske udtalelser og rådgivning, med henblik på vedtagelser af forsvarlige og effektive forvaltningsafgørelser i medfør af den fælles fiskeripolitik.
2. Især følgende typer af operationer er støtteberettigede:
a)
undersøgelser og pilotprojekter, som er nødvendige for gennemførelsen og udviklingen af den fælles fiskeripolitik, blandt andet sådanne om alternative typer af bæredygtige fiske- og akvakulturforvaltningsteknikker, herunder i de rådgivende råd
b)
udarbejdelse og levering af videnskabelige udtalelser og rådgivning fra videnskabelige organer, herunder internationale rådgivende organer, der står for vurderinger af bestande, fra uafhængige eksperter og fra forskningsinstitutioner
c)
eksperters deltagelse i arbejdsgruppemøder om fiskerividenskabelige og tekniske spørgsmål, såsom STECF, samt i internationale rådgivende organer og i møder, hvor der er behov for bidrag fra fiskeri- og akvakultureksperter
d)
forskningsundersøgelser til havs som omhandlet i artikel 12, stk. 2, i forordning (EF) nr. 199/2008, på områder hvor EU-fartøjer opererer i medfør af fiskeripartnerskabsaftaler vedrørende bæredygtigt fiskeri som omhandlet i artikel 31 i forordning (EU) nr. 1380/2013
e)
udgifter, som Kommissionen har til tjenesteydelser, der vedrører indsamlingen, forvaltningen og anvendelsen af data, til afholdelsen og forvaltningen af fiskeriekspertmøder og forvaltningen af årlige arbejdsprogrammer vedrørende fiskerividenskabelig og teknisk ekspertise, til behandlingen af dataopkald og dataserier og til det forberedende arbejde med levering af videnskabelige udtalelser og rådgivning
f)
samarbejdsaktiviteter mellem medlemsstater inden for dataindsamling, herunder samarbejdsaktiviteter mellem de forskellige regionale interessenter samt oprettelse og drift af regionaliserede databaser til oplagring, forvaltning og anvendelse af data, der kan fremme det regionale samarbejde og forbedre dataindsamlingen og forvaltningsaktiviteterne, og styrker den videnskabelige ekspertise til støtte for fiskeriforvaltningen.
Artikel 87
Kontrol og håndhævelse
1. EHFF kan støtte gennemførelsen af en EU-ordning til kontrol, inspektion og håndhævelse som omhandlet i artikel 36 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og nærmere specificeret i forordning (EF) nr. 1224/2009.
2. Navnlig følgende typer af operationer er støtteberettigede:
a)
fælles indkøb og/eller chartring af flere medlemsstater, som tilhører det samme geografiske område, af patruljefartøjer, luftfartøjer og helikoptere, forudsat at de anvendes til fiskerikontrol i mindst 60 % af det samlede tidsrum pr. år, hvor de er i brug
b)
udgifter til vurdering og udvikling af nye kontrolteknologier samt af procedurer til udveksling af oplysninger
c)
alle driftsudgifter i forbindelse med den kontrol og evaluering, som Kommissionen foretager af gennemførelsen af den fælles fiskeripolitik, navnlig vedrørende kontrol-, inspektions- og revisionsopgaver, udstyr og uddannelse til Kommissionens embedsmænd, afholdelse af eller deltagelse i møder, herunder udveksling af oplysninger og bedste praksis mellem medlemsstater, undersøgelser, it-tjenester og -leverandører og Kommissionens chartring eller indkøb af inspektionsmidler som angivet i afsnit IX og X i forordning (EF) nr. 1224/2009.
3. For at styrke og standardisere kontrollerne kan EHFF støtte iværksættelsen af tværnationale projekter, der sigter mod at udvikle og afprøve de mellemstatslige kontrol-, inspektions- og håndhævelsesordninger, der er fastsat i artikel 36 i forordning (EU) nr. 1380/2013 og nærmere specificeret i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Navnlig følgende typer operationer er støtteberettigede:
a)
internationale uddannelsesprogrammer for personale med ansvar for overvågning og kontrol af samt tilsyn med fiskeriaktiviteter
b)
initiativer, herunder seminarer og medieværktøjer, med henblik på at standardisere fortolkningen af forordninger og de deraf følgende kontroller i Unionen.
4. Når der er tale om den i stk. 2, litra a), omhandlede operation, er det kun én af de berørte medlemsstater, der udpeges som støttemodtager.
Artikel 88
Frivillige finansielle bidrag til internationale organisationer
EHFF kan støtte følgende typer af operationer inden for internationale forbindelser:
a)
finansielle bidrag til De Forenede Nationers organisationer samt frivillig finansiering af andre internationale organisationer, som er aktive inden for havret
b)
finansielle bidrag til forberedelser for nye internationale organisationer eller forberedelsen af nye internationale traktater, som er af interesse for Unionen
c)
finansielle bidrag til internationale organisationers arbejde eller programmer, som er af særlig interesse for Unionen
d)
finansielle bidrag til alle aktiviteter (herunder arbejdsmøder, uformelle møder eller ekstraordinære møder mellem kontraherende parter), som fremmer Unionens interesser i internationale organisationer og styrker samarbejdet med dens partnere i disse organisationer. Hvis det i den forbindelse af hensyn til Unionens interesser bliver nødvendigt, at repræsentanter fra tredjelande er til stede under forhandlinger og møder i internationale fora og organisationer, kan udgifterne afholdes af EHFF.
Artikel 89
Rådgivende råd
1. EHFF støtter driftsomkostninger for rådgivende råd, som er oprettet i overensstemmelse med artikel 43 i forordning (EU) nr. 1380/2013.
2. Et rådgivende råd, der har status som juridisk person, kan ansøge om EU-støtte som et organ, der forfølger et mål af almen europæisk interesse.
Artikel 90
Markedsoplysninger
EHFF kan støtte udvikling og formidling af markedsoplysninger om fiskevarer og akvakulturprodukter fra Kommissionen i overensstemmelse med artikel 42 i forordning (EU) nr. 1379/2013.
Artikel 91
Kommunikationsaktiviteter vedrørende den fælles fiskeripolitik og IMP
EHFF kan støtte:
a)
omkostningerne til oplysnings- og kommunikationsaktiviteter med tilknytning til den fælles fiskeripolitik og IMP, herunder:
i)
omkostningerne til fremstilling, oversættelse og formidling af materiale, der er beregnet til specifikke behov hos forskellige målgrupper, i skriftlig, audiovisuel og elektronisk form
ii)
omkostningerne til forberedelse og afholdelse af events og møder for at informere eller indhente synspunkter fra forskellige parter, der er berørt af den fælles fiskeripolitik og IMP
b)
rejse- og opholdsudgifterne for eksperter og repræsentanter for interessenter, som Kommissionen indbyder til møder
c)
omkostningerne til virksomhedskommunikation om Unionens politiske prioriteter, i det omfang de har tilknytning til de generelle mål i denne forordning.
KAPITEL III
Teknisk bistand
Artikel 92
Teknisk bistand på Kommissionens initiativ
EHFF kan på Kommissionens initiativ og inden for et loft på 1,1 % af EHFF støtte:
a)
de foranstaltninger vedrørende teknisk bistand, der er angivet i artikel 58 i forordning (EU) nr. 1303/2013
b)
forberedelsen, overvågningen og evalueringen af aftaler om bæredygtigt fiskeri og Unionens deltagelse i regionale fiskeriforvaltningsorganisationer. De pågældende foranstaltninger skal bestå af undersøgelser, møder, indlæg fra eksperter, udgifter til midlertidigt personale, oplysningsaktiviteter og alle andre udgifter til administrativ, videnskabelig eller teknisk bistand, som Kommissionen måtte have
c)
oprettelse af et europæisk FLAG-netværk, som er rettet mod kapacitetsopbygning, formidling af oplysninger, udveksling af erfaringer og bedste praksis og støtte til samarbejde mellem FLAG'er. Dette netværk skal samarbejde med de for lokaludviklingen ansvarlige netværksstøtteorganer og tekniske støtteorganer, som er oprettet af EFRU, ESF og ELFUL, for så vidt angår deres lokaludviklingsaktiviteter og tværnationale samarbejde.
AFSNIT VII
GENNEMFØRELSE UNDER DELT FORVALTNING
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 93
Anvendelsesområde
Dette afsnit finder anvendelse på foranstaltninger, der finansieres under delt forvaltning som fastsat i afsnit V.
KAPITEL II
Leveringsmekanisme
Afdeling 1
Støtte fra EHFF
Artikel 94
Fastlæggelse af medfinansieringssatser
1. Ved vedtagelsen af gennemførelsesretsakter i henhold til artikel 19 om godkendelse af et operationelt program, fastsætter Kommissionen det maksimale EHFF-bidrag til dette program.
2. EHFF-bidraget beregnes på grundlag af størrelsen af de støtteberettigede offentlige udgifter.
Det operationelle program fastsætter EHFF-bidragssatsen for Unionens prioriteter fastsat i artikel 6. Den maksimale EHFF-bidragssats er 75 %, og den minimale EHFF-bidragssats er 20 % af de støtteberettigede offentlige udgifter.
3. Uanset stk. 2 er EHFF-bidraget:
a)
100 % af de støtteberettigede offentlige udgifter til støtten til oplagringsbistand som omhandlet i artikel 67
b)
100 % af de støtteberettigede offentlige udgifter til godtgørelsesordningen som omhandlet i artikel 70
c)
50 % af de støtteberettigede offentlige udgifter til støtten som omhandlet i artikel 33 og 34 og artikel 41, stk. 2
d)
70 % af de støtteberettigede offentlige udgifter til støtten som omhandlet i artikel 76, stk. 2, litra e)
e)
90 % af de støtteberettigede offentlige udgifter til støtten omhandlet i artikel 76, stk. 2, litra a)-d) og f)-l)
f)
80 % af de støtteberettigede udgifter til støtten som omhandlet i artikel 77.
4. Uanset stk. 2 forhøjes den maksimale EHFF-bidragssats for de specifikke mål, der er fastlagt for en af Unionens prioriteter, med ti procentpoint, hvis hele Unionens prioritet fastsat i artikel 6, nr. 4), realiseres ved hjælp af lokaludvikling styret af lokalsamfundet.
Artikel 95
Intensitet af offentlig bistand
1. Medlemsstaterne anvender en maksimal intensitet af offentlig bistand på 50 % af de samlede støtteberettigede udgifter til operationen.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne anvende en intensitet af offentlig bistand på 100 % af de støtteberettigede udgifter for operationen, hvis:
a)
støttemodtageren er et offentligretligt organ eller en virksomhed, der har fået overdraget at udføre tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse som omhandlet i artikel 106, stk. 2, i TEUF, når der ydes støtte til operationer af sådanne tjenesteydelser
b)
operationen vedrører oplagringsbistanden omhandlet i artikel 67
c)
operationen vedrører godtgørelsesordningen omhandlet i artikel 70
d)
operationen vedrører dataindsamlingen omhandlet i artikel 77
e)
operationen vedrører støtte i henhold til artikel 33 eller 34 eller godtgørelser i henhold til artikel 54, 55 eller 56
f)
operationen vedrører IMP-foranstaltningerne omhandlet i artikel 80.
3. Uanset stk. 1 kan medlemsstaterne anvende en intensitet af offentlig bistand på mellem 50 % og 100 % af de samlede støtteberettigede udgifter, hvis:
a)
operationen gennemføres i henhold til afsnit V, kapitel I, II og IV, og opfylder alle følgende kriterier:
i)
den er af kollektiv interesse
ii)
den har en kollektiv støttemodtager
iii)
den har innovative træk, i givet fald på lokalt plan
b)
operationen gennemføres i henhold til afsnit V, kapitel III, opfylder et af kriterierne omhandlet i dette stykkes litra a), nr. i), ii) eller iii), og giver offentlig adgang til dens resultater.
4. Uanset stk. 1 anvendes der ekstra procentpoint for intensitet af offentlig bistand for specifikke typer operationer som fastsat i bilag I.
5. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter, hvordan de forskellige procentpoint for intensiteten af offentlig bistand anvendes i de tilfælde, hvor flere af betingelserne i bilag I er opfyldt. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
Artikel 96
Beregning af ekstra omkostninger eller tabt indkomst
Når der ydes støtte på grundlag af ekstra omkostninger eller tabt indkomst, sørger medlemsstaterne for, at de relevante beregninger er passende, nøjagtige og foretaget på forhånd på grundlag af en rimelig, afbalanceret og kontrollerbar beregning.
KAPITEL III
Forvaltnings- og kontrolordninger
Artikel 97
Forvaltningsmyndighed
1. Foruden de generelle regler i artikel 125 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal forvaltningsmyndigheden:
a)
senest den 31. marts hvert år give Kommissionen relevante kumulative data om operationer, der er udvalgt til finansiering indtil slutningen af det foregående kalenderår, herunder centrale karakteristika for støttemodtageren og selve projektet
b)
sikre offentlig omtale af det operationelle program ved at informere potentielle modtagere, erhvervsorganisationer, arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, organer, der fremmer ligestilling mellem mænd og kvinder, og de berørte ikkestatslige organisationer, herunder miljøorganisationer, om de muligheder, som programmet byder på, og reglerne for at få adgang til programmidler
c)
sikre offentlig omtale af det operationelle program ved at underrette modtagere af bidrag fra Unionen og offentligheden generelt om den rolle, som Unionen spiller i programmet.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler for indsendelsen af dataene omhandlet i stk. 1, litra a). Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 127, stk. 2.
Artikel 98
Indberetning af finansielle data
1. Senest den 31. januar og senest den 31. juli indsender medlemsstaterne elektronisk et overslag til Kommissionen over det beløb, for hvilket de forventer at indgive betalingsanmodninger for det indeværende og det efterfølgende regnskabsår.
2. Kommissionen vedtager en gennemførelsesretsakt, der fastlægger den model, der skal anvendes ved forelæggelsen af finansielle data til Kommissionen. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
KAPITEL IV
Medlemsstaternes kontrol
Artikel 99
Medlemsstaternes finansielle korrektioner
1. Foruden finansielle korrektioner, jf. artikel 143 i forordning (EU) nr. 1303/2013, foretager medlemsstaterne finansielle korrektioner, hvis støttemodtageren ikke overholder forpligtelserne omhandlet i nærværende forordnings artikel 10, stk. 2.
2. I tilfælde af finansielle korrektioner som omhandlet i stk. 1 fastlægger medlemsstaterne korrektionsbeløbets størrelse, som skal stå i rimeligt forhold til arten, grovheden, varigheden og hyppigheden af støttemodtagerens overtrædelse eller strafbare handling og betydningen af EHFF-bidraget for støttemodtagerens økonomiske aktivitet.
KAPITEL V
Kommissionens kontrol
Afdeling 1
Afbrydelse og suspension
Artikel 100
Afbrydelse af betalingsfristen
1. Ud over de kriterier, der giver mulighed for afbrydelse, og som er omhandlet i artikel 83, stk. 1, litra a), b) og c), i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan den ved delegation bemyndigede anvisningsberettigede i henhold til forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 afbryde betalingsfristen for en mellemliggende betalingsanmodning i tilfælde af manglende overholdelse af en medlemsstat med forpligtelser i medfør af den fælles fiskeripolitik, hvilket risikerer at påvirke udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt, som der er anmodet om en mellemliggende betaling for.
2. Inden afbrydelsen af en betalingsfrist for en mellemliggende betalingsanmodning som omhandlet i stk. 1, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der konstaterer, at der er beviser som tyder på manglende overholdelse af forpligtelser i medfør af den fælles fiskeripolitik. Før Kommissionen vedtager sådanne gennemførelsesretsakter, underretter den straks den pågældende medlemsstat om sådanne beviser eller pålidelige oplysninger, og medlemsstaten gives mulighed for at fremsætte bemærkninger inden for en rimelig frist.
3. Afbrydelsen af alle eller en del af de mellemliggende betalinger omhandlet i stk. 1, som er omfattet af betalingsanmodningen, skal stå i rimeligt forhold til den manglende overholdelses art, grovhed, varighed og gentagelse.
Artikel 101
Suspension af betalinger
1. Foruden artikel 142 i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan Kommissionen vedtage gennemførelsesretsakter, der suspenderer en del af eller alle de mellemliggende betalinger for det operationelle program i tilfælde af en alvorlig manglende overholdelse af en medlemsstat med forpligtelser i medfør af den fælles fiskeripolitik, hvilket risikerer at påvirke udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt, som der er anmodet om en mellemliggende betaling for.
2. Inden suspensionen af en mellemliggende betaling som omhandlet i stk. 1, vedtager Kommissionen en gennemførelsesretsakt, der konstaterer, at en medlemsstat ikke har opfyldt sine forpligtelser i medfør af den fælles fiskeripolitik. Før Kommissionen vedtager en sådan gennemførelsesretsakt, underretter den straks den pågældende medlemsstat om sådanne konstateringer eller pålidelige oplysninger, og medlemsstaten gives mulighed for at fremsætte bemærkninger om sagen.
3. Suspensionen af alle eller en del af mellemliggende betalinger vedrørende udgifterne omhandlet i stk. 1, som er omfattet af betalingsanmodningen, skal stå i rimeligt forhold til den manglende overholdelses art, grovhed, varighed og gentagelse.
Artikel 102
Kommissionens beføjelser
Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126, som fastlægger tilfældene af manglende overholdelse omhandlet i artikel 100 og tilfældene af alvorlig manglende overholdelse omhandlet i artikel 101, stk. 1, på baggrund af de relevante regler i den fælles fiskeripolitik, som er væsentlige for bevarelsen af havets biologiske ressourcer.
Afdeling 2
Informationsudveksling og finansielle korrektioner
Artikel 103
Adgang til oplysninger
Efter anmodning fra Kommissionen underretter medlemsstaterne Kommissionen om de love og administrative bestemmelser, som de har vedtaget med henblik på gennemførelsen af Unionens retsakter vedrørende den fælles fiskeripolitik, for så vidt disse retsakter har en finansiel virkning for EHFF.
Artikel 104
Fortrolighed
1. Medlemsstaterne og Kommissionen træffer alle de foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre fortroligheden af de oplysninger, der er meddelt eller indhentet i forbindelse med kontrol på stedet eller som led i regnskabsafslutning, der er gennemført i henhold til denne forordning.
2. De principper, der er omhandlet i artikel 8 i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (39), finder anvendelse på de i stk. 1 i nærværende artikel omhandlede oplysninger.
Artikel 105
Kommissionens finansielle korrektioner
1. Ud over de tilfælde, der er omhandlet i artikel 22, stk. 7, artikel 85 og artikel 144, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, vedtager Kommissionen gennemførelsesretsakter, der medfører finansielle korrektioner ved at annullere hele eller en del af Unionens bidrag til et operationelt program, hvis den efter den nødvendige gennemgang konkluderer, at:
a)
udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt er berørt af tilfælde, hvor støttemodtageren ikke overholder forpligtelserne som omhandlet i nærværende forordnings artikel 10, stk. 2, og ikke er blevet korrigeret af medlemsstaten før indledningen af korrektionsproceduren i henhold til dette stykke
b)
udgifterne i en godkendt udgiftsoversigt er berørt af tilfælde af medlemsstatens alvorlige manglende overholdelse af den fælles fiskeripolitiks regler, hvilket har ført til suspension af betalinger i henhold til nærværende forordnings artikel 101, og hvis den berørte medlemsstat fortsat ikke godtgør, at der er truffet de nødvendige afhjælpende tiltag til at sikre, at gældende regler overholdes i fremtiden.
2. Kommissionen fastlægger beløbsstørrelsen af korrektionen, under hensyntagen til arten, grovheden, varigheden og hyppigheden af medlemsstatens eller støttemodtagerens alvorlige manglende overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik og EHFF-bidragets betydning for den berørte støttemodtagers økonomiske aktivitet.
3. Hvis det ikke er muligt præcist at fastslå størrelsen af den udgift, der har tilknytning til medlemsstatens manglende overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, anvender Kommissionen en fast takst eller en ekstrapoleret finansiel korrektion i overensstemmelse med stk. 4.
4. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126 for at fastlægge kriterierne for fastsættelsen af, hvilket niveau for finansiel korrektion der skal anvendes og kriterierne for anvendelsen af faste takster eller ekstrapolerede finansielle korrektioner.
Artikel 106
Procedure
Artikel 145 i forordning (EU) nr. 1303/2013 finder tilsvarende anvendelse, hvis Kommissionen foreslår en finansiel korrektion som omhandlet i nærværende forordnings artikel 105.
KAPITEL VI
Overvågning, evaluering, oplysninger og kommunikation
Afdeling 1
Oprettelse af og mål for et fælles overvågnings- og evalueringssystem
Artikel 107
Overvågnings- og evalueringssystem
1. Der oprettes et fælles overvågnings- og evalueringssystem for EHFF-operationer under delt forvaltning med henblik på at måle resultaterne af EHFF. For at sikre en effektiv måling af resultater tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126 der fastlægger indholdet og opbygningen af dette system.
2. EHFF's generelle indvirkning vurderes i forhold til Unionens prioriteter fastsat i artikel 6.
Kommissionen kan vedtage gennemførelsesretsakter, der fastlægge de indikatorer, der er specifikke for disse af Unionens prioriteter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
3. Medlemsstaterne giver Kommissionen alle de oplysninger, der er nødvendige for den til at kunne overvåge og evaluere de pågældende foranstaltninger. Kommissionen tager hensyn til databehovene og synergierne mellem potentielle datakilder, især deres anvendelse til statistiske formål, når det er relevant. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om de oplysninger, som medlemsstaterne skal indsende, og om databehovene og synergierne mellem potentielle datakilder. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
4. Kommissionen forelægger hvert fjerde år Europa-Parlamentet og Rådet en rapport om gennemførelsen af denne artikel. Den første rapport indsendes senest den 31. december 2017.
Artikel 108
Mål
Målene for det fælles overvågnings- og evalueringssystem er:
a)
at påvise fremskridt og resultater af den fælles fiskeripolitik og IMP og vurdere den generelle indvirkning, effektiviteten og relevansen af EHFF's operationer
b)
at bidrage til en mere målrettet støtte til den fælles fiskeripolitik og IMP
c)
at støtte en fælles læringsproces vedrørende overvågning og evaluering
d)
at give solide, bevisbaserede evalueringer af EHFF's operationer, som indgår i beslutningstagningsprocessen.
Afdeling 2
Tekniske bestemmelser
Artikel 109
Fælles indikatorer
1. Der fastsættes en liste over fælles indikatorer vedrørende udgangssituationen samt den finansielle gennemførelse, output og resultater af det operationelle program og gældende for hvert operationelle program i det overvågnings- og evalueringssystem, der er fastsat i artikel 107, for at muliggøre aggregering af data på EU-plan.
2. De fælles indikatorer knyttes til de milepæle og mål, der fastsættes i de operationelle programmer i overensstemmelse med Unionens prioriteter fastsat i artikel 6. Disse fælles indikatorer anvendes til den resultatgennemgang, som er omhandlet i artikel 21, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, og skal gøre det muligt at vurdere fremskridt og effektivitet for politikgennemførelsen i forhold til målsætninger og mål på EU-plan og programplan.
Artikel 110
Elektronisk informationssystem
1. Nøgleoplysninger om det operationelle programs gennemførelse, om hver operation, som er udvalgt til finansiering, samt om gennemførte operationer, der er nødvendige til overvågning og evaluering, herunder støttemodtagerens og projektets væsentlige karakteristika, registreres og vedligeholdes elektronisk.
2. Kommissionen sørger for, at der findes et tilstrækkeligt sikkert elektronisk system til registrering, vedligeholdelse og forvaltning af vigtige oplysninger og rapportering om overvågning og evaluering.
Artikel 111
Oplysninger
Modtagere af støtte i medfør af EHFF, herunder FLAG'er, forpligter sig til at give forvaltningsmyndigheden og/eller udpegede evalueringseksperter eller andre organer, der er bemyndiget til at udføre opgaver på deres vegne, alle de data og oplysninger, der er nødvendige for at kunne overvåge og evaluere det operationelle program, navnlig med hensyn til at opfylde specifikke mål og prioriteter.
Afdeling 3
Overvågning
Artikel 112
Overvågningsprocedurer
1. Forvaltningsmyndigheden i nærværende forordnings artikel 97 og overvågningsudvalget omhandlet i artikel 47 i forordning (EU) nr. 1303/2013 overvåger kvaliteten af programgennemførelsen.
2. Forvaltningsmyndigheden og overvågningsudvalget foretager overvågning af det operationelle program ved hjælp af finansielle indikatorer, outputindikatorer og resultatindikatorer.
Artikel 113
Overvågningsudvalgets opgaver
Ud over de opgaver, der er omhandlet i artikel 49 i forordning (EU) nr. 1303/2013, verificerer overvågningsudvalget, at det operationelle program gennemføres effektivt, og resultaterne heraf. Med henblik herpå skal overvågningsudvalget:
a)
inden for seks måneder efter afgørelsen om programmets godkendelse høres om og godkende kriterierne for udvælgelse af de finansierede operationer; udvælgelseskriterierne revideres i overensstemmelse med programmeringsbehovene
b)
gennemgå aktiviteter og output med tilknytning til evalueringsplanen for programmet
c)
undersøge tiltag i programmet vedrørende opfyldelsen af specifikke forhåndsbetingelser
d)
undersøge og godkende de årlige gennemførelsesrapporter, før de sendes til Kommissionen
e)
undersøge tiltag til fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder, lige muligheder og ikkediskrimination, herunder adgang for handicappede.
Overvågningsudvalget høres ikke om arbejdsplaner for dataindsamling omhandlet i artikel 21.
Artikel 114
Årlig gennemførelsesrapport
1. Senest den 31. maj 2016 og senest den 31. maj hvert af de følgende år indtil 2023 forelægger medlemsstaterne Kommissionen en årlig gennemførelsesrapport om gennemførelsen af det operationelle program i det foregående kalenderår. Den rapport, der forelægges i 2016, skal dække kalenderårene 2014 og 2015.
2. Ud over hvad der er bestemt i artikel 50 i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal årlige gennemførelsesrapporter omfatte:
a)
oplysninger om finansielle forpligtelser og udgifter pr. foranstaltning
b)
et resumé over de igangsatte aktiviteter i forbindelse med evalueringsplanen
c)
oplysninger om tiltag foretaget i tilfælde af alvorlige overtrædelser som omhandlet i nærværende forordnings artikel 10, stk. 1, og af den manglende respekt for betingelserne fastsat i nærværende forordnings artikel 10, stk. 2, såvel som om afhjælpende tiltag
d)
oplysninger om tiltag foretaget for at overholde nærværende forordnings artikel 41, stk. 10
e)
oplysninger om tiltag foretaget for at sikre offentliggørelsen af støttemodtagere i henhold til nærværende forordnings bilag V for fysiske personer i overensstemmelse med national ret, herunder enhver gældende tærskel.
3. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter regler om formatet og præsentationen af de årlige gennemførelsesrapporter. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 127, stk. 3.
Afdeling 4
Evaluering
Artikel 115
Generelle bestemmelser
1. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter, hvilke elementer der skal indgå i de forudgående evalueringsrapporter, som der henvises til i artikel 55 i forordning (EU) nr. 1303/2013, og fastsætter minimumskravene for den evalueringsplan, som der henvises til i artikel 56 i nævnte forordning. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i nærværende forordnings artikel 127, stk. 3.
2. Medlemsstaterne sørger for, at evalueringerne er i overensstemmelse med det fælles overvågnings- og evalueringssystem, der er vedtaget i overensstemmelse med artikel 107, tilrettelægger produktionen og indsamlingen af de nødvendige data og giver de forskellige oplysninger, der kommer fra overvågningssystemet, til evaluatorerne.
3. Evalueringsrapporterne lægges på internettet af medlemsstaterne og på Unionens websted af Kommissionen.
Artikel 116
Forhåndsevaluering
Medlemsstaterne sørger for, at forhåndsevaluatoren bliver inddraget på et tidligt trin i processen med udviklingen af det operationelle program, herunder udviklingen af de analyser, som der henvises til i artikel 18, stk. 1, litra a), udformningen af programmets interventionslogik og fastlæggelsen af programmets mål.
Artikel 117
Efterfølgende evaluering
I overensstemmelse med artikel 57 i forordning (EU) nr. 1303/2013 udarbejdes der en efterfølgende evalueringsrapport af Kommissionen i tæt samarbejde med medlemsstaterne.
Artikel 118
Syntese af evalueringer
En syntese på EU-plan af forhåndsevalueringsrapporterne foretages under Kommissionens ansvar. Syntesen af evalueringsrapporterne afsluttes senest den 31. december i året efter fremsendelsen af de relevante evalueringer.
Afdeling 5
Oplysning og kommunikation
Artikel 119
Oplysning og offentlig omtale
1. Forvaltningsmyndigheden er i henhold til artikel 97, stk. 1, litra b), ansvarlig for:
a)
at sikre oprettelse af et enkelt websted eller en enkelt webportal, som giver oplysninger om og adgang til det operationelle program i medlemsstaten
b)
at oplyse potentielle støttemodtagere om finansieringsmulighederne i medfør af det operationelle program
c)
over for unionsborgerne at offentliggøre oplysninger om EHFF's rolle og resultater gennem oplysnings- og kommunikationskampagner om resultaterne og virkningerne af partnerskabsaftaler, operationelle programmer og operationer
d)
at sikre et offentligt tilgængeligt resumé af foranstaltninger, der skal sikre medlemsstaternes eller støttemodtagernes overholdelse af reglerne i den fælles fiskeripolitik, herunder tilfælde af manglende overholdelse, samt de korrigerende tiltag, såsom finansielle korrektioner, der er truffet.
2. For at sikre gennemsigtighed i støtten fra EHFF fører medlemsstaterne en liste over operationer i csv- eller xml-format, som skal være tilgængelig via webstedet eller webportalen og omfatte en liste over operationer og en kort beskrivelse af det operationelle program.
Listen over operationer ajourføres mindst hver sjette måned.
De minimumsoplysninger, der skal fremgå af listen over operationer, herunder specifikke oplysninger om operationer i henhold til artikel 26, 39, 47, 54 og 56, er fastlagt i bilag V.
3. De nærmere bestemmelser om oplysnings- og offentlighedskampagner rettet mod offentligheden og oplysningsforanstaltninger over for ansøgere og støttemodtagere er fastlagt i bilag V.
4. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastsætter de tekniske karakteristika ved oplysnings- og offentlighedsforanstaltninger vedrørende operationen, en vejledning i udformning af det europæiske logo og definition af standardfarverne. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 127, stk. 2.
AFSNIT VIII
GENNEMFØRELSE UNDER DIREKTE FORVALTNING
KAPITEL I
Generelle bestemmelser
Artikel 120
Anvendelsesområde
Dette afsnit finder anvendelse på foranstaltninger, der finansieres under direkte forvaltning som fastsat i afsnit VI.
KAPITEL II
Kontrol
Artikel 121
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer egnede foranstaltninger til at sikre, at Unionens finansielle interesser bliver beskyttet, når der gennemføres operationer, der finansieres i henhold til denne forordning, ved anvendelsen af foranstaltninger til forebyggelse af svig, bestikkelse og alle andre ulovlige aktiviteter, ved effektiv kontrol og, hvis der konstateres uregelmæssigheder, ved inddrivelse af de uretmæssigt udbetalte beløb samt efter omstændighederne ved sanktioner, der skal være effektive, forholdsmæssige og have afskrækkende virkning.
2. Kommissionen eller dens befuldmægtigede og Revisionsretten har beføjelse til både gennem bilagskontrol og kontrol på stedet at kontrollere alle tilskudsmodtagere, kontrahenter og underkontrahenter, som har modtaget EU-midler.
Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan i overensstemmelse med procedurerne fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (40) og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 foretage kontrol og kontrol på stedet hos økonomiske aktører, der direkte eller indirekte er berørt af EU-finansiering, for at klarlægge, om der er begået svig, bestikkelse eller enhver anden ulovlig aktivitet, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en aftale om tilskud, en afgørelse om ydelse af tilskud eller en kontrakt om EU-finansiering.
3. Med forbehold af stk. 1 og 2 skal samarbejdsaftaler med tredjelande og internationale organisationer, aftaler om tilskud, afgørelser om ydelse af tilskud og kontrakter som følge af gennemførelsen af denne forordning indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt giver Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelse til at foretage de i disse stykker omhandlede kontroller, kontroller på stedet og inspektioner i overensstemmelse med deres respektive kompetencer.
Artikel 122
Revisioner
1. Embedsmænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter kan med et varsel på mindst ti arbejdsdage, medmindre det drejer sig om hastesager, på ethvert tidspunkt i op til tre år efter Kommissionens afsluttende betaling foretage revision på stedet af de operationer, der finansieres i henhold til denne forordning.
2. Embedsmænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter, der har den behørige beføjelse til at foretage revision på stedet, skal have adgang til bøger og alle andre dokumenter vedrørende udgifter finansieret i henhold til denne forordning, herunder dokumenter og metadata udarbejdet eller modtaget og registreret i elektronisk format.
3. De i stk. 2 omhandlede revisionsbeføjelser berører ikke anvendelsen af nationale bestemmelser, ifølge hvilke visse handlinger er forbeholdt myndighedspersoner, der er specifikt udpeget efter national lovgivning. Embedsmænd fra Kommissionen og Revisionsretten eller deres repræsentanter deltager blandt andet ikke i besøg på en privat bopæl eller i formel udspørgning af personer inden for rammerne af den berørte medlemsstats lovgivning. De skal dog have adgang til de derved opnåede oplysninger.
4. Hvis noget af Unionens finansielle støtte, der ydes i henhold til denne forordning, efterfølgende gives til en tredjepart, som derved bliver den endelige støttemodtager, skal den oprindelige modtager, som er den, der modtog Unionens finansielle støtte, give Kommissionen alle relevante oplysninger om, hvem den endelige støttemodtager er.
Artikel 123
Suspension af betalinger, reduktion og annullering af det finansielle bidrag
1. Finder Kommissionen, at Unionens midler ikke er anvendt i overensstemmelse med bestemmelserne i denne forordning eller enhver anden gældende EU-retsakt, meddeler den det til støttemodtagerne, som inden for en måned efter meddelelsen skal fremsætte deres bemærkninger for Kommissionen.
2. Hvis støttemodtagerne ikke svarer inden for det tidsrum, der er omhandlet i denne artikels stk. 1, eller hvis deres bemærkninger ikke anses for at være tilfredsstillende, reducerer eller annullerer Kommissionen det tildelte finansielle bidrag eller suspenderer betalingerne. Ethvert uretmæssigt udbetalt beløb skal tilbagebetales til Unionens almindelige budget. Beløb, der ikke tilbagebetales rettidigt, pålægges morarente i henhold til bestemmelserne i forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012.
KAPITEL III
Evaluering og rapportering
Artikel 124
Evaluering
1. Der foretages regelmæssigt tilsyn med de operationer, der finansieres i henhold til denne forordning, således at gennemførelsen kan følges.
2. Kommissionen sikrer regelmæssig uafhængig ekstern evaluering af de finansierede operationer.
Artikel 125
Rapportering
Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet og Rådet:
a)
senest den 31. marts 2017, en midtvejsevalueringsrapport om de opnåede resultater og de kvalitative og kvantitative aspekter af gennemførelsen af de operationer, der finansieres i henhold til denne forordning
b)
senest den 31. august 2018, en meddelelse om videreførelsen af de operationer, der finansieres i henhold til denne forordning.
AFSNIT IX
PROCEDUREMÆSSIGE BESTEMMELSER
Artikel 126
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 og 129, tillægges indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 og 129 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 og 129 træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 127
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg for Den Europæiske Hav- og Fiskerifond. Dette udvalg er et udvalg i henhold til forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse om udkastet til gennemførelsesretsakt, der skal vedtages i medfør af nærværende forordnings artikel 95, stk. 5, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 finder anvendelse.
AFSNIT X
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 128
Ophævelse
1. Uden at det i øvrigt berører bestemmelserne i artikel 129, stk. 2, ophæves forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006, (EF) nr. 791/2007, (EU) nr. 1255/2011 og artikel 103 i forordning (EF) nr. 1224/2009 med virkning fra den 1. januar 2014.
2. Henvisninger til de ophævede forordninger betragtes som henvisninger til nærværende forordning.
Artikel 129
Overgangsbestemmelser
1. For at lette overgangen fra de støtteordninger, der er oprettet ved forordning (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006,] og (EF) nr. 791/2007 og (EU) nr. 1255/2011, til den ordning, der oprettes ved nærværende forordning, tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 126, der fastsætter de betingelser, under hvilke støtte, som er godkendt af Kommissionen i henhold til disse forordninger, kan inddrages i støtte, som er omhandlet i nærværende forordning, herunder til teknisk bistand og til efterfølgende evalueringer.
2. Denne forordning påvirker ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af de pågældende projekter, indtil deres afslutning, eller af bistand, som er godkendt af Kommissionen på grundlag af forordning (EF) nr. 2328/2003, (EF) nr. 861/2006, (EF) nr. 1198/2006, (EF) nr. 791/2007 og (EU) nr. 1255/2011 og artikel 103 i forordning (EF) nr. 1224/2009 eller enhver anden lovgivning, som gælder for den pågældende bistand den 31. december 2013, som forsat skal finde anvendelse for sådanne projekter eller sådan bistand.
3. Ansøgninger, der er indgivet i henhold til forordning (EF) nr. 1198/2006, er fortsat gyldige.
Artikel 130
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning anvendes fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 508/2014,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta ja neuvoston asetusten (EY) N:o 2328/2003, (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006 ja (EY) N:o 791/2007 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1255/2011 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan, 43 artiklan 2 kohdan, 91 artiklan 1 kohdan, 100 artiklan 2 kohdan, 173 artiklan 3 kohdan, 175 ja 188 artiklan, 192 artiklan 1 kohdan, 194 artiklan 2 kohdan, 195 artiklan 2 kohdan ja 349 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnot (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle 13 päivänä heinäkuuta 2011 osoittamassa tiedonannossa ”Yhteisen kalastuspolitiikan uudistus” esiteltiin yhteiseen kalastuspolitiikkaan, jäljempänä ’YKP’, liittyvät mahdolliset haasteet, tavoitteet ja suuntaviivat vuoden 2013 jälkeen. Tuon tiedonannon julkaisua seuranneen keskustelun perusteella YKP uudistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1380/2013 (4). YKP:n uudistus kattaa kaikki YKP:n tärkeimmät osatekijät, mukaan lukien sen rahoitusnäkökohdat. Uudistuksen tavoitteiden saavuttamiseksi on aiheellista kumota neuvoston asetus (EY) N:o 2328/2003 (5), neuvoston asetus (EY) N:o 861/2006 (6), neuvoston asetus (EY) N:o 1198/2006 (7) ja asetus (EY) N:o 791/2007 (8) ja korvata ne tällä asetuksella.
Ottaen huomioon, että kaikki Euroopan valtameriä ja meriä koskevat asiat kytkeytyvät toisiinsa, tämän asetuksen olisi tuettava myös Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1255/2011 (9) tarkoitetun yhdennetyn meripolitiikan (Integrated Maritime Policy, IMP), jäljempänä ’YMP’, edelleen kehittämistä.
(2)
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston (EMKR) piiriin olisi kuuluttava YKP:lle annettava tuki meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen, näitä luonnonvaroja hyödyntävän kalastuksen hoitoon ja niitä hyödyntävien laivastojen hallinnointiin, makean veden elollisiin luonnonvaroihin ja vesiviljelyyn sekä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostukseen ja markkinoille saattamiseen, jos tällaista toimintaa harjoitetaan jäsenvaltioiden alueella tai jos sitä harjoittavat unionin kalastusalukset tai jäsenvaltioiden kansalaiset, rajoittamatta lippuvaltion ensisijaista vastuuta ja ottaen huomioon Yhdistyneiden kansakuntien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn merioikeusyleissopimuksen (10) (United Nations Convention on the Law of the Sea, UNCLOS) 117 artiklan määräykset.
(3)
YKP:n onnistuminen riippuu tehokkaasta valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanojärjestelmästä sekä sellaisten luotettavien ja kattavien tietojen saatavuudesta, jotka ovat käytettävissä niin tieteellisiä lausuntoja kuin täytäntöönpanoa ja valvontaa varten. Sen vuoksi EMKR:n olisi tuettava näitä toimia.
(4)
EMKR:n piiriin olisi kuuluttava YMP:elle myönnettävä tuki, myös koordinoitujen toimien ja päätöksenteon kehittämiseen ja täytäntöönpanoon valtamerten, merten, rannikkoalueiden ja merielinkeinojen osalta täydentäen näihin liittyviä unionin eri politiikanaloja, joita ovat erityisesti YKP sekä liikenne-, teollisuus-, alueellinen koheesio-, ympäristö-, energia- ja matkailupolitiikka. Olisi varmistettava, että eri alojen toimintalinjoja hallinnoidaan johdonmukaisesti ja yhtenäisesti Itämeren, Pohjanmeren, Kelttienmeren, Biskajanlahden ja Iberian niemimaan rannikon sekä Välimeren ja Mustanmeren alueilla.
(5)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (11) 2 artiklan 10 kohdassa tarkoitetut EMKR:n tuensaajat voivat olla asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklan 30 alakohdassa tarkoitettuja toimijoita taikka kalastajia tai kalastajajärjestöjä, jollei tässä asetuksessa muuta säädetä.
(6)
Eurooppa-neuvoston 17 päivänä kesäkuuta 2010 antamien päätelmien mukaisesti, joilla hyväksyttiin komission 3 päivänä maaliskuuta 2010 antamaan tiedonantoon ”Eurooppa 2020 - Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”, jäljempänä ’Eurooppa 2020 -strategia’, perustuva unionin uusi työpaikkoja sekä älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskeva strategia, unionin ja jäsenvaltioiden olisi pantava täytäntöön älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia ja edistettävä samalla unionin sopusointuista kehitystä. Voimavaroja olisi keskitettävä Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseksi korostaen erityisesti työllisyyteen, ilmastonmuutoksen torjuntaan, kestävään energiankäyttöön sekä köyhyyden torjuntaan ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyviä tavoitteita ja vaikuttavuuden parantamiseksi kiinnittämällä enemmän huomiota tuloksiin. YMP:n sisällyttäminen EMKR:ään edistää myös Eurooppa 2020 -strategiassa esitettyjen tärkeimpien poliittisten tavoitteiden saavuttamista ja vastaa Euroopan unionista tehdyssä sopimuksessa ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa vahvistettuja, taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen koheesion lisäämistä koskevia yleisiä tavoitteita.
(7)
Jotta varmistetaan, että EMKR edistää YKP:n, YMP:n ja Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista, on tarpeen keskittyä rajoitettuun määrään tärkeimpiä painopisteitä, jotka liittyvät ympäristön kannalta kestävän, resurssitehokkaan, innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan kalastuksen ja vesiviljelyn edistämiseen, YKP:n täytäntöönpanon edistämiseen, työllisyyden ja alueellisen koheesion lisäämiseen, markkinoille saattamisen ja jalostuksen edistämiseen sekä YMP:n täytäntöönpanon edistämiseen.
(8)
Unionin olisi EMKR:n täytäntöönpanon kaikissa vaiheissa tähdättävä epätasa-arvon poistamiseen, miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen sekä sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai seksuaaliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän torjumiseen.
(9)
YKP:n yleisenä tavoitteena on varmistaa, että kalastus- ja vesiviljelytoiminta tukee osaltaan sellaisten taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen kannalta välttämättömien ympäristöedellytysten luomista, jotka ovat kestäviä pitkällä aikavälillä. Lisäksi sen avulla olisi voitava parantaa tuottavuutta, helpottaa kohtuullisen elintason saavuttamista kalastusalalla ja edistää markkinoiden vakautta, ja sen olisi turvattava kalavarojen saatavuus ja se, että tarjonta kohtaa kuluttajat kohtuullisin hinnoin.
(10)
On erittäin tärkeää sisällyttää ympäristönäkökohdat aiempaa paremmin YKP:hen, jolla olisi saavutettava unionin ympäristöpolitiikan ja Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet. YKP:llä pyritään meren elollisten luonnonvarojen hyödyntämiseen siten, että kalavarat palautetaan kestävän enimmäistuoton mahdollistavia tasoja suuremmiksi ja pidetään niillä tasoilla mahdollisuuksien mukaan vuoteen 2015 mennessä ja viimeistään vuonna 2020. Kalastuksenhoitoon olisi YKP:ssä sovellettava ennalta varautuvaa ja ekosysteemilähtöistä lähestymistapaa. Tämän vuoksi EMKR:n olisi edistettävä meriympäristön suojelua siten kuin siitä säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/56/EY (12).
(11)
YKP:n ja YMP:n menojen rahoittamisen yhdestä rahastosta eli EMKR:stä olisi vastattava yksinkertaistamisen tarpeeseen ja sillä on tarkoitus tehostaa näiden politiikkojen yhtenäistämistä. Kun yhteistyössä toteutettava hallinnointi ulotetaan jalostukseen ja markkinoille saattamiseen - syrjäisimmille alueille maksettavat korvaukset, valvonta, tiedonkeruu ja -hallinta sekä YMP mukaan lukien - voidaan edistää yksinkertaistamista ja vähentää niin komission kuin jäsenvaltioiden hallinnollista rasitusta sekä parantaa myönnettävän tuen johdonmukaisuutta ja tehokkuutta.
(12)
YKP:n ja YMP:n menot olisi rahoitettava unionin talousarviosta yhden rahaston eli EMKR:n kautta joko suoraan tai yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavan hallinnoinnin puitteissa. Yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavaa hallinnointia ei olisi sovellettava ainoastaan toimenpiteisiin, joilla tuetaan kalastusta, vesiviljelyä tai yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä, vaan myös jalostukseen ja markkinoille saattamiseen, syrjäisimmille alueille maksettaviin korvauksiin, valvonta- ja tiedonkeruutoimiin ja YMP:hen. Suoraa hallinnointia olisi sovellettava tieteelliseen neuvontaan, erityisiin valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpiteisiin, alueellisille kalastusjärjestöille maksettaviin vapaaehtoisiin rahoitusosuuksiin, neuvoa-antaviin toimikuntiin, markkinatietouteen, YMP:n täytäntöönpanoon ja viestintätoimiin. Olisi täsmennettävä toimityypit, joille voidaan myöntää EMKR:n mukaista rahoitusta.
(13)
On tarpeen erottaa toisistaan ne valvonta- ja täytäntöönpanotoimenpideluokat, joita osarahoitetaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa, ja ne, joita osarahoitetaan suoran hallinnoinnin puitteissa. On ehdottoman tärkeää pitää erillään yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvaan valvontaan ja tiedonkeruuseen myönnettävät varat samalla kun sallitaan näiden kahden toimenpideluokan välinen joustavuus.
(14)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti EMKR:n perusteella suoritettavan unionin rahoitustuen saamisen ehdoksi asetetaan se, että jäsenvaltiot ja toimijat noudattavat YKP:n sääntöjä. Tämän vaatimuksen on tarkoitus heijastaa unionin vastuuta varmistaa yleisen edun nimissä ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti meren elollisten luonnonvarojen säilyttäminen osana YKP:tä.
(15)
YKP:n tavoitteiden saavuttaminen vaarantuisi, jos EMKR:n mukaista unionin rahoitustukea maksettaisiin toimijoille, jotka eivät lähtökohtaisesti ole noudattaneet meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevan yleisen edun mukaisia vaatimuksia. Sen vuoksi toimijoiden EMKR:n mukaista rahoitusta koskevien hakemusten olisi oltava hyväksyttävissä ainoastaan sillä ehdolla, että kyseiset toimijat eivät tietyn ajanjakson aikana ennen tukihakemuksen jättämistä ole syyllistyneet vakavaan rikkomukseen, rikokseen tai petokseen eivätkä ole osallistuneet laittomaan, ilmoittamattomaan ja sääntelemättömään kalastukseen (LIS) osallistuneista aluksista laadittuun unionin luetteloon kuuluvien kalastusalusten tai sellaisten maiden lipun alla purjehtivien alusten, jotka on tässä asetuksessa säädetyin tavoin todettu yhteistyöhön osallistumattomiksi, toimintaan tai hallinnointiin taikka olleet tällaisten kalastusalusten omistajien piiriin kuuluvia.
(16)
Lisäksi tuensaajien olisi tukihakemuksen jätettyään jatkettava mainittujen hyväksyttävyyttä koskevien vaatimusten noudattamista koko toimen täytäntöönpanon ajan sekä kyseiselle tuensaajalle suoritettua viimeistä maksua seuraavien viiden vuoden ajan.
(17)
Jos tuensaaja ei noudata tukikelpoisuutta ja kestoa koskevia edellytyksiä, olisi sovellettava rahoitusseuraamuksia ja -oikaisuja. Tällaisen rahoitusoikaisun määrän määrittämiseksi olisi otettava huomioon tuensaajan rikkomuksen rikoksen tai petoksen luonne, vakavuus, kesto ja toistuvuus sekä EMKR:n rahoitusosuuden merkitys tuensaajan taloudelliselle toiminnalle.
(18)
YKP:n tavoitteiden saavuttaminen vaarantuisi myös siinä tapauksessa, että EMKR:n mukaista unionin rahoitustukea maksettaisiin jäsenvaltioille, jotka eivät ole noudattaneet meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä koskevaan yleiseen etuun liittyvien YKP:n sääntöjen mukaisia velvollisuuksiaan, kuten tiedonkeruuta ja valvontavelvoitteiden täytäntöönpanoa. Näiden velvollisuuksien noudattamatta jättämiseen liittyy lisäksi riski siitä, että jäsenvaltiot eivät havaitse hakemuksia, jotka eivät ole hyväksyttävissä, tai toimia, jotka eivät oikeuta tukeen.
(19)
Jotta ehkäistäisiin tukeen oikeuttamattomat maksut ja kannustettaisiin jäsenvaltioita noudattamaan YKP:n sääntöjä, olisi varotoimenpiteenä säädettävä mahdollisuudesta maksujen määräajan kulumisen keskeyttämiseen ja maksatuksen keskeyttämiseen, mitkä toimenpiteet ovat kestoltaan ja laajuudeltaan rajoitettuja. Niitä rahoitusoikaisuja, joilla on lopullisia ja peruuttamattomia seurauksia, olisi sovellettava ainoastaan menoihin, joihin sääntöjen noudattamatta jättäminen on vaikuttanut.
(20)
Jotta parannettaisiin koheesiopoliittista tukea antavien rahastojen - eli Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), Euroopan sosiaalirahaston (ESR) ja koheesiorahaston - koordinointia ja yhdenmukaista täytäntöönpanoa maaseudun kehittämiseen ja meri- ja kalastusalalle tukea antavan rahaston - eli Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) ja EMKR:n kanssa, kaikille näille rahastoille, jäljempänä ’ERI-rahastot’, on vahvistettu yhteiset säännökset asetuksessa (EU) N:o 1303/2013. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 lisäksi tämä asetus sisältää erityisiä, täydentäviä säännöksiä YKP- ja YMP-alojen erityispiirteiden vuoksi.
(21)
Suhteellisuusperiaatetta olisi sovellettava toimintaohjelmaan koko sen keston ajan ottamalla huomioon kunkin jäsenvaltion hallinnon koko ja toimintaohjelmaan osoitetun julkisen rahoituksen kokonaismäärä.
(22)
Komission olisi jaettava käytettävissä olevat maksusitoumusmäärärahat vuosittain jäsenvaltiokohtaisesti käyttäen objektiivisia ja avoimia perusteita. Näihin perusteisiin olisi kuuluttava indikaattoreita, joilla mitataan kalastus- ja vesiviljelyalan koko, valvonta- ja tiedonkeruuvelvoitteiden laajuus, aiemmat määrärahat asetuksen (EY) N:o 1198/2006 mukaisesti ja aiempi kulutus asetuksen (EY) N:o 861/2006 mukaisesti.
(23)
Tiettyjen erityisten ennakkoehtojen täyttyminen on YKP:n yhteydessä äärimmäisen tärkeää, erityisesti siltä osin kuin on kyse kalastuskapasiteettia koskevan kertomuksen ja vesiviljelyä koskevan monivuotisen kansallisen strategiasuunnitelman toimittamisesta sekä osoitetuista hallinnollisista valmiuksista täyttää kalastuksenhoitoa koskevat tietovaatimukset sekä tehostaa unionin valvonta-, tarkastus- ja täytäntöönpanojärjestelmän täytäntöönpanoa.
(24)
Yksinkertaistamispyrkimyksen mukaisesti kaikki EMKR:n perusteella suoritettavat toimet, jotka kuuluvat yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin, valvonta ja tiedonkeruu mukaan lukien, olisi toteutettava jäsenvaltiokohtaisen yhtenäisen toimintaohjelman muodossa kyseessä olevan jäsenvaltion kansallisen rakenteen mukaisesti. Ohjelmasuunnittelun olisi katettava 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välinen kausi. Valmistellessaan yhtenäistä toimintaohjelmaa jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että niiden toimintaohjelman sisällössä ja koossa otetaan huomioon pyrkimys yksinkertaistamiseen. Kussakin ohjelmassa olisi täsmennettävä strategia EMKR:n mukaisesti asetettuihin unionin painopisteisiin liittyvien tavoitteiden saavuttamiseksi ja toimenpiteiden valikoima. Ohjelmasuunnittelun olisi oltava näiden unionin painopisteiden mukaista kansalliseen toimintaympäristöön mukautettuna ja sillä olisi täydennettävä muita unionin toimintalinjoja, erityisesti maaseudun kehittämispolitiikkaa ja koheesiopolitiikkaa.
(25)
Pienimuotoisen rannikkokalastuksen edistämiseksi jäsenvaltioiden, joissa pienimuotoista rannikkokalastusta harjoitetaan merkittävässä määrin, olisi liitettävä toimintaohjelmiinsa pienimuotoisen rannikkokalastuksen kehittämistä, kilpailukykyä ja kestävyyttä koskevat toimintasuunnitelmat.
(26)
Yksinkertaistamista koskevan tavoitteen saavuttamiseksi EMKR:n täytäntöönpanon yhteydessä sekä valvontakustannusten ja virheiden suhteellisen määrän vähentämiseksi jäsenvaltioiden olisi hyödynnettävä mahdollisimman paljon mahdollisuutta käyttää asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 säädettyjä yksinkertaistettuja avustusmuotoja.
(27)
Jäsenvaltioiden olisi YKP:n mukaisten valvontavelvoitteiden noudattamiseksi laadittava valvontaa käsittelevä toimintaohjelman osio komission tälle politiikan alalle hyväksymien unionin painopisteiden mukaisesti. Toimintaohjelman mukauttamiseksi valvonnan ja täytäntöönpanon kehittyviin tarpeisiin toimintaohjelmien valvontaosiota olisi tarkistettava säännöllisesti YKP:n mukaista valvonta- ja täytäntöönpanopolitiikkaa koskeviin unionin painopisteisiin tehtävien muutosten perusteella. Näille muutoksille olisi saatava komission hyväksyntä. Jotta voidaan varmistaa valvontaan liittyvän ohjelmasuunnittelun joustavuus jatkossakin, toimintaohjelmien valvontaosion tarkistamiseen olisi sovellettava yksinkertaistettua menettelyä.
(28)
Jäsenvaltioiden olisi laadittava tiedonkeruuta käsittelevä toimintaohjelman osio neuvoston asetuksessa (EY) N:o 199/2008 (13) tarkoitetun unionin monivuotisen ohjelman mukaisesti. Tiedonkeruutoimiin liittyviin erityistarpeisiin mukautumiseksi jäsenvaltioiden olisi laadittava tuon asetuksen mukaisesti työohjelma, jolle olisi saatava komission hyväksyntä.
(29)
Suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvat varat, lukuun ottamatta komission teknistä apua, olisi määriteltävä ennalta tavoitteittain, jolloin liikkumavara on viisi prosenttia, ja niihin olisi sovellettava vuotuisia työohjelmia.
(30)
Kalastustoiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi on elintärkeää edistää ja myöntää tukea innovointiin tehtäville investoinneille. Osallistumisen tason nostamiseksi olisi innovaatiotuen hakumenettelyä yksinkertaistettava.
(31)
Inhimilliseen pääomaan investointi on niin ikään elintärkeää kalastuksen ja muun merellä tapahtuvan toiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi. EMKR:stä olisi sen vuoksi tuettava neuvontapalveluja, tutkijoiden ja kalastajien välistä yhteistyötä, ammatillista koulutusta, elinikäistä oppimista, ja sen olisi edistettävä tietämyksen levittämistä, autettava parantamaan toimijoiden yleistä tuloksellisuutta ja kilpailukykyä sekä edistämään työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua. Tunnustuksena itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kalastajien puolisoiden ja elämänkumppaneiden merkitykselle kalastajayhteisöissä olisi myös heille tietyin ehdoin myönnettävä tukea ammatillista koulutusta, elinikäistä oppimista, tietämyksen levittämistä ja sellaista verkottumista varten, joka edistää heidän ammatillista kehittymistään.
(32)
Jotta autettaisiin nuoria, joilla on vaikeuksia päästä kalastusalan työmarkkinoille sitkeän talouskriisin aikana, EMKR:stä olisi tuettava kestäviä kalastuskäytäntöjä ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsitteleviä harjoitteluohjelmia ja kursseja.
(33)
Koska monipuolistaminen tarjoaa uusia mahdollisuuksia pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaville kalastajille, joilla on merkittävä asema rannikkoyhteisöissä, EMKR:stä olisi myönnettävä tukea investointeihin, joilla edistetään kalastajien tulolähteiden monipuolistamista ja kehitetään täydentävää toimintaa, muun muassa aluksiin, ongintamatkailuun, ravintoloihin, kalastukseen liittyviin ympäristöpalveluihin ja kalastusalan koulutustoimintaan tehtäviin investointeihin.
(34)
EMKR:n varojen myöntämisessä ja kohdistamisessa olisi otettava huomioon, että uusien taloudellisten toimintojen luominen ja kehittäminen kalastusalalla on nuorille kalastajille taloudellisesti haastavaa. Tällainen kehitys on olennaisen tärkeää unionin kalastusalan kilpailukyvyn kannalta. Tämän vuoksi olisi otettava käyttöön kalastustoimintansa aloittaville nuorille kalastajille myönnettävä tuki heidän toimintansa aloittamisen helpottamiseksi. EMKR:stä tuetun uuden taloudellisen toiminnan elinkelpoisuuden varmistamiseksi olisi tuen edellytykseksi asetettava tarvittavien taitojen ja pätevyyksien hankkiminen. Toiminnan käynnistämistuella olisi edistettävä ainoastaan ensimmäisen kalastusaluksen hankintaa.
(35)
Aluksella työskentelyyn liittyviin terveys- ja turvallisuustarpeisiin vastaamiseksi EMKR:stä olisi tuettava investointeja, jotka koskevat turvallisuutta sekä työ-, terveys- ja hygieniaoloja aluksilla edellyttäen, että tuetut investoinnit ylittävät unionin tai kansallisen lainsäädännön mukaiset vaatimukset.
(36)
Olisi annettava säännöt, joiden nojalla voidaan myöntää tukea ja taloudellista korvausta kalastajille ja kalastusalusten omistajille kalastustoiminnan väliaikaisen lopettamisen yhteydessä, jos tällainen väliaikainen lopettaminen on välitön seuraus tietyistä säilyttämistoimenpiteistä, kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista lukuun ottamatta, joista on määrätty tietyissä unionin tai jäsenvaltioiden kalastuksenhoitosuunnitelmissa tai siitä, että kestävää kalastusta koskevia kumppanuussopimuksia tai niihin liittyviä pöytäkirjoja ei uudisteta. Tällaisia sääntöjä olisi annettava myös kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen osalta.
(37)
EMKR:stä olisi voitava tietyin ehdoin tukea keskinäisiä rahastoja, joista suoritetaan kalastajille taloudellisia korvauksia epäsuotuisten sääolojen, ympäristövahingon tai pelastuskustannusten perusteella.
(38)
Kalastustoiminnan mukauttamiseksi kalastusmahdollisuuksiin EMKR:stä olisi voitava tukea kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevien järjestelmien suunnittelua, kehittämistä, seurantaa, arviointia ja hallinnointia.
(39)
On erittäin tärkeää sisällyttää ympäristönäkökohdat EMKR:ään ja tukea YKP:n mukaisten säilyttämistoimenpiteiden toteuttamista ottaen samalla huomioon unionin vesialueiden moninaiset olosuhteet. Tätä varten on tärkeää ottaa käyttöön alueellinen lähestymistapa säilyttämistoimenpiteisiin.
(40)
Samalla tavoin EMKR:stä olisi voitava tukea kalastuksesta meriympäristöön aiheutuvien vaikutusten vähentämistä erityisesti edistämällä ekoinnovointia, valikoivampien pyydysten ja välineiden käyttöä, sekä toimenpiteillä, joiden tavoitteena on meren biologisen monimuotoisuuden ja merten ekosysteemien sekä niiden tarjoamien palvelujen suojelu ja ennallistaminen vuoteen 2020 ulottuvan biologista monimuotoisuutta koskevan EU:n strategian mukaisesti.
(41)
Eurooppa 2020 -strategian ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja energiatehokkuutta koskevan yleistavoitteen mukaisesti EMKR:stä olisi voitava tukea aluksiin tehtäviä investointeja ja energiatarkastuksia.
(42)
Ilmastonmuutoksen vaikutusten rajoittamiseksi ja kalastusalusten energiatehokkuuden parantamiseksi pääkoneen tai apukoneiden nykyaikaistamiseen tai korvaamiseen olisi voitava myöntää tukea edellyttäen, että pienimuotoisen rannikkokalastuksen harjoittajille annetaan valintaprosessissa etusija heidän rahoituksen saantinsa parantamiseksi ja että suuremmat alukset osallistuvat konetehon vähentämiseen.
(43)
Jotta YKP:n uudistukseen kuuluva kestävyyden tavoite ei vaarantuisi, laivastoa koskeville toimenpiteille, kuten väliaikaiselle ja pysyvälle lopettamiselle sekä koneen korvaamiselle, myönnettävissä olevalle rahoitustuelle olisi asetettava yläraja, ja ajanjaksoa, jonka aikana pysyvälle lopettamiselle voidaan myöntää tällaista rahoitustukea, olisi rajoitettava.
(44)
YKP:ssä käyttöön otetun poisheittämiskiellon mukaisesti EMKR:stä olisi tuettava aluksiin tehtäviä investointeja, joiden tavoitteena on hyödyntää tahattomasti saaliiksi saadut kalat mahdollisimman hyvin ja lisätä alikäytettyjen kalansaaliin osien hyväksikäyttöä. Saaliiksi saatujen kalojen arvon maksimoimiseksi EMKR:stä olisi resurssien niukkuus huomioon ottaen tuettava myös aluksiin tehtäviä investointeja, joiden tavoitteena on nostaa saaliiksi saatujen kalojen kaupallista arvoa.
(45)
Koska kalasatamilla, purkupaikoilla ja kalastussuojilla on tärkeä merkitys, EMKR:stä olisi tuettava asiaankuuluvia investointeja, joiden tavoitteina on parantaa erityisesti energiatehokkuutta, ympäristönsuojelua ja purettujen tuotteiden laatua sekä turvallisuutta ja työoloja.
(46)
Unionin kannalta on elintärkeää saavuttaa kestävä tasapaino makean veden resurssien ja niiden hyödyntämisen välillä. Sisävesikalastusta olisi sen vuoksi tuettava aiheellisin toimenpitein ottaen asianmukaisesti huomioon sen ympäristövaikutukset ja säilyttäen samalla näiden alojen taloudellinen elinkelpoisuus.
(47)
Komission neuvostolle ja Euroopan parlamentille 19 päivänä syyskuuta 2002 antaman tiedonannon ”Euroopan vesiviljelyn kestävää kehittämistä koskeva strategia” sekä komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 29 päivänä huhtikuuta 2013 antaman tiedonannon ”EU:n vesiviljelyn kestävän kehityksen strategiset suuntaviivat”, YKP:n tavoitteiden ja Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti EMKR:stä olisi tuettava vesiviljelyalan kehittämistä ympäristön, talouden sekä sosiaalisten näkökohtien kannalta kestävällä tavalla.
(48)
Koska vesiviljelypaikoilta karanneilla viljellyillä eläimillä saattaa olla vaikutuksia meren luonnonvaraisiin populaatioihin, EMKR:stä ei saisi tarjota kannustimia muuntogeenisten organismien viljelyyn.
(49)
Vesiviljely lisää kasvua ja työpaikkoja rannikko- ja maaseutualueilla. Sen vuoksi on ehdottoman tärkeää, että EMKR on vesiviljely-yritysten, erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset), käytettävissä ja auttaa tuomaan alalle uusia vesiviljelyn harjoittajia. Vesiviljelytoiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi on elintärkeää edistää innovointia ja yrittäjyyttä. Siksi EMKR:stä olisi voitava tukea innovatiivisia toimia, vesiviljely-yritysten yritystoiminnan yleistä kehittämistä, non food- ja offshore-vesiviljely mukaan lukien, sekä täydentävää toimintaa, kuten ongintamatkailua, vesiviljelyalaan liittyviä ympäristöpalveluja tai koulutustoimintaa.
(50)
Inhimilliseen pääomaan investoiminen on niin ikään elintärkeää vesiviljelytoiminnan kilpailukyvyn ja taloudellisen tuloksellisuuden lisäämiseksi. EMKR:stä olisi sen vuoksi voitava tukea elinikäistä oppimista ja verkottumista, joka edistää tietämyksen levittämistä, sekä neuvontapalveluja, jotka auttavat parantamaan toimijoiden yleistä tuloksellisuutta ja kilpailukykyä.
(51)
Vesiviljelypaikkojen ja -infrastruktuurien kehittämisen tukemiseksi EMKR:stä olisi voitava myöntää tukea kansallisille ja alueellisille viranomaisille näiden tehdessä strategisia valintojaan, etenkin määritettäessä ja kartoitettaessa alueita, joiden katsotaan parhaiten soveltuvan vesiviljelyn kehittämiseen.
(52)
Ympäristön sekä sosiaalisten ja taloudellisten näkökohtien kannalta kestävän vesiviljelyn edistämiseksi EMKR:stä olisi voitava tukea ympäristönäkökohtia tarkoin kunnioittavaa vesiviljelytoimintaa, vesiviljely-yritysten siirtymistä kestävään hoitoon, auditointijärjestelmien käyttöä sekä siirtymistä luonnonmukaiseen vesiviljelyyn. Samalla tavoin EMKR:stä olisi voitava tukea myös erityisiä ympäristöpalveluja tarjoavaa vesiviljelyä.
(53)
Kuluttajansuojan merkityksen vuoksi EMKR:n olisi voitava tarjota vesiviljelijöille riittävästi tukea niiden riskien ehkäisemiseksi ja lieventämiseksi, joita vesiviljelystä saattaa aiheutua kansanterveyteen ja eläinten terveyteen.
(54)
Koska vesiviljelytoimintaan tehtäviin investointeihin liittyy riski, EMKR:n olisi voitava edistää yritysturvallisuutta tarjoamalla mahdollisuus vesiviljelykannalle otettaviin vakuutuksiin ja turvaamalla tällä tavoin tuottajien tulot sellaisten epätavallisten tuotannonmenetysten osalta, jotka johtuvat erityisesti luonnonkatastrofeista, epäsuotuisista sääoloista, äkillisistä vedenlaadun muutoksista, taudeista tai tuholaisvahingoista ja tuotantolaitosten tuhoutumisesta.
(55)
Koska paikalliseen kehittämiseen sovellettava yhteisölähtöinen lähestymistapa on osoittautunut vuosien mittaan hyödylliseksi kalastusta ja vesiviljelyä sekä maaseutualueita kehitettäessä, kun siinä otetaan kaikilta osin huomioon omien kehitysmahdollisuuksien monialaiset tarpeet, tukea olisi tulevaisuudessa jatkettava ja lisättävä.
(56)
Kalastus- ja vesiviljelyalalla toteutettavassa yhteisölähtöisessä paikallisessa kehittämisessä olisi edistettävä innovatiivisia lähestymistapoja, jotka luovat kasvua ja työpaikkoja, erityisesti lisäämällä kalastustuotteiden arvoa ja monipuolistamalla paikallista taloutta kohti uusia elinkeinoja, mukaan lukien ns. sinisen kasvun ja laajempien merialojen tarjoamat elinkeinot.
(57)
Kalastus- ja vesiviljelyalan kestävän kehityksen on määrä vaikuttaa sosiaalisen osallisuuden edistämistä, köyhyyden vähentämistä sekä työpaikkojen luomista ja paikallistason innovoinnin edistämistä koskevien Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden toteutumiseen. Sen on myös määrä edistää alueellisen koheesion tavoitetta, joka on yksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ensisijaisista painopisteistä.
(58)
Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen olisi pantava täytäntöön noudattaen alhaalta ylöspäin suuntautuvaa lähestymistapaa käyttämällä paikallisia kumppanuuksia, jotka muodostuvat julkisen ja yksityisen sektorin sekä kansalaisyhteiskunnan edustajista ja kuvastavat asianmukaisesti paikallisyhteisöä. Näillä paikallisilla toimijoilla on parhaat edellytykset laatia ja panna täytäntöön monialaisia yhteisölähtöisiä paikallisia kehitysstrategioita, jotka vastaavat niiden paikallisten kalastusalueiden tarpeita. On tärkeää varmistaa, ettei yhdenkään yksittäisen eturyhmän osuus ole yli 49 prosenttia paikallisen kalatalouden toimintaryhmän päätöksentekoelinten äänimäärästä.
(59)
Paikallisten kumppanuuksien välinen verkottuminen on olennainen osa tätä lähestymistapaa. Paikallisten kumppanuuksien välinen yhteistyö on siten tärkeä kehityksen väline, jota EMKR:n olisi tuettava.
(60)
EMKR:stä kalastusalueille myönnettävä tuki olisi koordinoitava muista unionin rahastoista paikalliseen kehittämiseen myönnettävän tuen kanssa, ja sen olisi katettava kaikki näkökohdat, jotka liittyvät yhteisölähtöisten paikallisten kehitysstrategioiden valmisteluun ja täytäntöönpanoon sekä paikallisten kalatalouden toimintaryhmien toimintaan, samoin kuin kustannukset, jotka aiheutuvat toiminnan elävöittämisestä paikallisella alueella ja paikallisen kumppanuuden toiminnasta.
(61)
Jotta voidaan varmistaa kalastuksen ja vesiviljelyn elinkelpoisuus voimakkaasti kilpailluilla markkinoilla, on tarpeen antaa säännökset, joilla tuetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1379/2013 (14) täytäntöönpanoa sekä markkinoille saattamista ja jalostusta koskevia toimia, joita toimijat toteuttavat maksimoidakseen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden arvon. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä sellaisten toimintojen edistämiseen, joissa yhdennetään toimitusketjuun sisältyvät tuotanto-, jalostus- ja markkinoille saattamista koskevat toimet tai jotka koostuvat innovatiivisista prosesseista tai menetelmistä. Tuottajajärjestöt ja tuottajajärjestöjen liitot olisi asetettava etusijalla tukea myönnettäessä. Tuotanto- ja markkinointisuunnitelmien osalta vain tällaisten järjestöjen ja liittojen olisi oltava tukikelpoisia. Uuteen poisheittämisen kieltävään politiikkaan mukautumiseksi EMKR:stä olisi tuettava myös tahattomien saaliiden jalostusta.
(62)
Asetuksessa (EU) N:o 1379/2013 säädetään ihmisravinnoksi tarkoitettujen kalastustuotteiden varastointimekanismista markkinoiden vakauttamisen edistämiseksi. Jotta varmistettaisiin siirtyminen markkinoiden interventiomekanismeista korostetusti tuotanto- ja markkinoille saattamista koskevan toiminnan suunnitteluun ja hallinnointiin, kaikki EMKR:stä myönnettävä tuki olisi lopetettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018.
(63)
Ottaen huomioon lisääntynyt kilpailu, joka kohdistuu pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittaviin kalastajiin, EMKR:stä olisi voitava tukea pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavien kalastajien yritysaloitteita, jotka lisäävät heidän pyytämiensä kalojen arvoa erityisesti tällaisen kalojen jalostuksen tai suoramyynnin avulla.
(64)
Koska unionin syrjäisimmillä alueilla harjoitettava kalastustoiminta on vaikeuksissa erityisesti kyseisten alueiden syrjäisyyden ja erityisten ilmasto-olojen vuoksi, EMKR:n olisi voitava ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tunnustetut tällaisten alueiden erityiset haitat.
(65)
Säilyttääkseen unionin syrjäisimmiltä alueilta tulevien eräiden kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kilpailukyvyn muilta unionin alueilta tuleviin vastaaviin tuotteisiin verrattuna unioni otti vuonna 1992 käyttöön toimenpiteitä asiaan liittyvien kalastusalan lisäkustannusten korvaamiseksi. Kaudella 2007-2013 sovellettavat toimenpiteet on säädetty asetuksessa (EY) N:o 791/2007. Tukea on tarpeen myöntää edelleen eräiden unionin syrjäisimmiltä alueilta tulevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kalastuksesta, viljelystä, jalostuksesta ja markkinoille saattamisesta aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseksi 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen, jotta korvaamisella pidetään osaltaan yllä näiden alueiden toimijoiden taloudellista elinkelpoisuutta.
(66)
Syrjäisimmillä alueilla vallitsevien erilaisten markkinoille saattamisen edellytysten sekä saaliiden, kantojen ja markkinoiden kysynnän vaihteluiden vuoksi asianomaisten jäsenvaltioiden tehtäväksi olisi annettava määritellä korvauskelpoiset kalastustuotteet, niiden enimmäismäärät ja korvauksen määrät jäsenvaltiokohtaisten kokonaismäärärahojen rajoissa.
(67)
Jäsenvaltioille olisi annettava lupa eriyttää kyseisten kalastustuotteiden luetteloa ja määriä sekä korvauksen määrää jäsenvaltiokohtaisten kokonaismäärärahojen rajoissa. Niille olisi lisäksi annettava lupa mukauttaa korvaussuunnitelmiaan, jos se on muuttuvien edellytysten vuoksi perusteltua.
(68)
Jäsenvaltioiden olisi asetettava korvauksen määrä tasolle, joka mahdollistaa syrjäisimpien alueiden erityishaitoista johtuvien lisäkustannusten asianmukaisen korvaamisen. Ylikompensaation välttämiseksi määrän olisi oltava oikeassa suhteessa tuella korvattaviin lisäkustannuksiin. Tätä varten määrässä olisi otettava huomioon myös muut julkisen tuen lajit, joilla on vaikutusta lisäkustannusten tasoon.
(69)
On ehdottoman tärkeää, että jäsenvaltioilla ja toimijoilla on käytössään tarvittavat keinot harjoittaa korkeatasoista valvontaa ja varmistaa tällä tavoin YKP:n sääntöjen noudattaminen ja samalla elollisten vesiluonnonvarojen kestävä hyödyntäminen. Sen vuoksi EMKR:stä olisi voitava tukea jäsenvaltioita ja toimijoita neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (15) mukaisesti. Tällä tuella on määrä edistää kestävää kasvua luomalla sääntöjen noudattamisen kulttuuri.
(70)
Jäsenvaltioille unionin valvontajärjestelmän täytäntöönpanosta aiheutuviin menoihin asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävää tukea olisi EMKR:n puitteissa lisättävä yhden rahaston ajatusmallia noudattaen.
(71)
Unionin valvonta- ja täytäntöönpanopolitiikan tavoitteiden mukaisesti on aiheellista, että valvonta-alusten, -lentokoneiden ja -helikoptereiden käytöstä osoitetaan kalastuksen valvontaan vähimmäisaika, joka olisi määriteltävä tarkoin, jotta EMKR:stä myönnettävälle tuelle saataisiin perusta.
(72)
Jäsenvaltioiden valvonta-alalla tekemän yhteistyön merkitys huomioon ottaen EMKR:stä olisi voitava myöntää tukea tähän tarkoitukseen.
(73)
Olisi hyväksyttävä toimenpiteitä, joilla tuetaan monivuotisessa unionin ohjelmassa määritellyin tavoin kalastustietojen keruuta, hallinnointia ja käyttöä, erityisesti kansallisten ohjelmien tukemiseksi sekä tieteellisiin analyyseihin ja YKP:n täytäntöönpanoon tarkoitettujen tietojen hallinnoinnin ja käytön tukemiseksi. Jäsenvaltioille kalastustietojen keräämisestä, hallinnoinnista ja käytöstä aiheutuviin menoihin asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävää tukea olisi EMKR:n puitteissa jatkettava yhden rahaston ajatusmallia noudattaen.
(74)
YKP:n mukaisia moitteetonta ja tehokasta kalastuksenhoitoa koskevia päätöksiä olisi tuettava tutkimus- ja yhteistyötoimin sekä YKP:n täytäntöönpanossa ja kehittämisessä tarvittavin tieteellisin ja sosioekonomisin lausunnoin ja neuvoin, muun muassa biomaantieteellisesti herkillä alueilla.
(75)
Lisäksi on tarpeen tukea yhteistyötä, jota tehdään jäsenvaltioiden välillä ja tarvittaessa kolmansien maiden kanssa tietojen keräämiseksi samalta merialueelta, sekä asiaankuuluvien kansainvälisten tieteellisten elinten kanssa.
(76)
YMP:n tavoitteena on tukea merten ja valtamerten kestävää käyttöä sekä kehittää valtameriin, meriin, saariin, rannikkoalueisiin ja syrjäisimpiin alueisiin sekä merialoihin vaikuttavia toimintalinjoja koskeva koordinoitu, johdonmukainen ja avoin päätöksenteko komission Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle 10 päivänä lokakuuta 2007 antaman tiedonannon ”Euroopan unionin yhdennetty meripolitiikka” mukaisesti.
(77)
Kuten asetuksessa (EU) N:o 1255/2011 sekä neuvoston päätelmissä, Euroopan parlamentin päätöslauselmissa ja alueiden komitean lausunnoissa on todettu, jatkuva rahoitus on tarpeen unionin YMP:n täytäntöönpanoa ja edelleen kehittämistä varten. Mereen liittyvien asioiden kehittämisellä siten, että tuetaan YMP:een liittyviä toimia taloudellisesti, odotetaan olevan huomattava taloudellinen, sosiaalinen ja alueellinen vaikutus yhteenkuuluvuuteen.
(78)
EMKR:stä olisi tuettava meriasioiden yhdennetyn hallinnoinnin edistämistä kaikilla tasoilla, erityisesti parhaiden käytäntöjen vaihdon ja merialuestrategioiden edelleen kehittämisen ja täytäntöönpanon avulla. Näiden strategioiden tavoitteena on luoda yhdennetyt puitteet Euroopan merialueiden yhteisiin haasteisiin vastaamiseksi ja sidosryhmien välisen yhteistyön lujittamiseksi, jotta unionin rahoitusvälineitä ja varoja käytettäisiin parhaalla mahdollisella tavalla ja edistettäisiin unionin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta. Jäsenvaltioiden välisen yhteistyön parantamiseen tähtääviin toimiin ja mekanismeihin voi tässä yhteydessä sisältyä mereen liittyvillä aloilla tehtävä rajatylittävä ja monialainen yhteistyö, esimerkiksi Euroopan rannikkovartiostojen tehtäväfoorumin puitteissa tapahtuva toiminta, kokemusten ja parhaiden toimintatapojen vaihdon edistämiseksi, jotta toimintaa voidaan tehostaa ja johdonmukaistaa asiaankuuluvan unionin oikeuden puitteissa.
(79)
EMKR:stä olisi tuettava sellaisten välineiden edelleen kehittämistä, joilla luodaan yhteisvaikutusta eri aloilla toteutettavien meriin, valtameriin ja rannikoihin vaikuttavien aloitteiden välillä. Tämä pätee yhdennettyyn merivalvontaan, jonka tavoitteena on parantaa meritilannetietoisuutta eri alojen välisen parannetun ja turvallisen tietojenvaihdon avulla. EMKR:stä ei kuitenkaan saisi rahoittaa toimia, jotka liittyvät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan V osaston soveltamisalaan kuuluvaan merivalvontaan.
(80)
Näillä aloilla käytössä olevien tietojärjestelmien yhteenliittämisen vuoksi saattaa olla tarpeen ottaa käyttöön näiden järjestelmien rahoitusmekanismit johdonmukaisesti ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti. Merten aluesuunnittelu ja rannikkoalueiden yhdennetty hallinnointi ovat olennaisen tärkeitä meri- ja rannikkoalueiden kestävän kehityksen kannalta, ja ne molemmat edistävät ekosysteemipohjaisen hallinnoinnin tavoitteita sekä maa- ja meriyhteyksien kehittämistä. Nämä välineet ovat tärkeitä myös rannikoittemme, meriemme ja valtameriemme erilaisten käyttötarkoitusten hallitsemiseksi, niiden kestävän taloudellisen kehityksen mahdollistamiseksi ja rajatylittävien investointien edistämiseksi, kun taas meriympäristöön vaikuttavan ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajat määritellään tarkemmin direktiivin 2008/56/EY täytäntöönpanon myötä. Lisäksi on tarpeen parantaa tietämystä meriympäristöstä ja edistää innovointia helpottamalla valtamerten ja merten tilaa koskevien tietojen keräämistä, vapaata jakamista, uudelleenkäyttöä ja levittämistä.
(81)
EMKR:stä olisi tuettava kestävää talouskasvua, työllisyyttä, innovointia ja kilpailukykyä mereen liittyvillä aloilla ja rannikkoalueilla. On erityisen tärkeää tunnistaa sääntelyn aiheuttamat esteet ja osaamisen puutteet, jotka hidastavat kehittymässä olevien ja tulevien merielinkeinojen kasvua, sekä toimet, joilla pyritään edistämään mereen ja merenkulkuun liittyvien sovellusten liiketoimintapotentiaalin parantamiseksi tarvittavia teknologiseen innovointiin tehtäviä investointeja.
(82)
EMKR:n olisi täydennettävä nykyisiä ja tulevia rahoitusvälineitä, joita unioni ja jäsenvaltiot ovat asettaneet käytettäviksi kansallisella ja sitä alemmalla tasolla kestävän taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen kehityksen sekä valtamerten, merten ja rannikoiden suojelun ja kestävän käytön edistämiseen, jäsenvaltioiden ja niiden rannikko- ja saarialueiden sekä syrjäisimpien alueiden välisen yhteistyön tehostamiseen sekä kansallisten ja paikallisten hankkeiden priorisoinnin ja edistymisen huomioon ottamiseen, ja oltava johdonmukainen niiden kanssa. EMKR:n olisi nivouduttava yhteen muiden merialaan mahdollisesti liittyvien unionin toimintalinjojen, erityisesti EAKR:n, koheesiorahaston ja ESR:n sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1291/2013 (16) perustetun Horisontti 2020 -ohjelman, kanssa.
(83)
YKP:n tavoitteiden saavuttamiseksi yleismaailmallisella tasolla unioni osallistuu aktiivisesti kansainvälisten järjestöjen työskentelyyn. Sen vuoksi on olennaisen tärkeää, että unioni edistää tällaisten järjestöjen toimia, jotka auttavat varmistamaan kalavarojen säilyttämisen ja kestävän hyödyntämisen aavalla merellä ja kolmansien maiden vesialueilla. Kansainvälisille järjestöille asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävää tukea olisi EMKR:n puitteissa jatkettava yhden rahaston ajatusmallia noudattaen.
(84)
YKP:n hallinnon parantamiseksi ja neuvoa-antavien toimikuntien tehokkaan toiminnan varmistamiseksi on erityisen tärkeää, että neuvoa-antaville toimikunnille myönnetään riittävä ja pysyvä rahoitus, jotta ne voisivat jatkaa tehokkaasti neuvoa-antavaa tehtäväänsä YKP:n puitteissa. EMKR:stä neuvoa-antaville toimikunnille myönnettävän tuen olisi yhden rahaston ajatusmallia noudattaen korvattava alueellisille neuvoa-antaville toimikunnille asetuksen (EY) N:o 861/2006 perusteella myönnettävä tuki.
(85)
EMKR:n olisi teknisen avun muodossa helpotettava toimintaohjelmien täytäntöönpanoa, muun muassa edistämällä innovatiivisia lähestymistapoja ja käytäntöjä, joita voidaan panna täytäntöön yksinkertaisella ja avoimella tavalla. Tekniseen apuun olisi kuuluttava myös sellaisen paikallisten kalataloudentoimintaryhmien eurooppalaisen verkoston perustaminen, jonka tarkoituksena on valmiuksien kehittäminen, tiedon levittäminen, kokemusten vaihto sekä paikallisten kumppanuuksien välisen yhteistyön tukeminen.
(86)
Jotta kumppanuus olisi toimivaa ja unionin tukitoimet asianmukaisella tavalla tunnettuja, olisi säädettävä siitä, että unionin antamaa tukea koskevan tiedotuksen ja julkisuuden olisi oltava mahdollisimman laajaa. Tukitoimien hallinnoinnista vastaavien viranomaisten tehtäviin olisi kuuluttava myös tiedotus- ja julkisuusnäkökohdat sekä tiedottaminen komissiolle tältä osin toteutetuista toimenpiteistä.
(87)
Kaikkiin tämän asetuksen perusteella rahoitettavien, sekä yhteistyössä toteutettavan että suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvien toimien yhteydessä on tarpeen varmistaa unionin taloudellisten etujen suojaaminen soveltamalla näiden etujen suojaamiseen liittyvää asianmukaista lainsäädäntöä moitteettomalla tavalla sekä varmistaa, että jäsenvaltiot ja komissio tekevät aiheelliset tarkastukset.
(88)
Asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 tarkoitettuihin YKP:n erityisedellytysten huomioon ottamiseksi ja YKP:n sääntöjen noudattamisen edistämiseksi olisi sääntöjä, jotka koskevat maksujen määräajan kulumisen keskeyttämistä siten kuin asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 on säädetty, täydennettävä lisäsäännöksin. Jos jäsenvaltio tai toimija on laiminlyönyt YKP:n mukaiset velvoitteensa tai jos komissiolla on tällaiseen noudattamatta jättämiseen viittaavaa näyttöä, komission olisi varotoimenpiteenä voitava keskeyttää maksujen määräajat.
(89)
Maksujen määräajan keskeyttämisen lisäksi ja tukeen oikeuttamattomien menojen maksamista koskevan ilmeisen riskin välttämiseksi komission olisi voitava lykätä maksuja, jos jäsenvaltio syyllistyy YKP:n sääntöjen vakavaan noudattamatta jättämiseen.
(90)
Toimintaohjelmia olisi niiden laadun parantamiseksi ja niiden saavutusten osoittamiseksi seurattava ja arvioitava. Komission olisi luotava yhteinen seuranta- ja arviointijärjestelmä varmistaen muun muassa, että asiaa koskevat tiedot asetetaan saataville oikeaan aikaan. Tuossa yhteydessä olisi vahvistettava luettelo indikaattoreista, ja komission olisi arvioitava EMKR-politiikan vaikutuksia suhteessa yksittäisiin tavoitteisiin.
(91)
Vastuu toimintaohjelman täytäntöönpanon seurannasta olisi jaettava hallintoviranomaisen ja tätä tarkoitusta varten perustetun seurantakomitean kesken. Hallintoviranomaisen ja seurantakomitean vastuunjako olisi tätä varten täsmennettävä. Toimintaohjelman seurantaan olisi sisällyttävä komissiolle toimitettavan vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen laatiminen.
(92)
Rahoitusmahdollisuuksia ja hankkeiden tuensaajia koskevien tietojen saatavuuden ja avoimuuden lisäämiseksi kussakin jäsenvaltiossa olisi otettava käyttöön yksi keskitetty verkkosivusto tai verkkoportaali, jossa on tietoa toimintaohjelmasta, mukaan lukien luettelot toimista, joita kustakin toimintaohjelmasta tuetaan. Kaikille asiaa koskeville jäsenvaltioiden verkkosivustoille olisi myös voitava päästä unionin viralliselta verkkosivustolta, jotta eri jäsenvaltioiden kansalaisten olisi helpompi tutustua kaikkien jäsenvaltioiden julkaisemiin tietoihin. Näiden tietojen olisi oltava kohtuullisia, selkeitä ja konkreettisia, jotta suuri yleisö, erityisesti unionin veronmaksajat, voisivat saada käsityksen siitä, miten unionin varoja käytetään EMKR:n puitteissa. Tämän tavoitteen lisäksi asiaankuuluvien tietojen julkaisemisen olisi palveltava tarkoitusta parantaa unionin rahoituksen hakemista koskevien mahdollisuuksien tuntemusta. Julkaistaviin tietoihin voi kuulua luonnollisten henkilöiden nimet jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (17) soveltamista.
(93)
Tiettyjen tämän asetuksen muiden kuin olennaisten osien täydentämiseksi ja muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä seuraavista: hakemusten hyväksyttävyysperusteita koskevan kauden ja tuon kauden alkamis- tai päättymispäivien määrittäminen, varojen ohjeellista jakautumista koskevien prosenttiosuuksien mukauttaminen suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvien tavoitteiden kesken, tukikelpoisten toimien ja hygieniaa, terveyttä ja turvallisuutta koskevien investointien sekä aluksissa tapahtuvaa tai yksittäisiä laitteita koskevien työolojen parantamista koskevien investointien tukikelpoisten kustannusten määrittely, osana kestävää kalastustoimintaa toteutettavien merten biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelua ja palauttamista koskevien toimien tukikelpoisten kustannusten määrittely, sellaisia laitteisiin tai aluksiin tehtäviä investointeja tukevien tukikelpoisten kustannusten määrittely, joiden tavoitteena on vähentää epäpuhtauspäästöjä tai kasvihuonekaasupäästöjä ja lisätä kalastusalusten energiatehokkuutta, syrjäisimpien alueiden kärsimien erityisten haittojen kala- ja vesiviljelytuotteille aiheuttamien lisäkustannusten perusteiden laskeminen, niiden tapausten määrittely, joissa maksujen määräaika voidaan keskeyttää tai maksuja voidaan lykätä jäsenvaltion jätettyä noudattamatta sääntöjä, niiden perusteiden määrittäminen, joilla vahvistetaan sovellettava rahoitusoikaisun taso ja kiinteämääräisten tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisen perusteet, sekä yhteisen seuranta- ja arviointijärjestelmän sisällön ja rakenteen määrittely.
(94)
Jotta helpotetaan sujuvaa siirtymistä asetuksessa (EY) N:o 1198/2006 säädetystä järjestelmästä tässä asetuksessa säädettyyn järjestelmään, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat siirtymäsäännösten vahvistamista.
(95)
Kun komissio hyväksyy tämän asetuksen mukaisia delegoituja säädöksiä, on erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(96)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa maksusitoumuksiin käytettävissä olevien kokonaismäärärahojen vuotuinen jakautuminen jäsenvaltiokohtaisesti, toimintaohjelmien ja niiden muutosten hyväksyminen, tiedonkeruuta koskevien työsuunnitelmien hyväksyminen, komission aloitteesta annattavaa teknistä tukea koskevien vuotuisten työohjelmien hyväksyminen, sen toteaminen, että on olemassa näyttöä, joka viittaa YKP:n mukaisten velvollisuuksien noudattamatta jättämiseen, sen toteaminen, että jäsenvaltio on jättänyt noudattamatta YKP:n mukaisia velvollisuuksiaan, toimintaohjelman mukaisten välimaksujen keskeyttäminen kokonaan tai osittain sekä rahoitusoikaisujen tekeminen peruuttamalla toimintaohjelmalle myönnetty unionin tuki kokonaan tai osittain. Komission olisi hyväksyttävä nämä täytäntöönpanosäädökset soveltamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 182/2011 (18).
(97)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi lisäksi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: toimintaohjelman osioiden esittäminen, toimintaohjelmien hyväksymistä sekä siihen tehtävien muutosten esittämistä ja hyväksymistä koskevat menettelyt, muoto ja aikataulu, VI osaston I ja II luvun mukainen vuotuinen työohjelma, syrjäisimpien alueiden korvaussuunnitelman rakenne, julkisen avun prosentuaalisten osuuksien soveltaminen, jäsenvaltioiden komissiolle esittämiin rahoitusta koskeviin tietoihin käyttämä malli, unionin painopisteitä koskevien indikaattoreiden vahvistaminen, jäsenvaltioiden lähettämiä tietoja sekä tietotarpeita ja mahdollisten tietolähteiden yhteisvaikutusta koskevat säännöt, vuosittaisten täytäntöönpanokertomusten muoto ja esittämistapa sekä ennakkoarviointikertomuksiin sisällytettävät tiedot. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti ja tarkastelumenettelyä noudattaen.
(98)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa seuraavien osalta: täytäntöönpanoa ja valvontaa koskeviin unionin tosiasiallisiin painopisteisiin tehtävien muutosten hyväksyminen ja erittely, hallintoviranomaisten antamien tietojen esittämistapaa koskevat säännöt, toimia koskevien tiedotus- ja julkisuustoimenpiteiden tekniset seikat sekä symbolin laatimista koskevat ohjeet ja standardivärien määrittely. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Yksinkertaisemman ja nopeamman menettelyn varmistamiseksi olisi noudatettava neuvoa-antavaa menettelyä.
(99)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, ottaen huomioon kalastus-, vesiviljely- ja merialojen kehittämisessä esiintyvät rakenteelliset ongelmat sekä jäsenvaltioiden rajalliset taloudelliset resurssit, vaan ne voidaan toimintaohjelmista rahoitettavien toimien laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla myöntämällä tärkeisiin painopistealoihin keskitettyä monivuotista rahoitustukea. Sen vuoksi unioni voi hyväksyä toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklan 3 kohdassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteen saavuttamiseksi.
(100)
Tässä asetuksessa säädetty tukijärjestelmä korvaa tukijärjestelmät, jotka on perustettu asetuksella (EY) N:o 2328/2003, asetuksella (EY) N:o 861/2006, asetuksella (EY) N:o 1198/2006 asetuksella, (EY) N:o 791/2007, asetuksella (EU) N:o 1255/2011 ja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 103 artiklalla. Sen vuoksi nämä asetukset ja mainittu säännös olisi kumottava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen. Tämä asetus ei saisi kuitenkaan vaikuttaa sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1198/2006 tai tuohon tukeen 31 päivänä joulukuuta 2013 sovellettavan muun lainsäädännön perusteella.
(101)
On asianmukaista mukauttaa tämän asetuksen soveltamiskausi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 säädettyyn. Tämän vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa määritellään unionin rahoitustoimenpiteet, joilla pannaan täytäntöön
a)
yhteinen kalastuspolitiikka (YKP),
b)
merioikeuteen liittyvät asiaan kuuluvat toimenpiteet,
c)
kalastus- ja vesiviljelyalueiden ja sisävesikalastuksen kestävä kehitys; ja
d)
yhdennetty meripolitiikka (YMP).
2 artikla
Maantieteellinen soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan unionin alueella toteutettaviin toimiin, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
3 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 4 artiklassa, asetuksen (EU) N:o 1379/2013 5 artiklassa, asetuksen (EY) N:o 1224/2009 4 artiklassa ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 2 artiklassa tarkoitettuja määritelmiä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan soveltamista.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’yhteisellä tietojenvaihtoympäristöllä’ (Common Information Sharing Environment, CISE), jäljempänä myös ’CISE’, rakenteeltaan hajautettua järjestelmäverkkoa, joka on kehitetty tietojen vaihtamiseksi käyttäjien kesken merellä tapahtuvaa toimintaa koskevan tilannetietoisuuden parantamista varten;
2)
’monialaisilla toimilla’ aloitteita, jotka hyödyttävät vastavuoroisesti eri aloja ja/tai alakohtaisia politiikkoja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti ja joita ei voida kokonaisuudessaan toteuttaa kulloiseenkin politiikan alaan kuuluvilla toimenpiteillä;
3)
’sähköisellä kirjaamis- ja raportointijärjestelmällä’ (Electronic Recording and Reporting System, ERS) asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 tarkoitettua sähköistä tietojen kirjaamis- ja raportointijärjestelmää;
4)
’Euroopan meripoliittisella seurantakeskuksella ja tietoverkolla’ verkostoa, joka kokoaa asiaankuuluvat kansalliset meripoliittiset seuranta- ja tieto-ohjelmat yhteiseksi ja helppokäyttöiseksi eurooppalaiseksi resurssiksi;
5)
’kalastus- ja vesiviljelyalueella’ meren, joen tai järven, myös lammikoiden ja jokialueen, rannalla olevaa aluetta, jolla maantieteellisesti, taloudellisesti ja sosiaalisesti katsottuna toiminnallisesti yhtenäinen kalastus tai vesiviljely on merkittävä työllistäjä ja joka on jäsenvaltion sellaiseksi nimeämä;
6)
’kalastajalla’ henkilöä, jonka jäsenvaltio katsoo harjoittavan kaupallista kalastustoimintaa;
7)
’sisävesikalastuksella’ kalastustoimintaa, jota harjoitetaan kaupallisessa tarkoituksessa sisävesillä aluksilla tai muilla välineillä, myös niillä, joita käytetään jäällä kalastukseen;
8)
’rannikkoalueiden yhdennetyllä käytöllä ja hoidolla’ strategioita ja toimenpiteitä, esimerkiksi niitä, jotka esitetään Euroopan parlamentin ja neuvoston suosituksessa 2002/413/EY (19);
9)
’meriasioiden yhdennetyllä hallinnoinnilla’ kaikkien valtameriin, meriin ja rannikkoalueisiin vaikuttavien alakohtaisten politiikkojen koordinoitua hallinnointia unionin tasolla;
10)
’yhdennetyllä meripolitiikalla’, jäljempänä myös ’YMP’, unionin politiikkaa, jonka tavoitteena on edistää koordinoitua ja johdonmukaista päätöksentekoa, jolla maksimoidaan jäsenvaltioiden ja erityisesti unionin rannikko- ja saarialueiden ja syrjäisimpien alueiden sekä merialojen kestävä kehitys, talouskasvu ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus johdonmukaisella mereen liittyvällä politiikalla ja asiaankuuluvalla kansainvälisellä yhteistyöllä;
11)
’yhdennetyllä merivalvonnalla’ unionin aloitetta, jolla pyritään lisäämään Euroopan merien valvontatoimien vaikuttavuutta ja tehokkuutta eri alojen välisen ja rajatylittävän tietojenvaihdon ja yhteistyön pohjalta;
12)
’merten aluesuunnittelulla’ prosessia, jonka puitteissa asianomaisen jäsenvaltion viranomaiset tarkastelevat ja organisoivat ihmisen toimintaa merialueilla ekologisten, taloudellisten ja sosiaalisten tavoitteiden saavuttamiseksi;
13)
’toimenpiteellä’ toimien joukkoa;
14)
’pienimuotoisella rannikkokalastuksella’ kalastusta, jota harjoitetaan kokonaispituudeltaan alle 12 metrin pituisilla aluksilla, jotka eivät käytä komission asetuksen (EY) N:o 26/2004 (20) liitteessä I olevassa taulukossa 3 olevan luettelon mukaisia vedettäviä pyydyksiä;
15)
’yksinomaan sisävesillä toimivilla aluksilla’ sisävesillä toimivia kaupallista kalastusta harjoittavia aluksia, jotka eivät kuulu unionin kalastuslaivastorekisteriin.
II OSASTO
YLEISTÄ
I LUKU
Euroopan meri- ja kalatalousrahaston perustaminen ja tavoitteet
4 artikla
Perustaminen
Perustetaan Euroopan meri- ja kalatalousrahasto, jäljempänä ’EMKR’.
5 artikla
Tavoitteet
EMKR edistää seuraavien tavoitteiden saavuttamista:
a)
kilpailukykyisen, ympäristön kannalta kestävän, taloudellisesti kannattavan ja sosiaalisesti vastuullisen kalastuksen ja vesiviljelyn kehittäminen;
b)
YKP:n täytäntöönpanon edistäminen;
c)
kalastus- ja vesiviljelyalueiden tasapainoinen ja osallistava alueellinen kehittäminen;
d)
unionin yhdennetyn meripolitiikan kehittäminen ja täytäntöönpano koheesiopolitiikkaa ja YKP:tä täydentävällä tavalla.
Näihin tavoitteisiin pyrkiminen ei saa johtaa lisääntyneeseen kalastuskapasiteettiin.
6 artikla
Unionin painopisteet
EMKR edesauttaa Eurooppa 2020 -strategian toteuttamista ja YKP:n täytäntöönpanoa. Se noudattaa seuraavia kalastuksen ja vesiviljelyn sekä niihin liittyvän toiminnan kestävää kehittämistä koskevia unionin painopisteitä, jotka heijastavat asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 tarkoitettuja asianmukaisia temaattisia tavoitteita:
1)
Ympäristön kannalta kestävän, resurssitehokkaan, innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan kalastuksen edistäminen pyrkimällä seuraaviin erityistavoitteisiin:
a)
kalastuksen meriympäristöön kohdistuvan vaikutuksen pienentäminen, mukaan lukien tahattomien saaliiden välttäminen ja vähentäminen mahdollisimman suuressa määrin;
b)
vesiympäristön biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelu ja ennallistaminen;
c)
kalastuskapasiteetin ja käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien välisen tasapainon varmistaminen;
d)
kalatalousyritysten, mukaan lukien pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavan laivaston kilpailukyvyn ja elinkelpoisuuden parantaminen sekä turvallisuuden tai työolojen parantaminen;
e)
teknologian kehittämisen ja innovoinnin, myös energiatehokkuuden lisäämisen, ja tietämyksen siirron tehostamisen tukeminen;
f)
ammatillisen koulutuksen, uusien ammatillisten taitojen ja elinikäisen oppimisen kehittäminen.
2)
Ympäristön kannalta kestävän, resurssitehokkaan, innovatiivisen, kilpailukykyisen ja tietämykseen perustuvan vesiviljelyn edistäminen pyrkimällä seuraaviin erityistavoitteisiin:
a)
teknologian kehittämisen, innovoinnin ja tietämyksen siirron tehostamisen tukeminen;
b)
vesiviljely-yritysten, erityisesti pk-yritysten, kilpailukyvyn ja elinkelpoisuuden parantaminen, mukaan lukien turvallisuuden ja työolojen parantaminen;
c)
vesiympäristön biologisen monimuotoisuuden suojelu ja ennallistaminen sekä vesiviljelyyn liittyvien ekosysteemien parantaminen ja resurssitehokkaan vesiviljelyn edistäminen;
d)
ympäristönsuojelun korkean tason omaavan vesiviljelyn, eläinten terveyden ja hyvinvoinnin sekä kansanterveyden ja yleisen turvallisuuden edistäminen;
e)
ammatillisen koulutuksen, uusien ammatillisten taitojen ja elinikäisen oppimisen kehittäminen.
3)
YKP:n täytäntöönpanon edistäminen pyrkimällä seuraaviin erityistavoitteisiin:
a)
tutkimustiedon parantaminen ja tarjonta sekä tietojen keräämisen ja hallinnoinnin parantaminen;
b)
seurannan, valvonnan ja täytäntöönpanon valvonnan tukeminen siten, että sillä parannetaan institutionaalisia valmiuksia ja julkishallinnon tehokkuutta lisäämättä hallinnollista rasitetta.
4)
Työllisyyden ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lisääminen pyrkimällä seuraavaan erityistavoitteeseen: talouskasvun, sosiaalisen osallisuuden ja työpaikkojen luomisen edistäminen sekä työllistyvyyden ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen sellaisissa rannikko- ja sisämaayhteisöissä, jotka ovat riippuvaisia kalastuksesta ja vesiviljelystä, mukaan lukien toimintojen monipuolistaminen kalastuksen alalla ja niiden ulottaminen muille meritalouden aloille.
5)
Markkinoille saattamisen ja jalostuksen edistäminen pyrkimällä seuraaviin erityistavoitteisiin:
a)
kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinajärjestelyn parantaminen;
b)
jalostusalaan ja markkinoille saattamisen alaan tehtävien investointien edistämien.
6)
YMP:n täytäntöönpanon edistäminen.
II LUKU
Yhteistyössä toteutettava ja suora hallinnointi
7 artikla
Yhteistyössä toteutettava ja suora hallinnointi
1. Jäljempänä V osastossa tarkoitetut toimenpiteet rahoitetaan EMKR:stä unionin ja jäsenvaltioiden välillä yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin periaatteen ja asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 vahvistettujen yhteisten sääntöjen mukaisesti.
2. Jäljempänä olevan VI osaston soveltamisalaan kuuluvat toimenpiteet rahoitetaan EMKR:stä suoran hallinnoinnin periaatteen mukaisesti.
III LUKU
Yhteistyössä toteutettavaan hallinnointiin kuuluvan tuen yleiset periaatteet
8 artikla
Valtiontuki
1. Jäsenvaltioiden kalastus- ja vesiviljelyalan yrityksille myöntämään tukeen sovelletaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 2 kohdan soveltamista.
2. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa ei kuitenkaan sovelleta mainitun perussopimuksen 42 artiklan soveltamisalaan kuuluviin maksuihin, joita jäsenvaltiot suorittavat tämän asetuksen perusteella ja sen mukaisesti.
3. Kansallisia säännöksiä, joiden nojalla myönnetään 2 kohdassa tarkoitettuja maksuja koskevaa, tämän asetuksen säännökset ylittävää julkista rahoitusta, käsitellään 1 kohdan perusteella kokonaisuutena.
4. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltujen niiden kalastus- ja vesiviljelytuotteiden osalta, joihin sovelletaan tuon perussopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa, komissio voi antaa luvan mainitun perussopimuksen 108 artiklan mukaisesti sen 349 artiklassa tarkoitetuilla syrjäisimmillä alueilla kalastus- ja vesiviljelytuotteiden valmistukselle, jalostukselle ja markkinoinnille annettavalle toimintatuelle, jotta voidaan lieventää näiden alueiden erityisiä haittoja, jotka johtuvat niiden eristyneisyydestä, saaristoluonteesta ja äärimmäisen syrjäisestä sijainnista.
9 artikla
Erityiset ennakkoehdot
EMKR:ään sovelletaan liitteessä IV tarkoitettuja erityisiä ennakkoehtoja.
IV LUKU
Hakemusten hyväksyttävyys ja tukeen oikeuttamattomat toimet
10 artikla
Hakemusten hyväksyttävyys
1. Toimijan tekemää hakemusta EMKR:n tuen saamiseksi ei voida hyväksyä tämän artiklan 4 kohdan perusteella säädetyn tietyn kauden ajan, jos toimivaltainen viranomainen on todennut, että kyseinen toimija
a)
on syyllistynyt neuvoston asetuksen (EY) N:o 1005/2008 (21) 42 artiklan tai asetuksen (EY) N:o 1224/2009 90 artiklan 1 kohdan mukaiseen vakavaan rikkomukseen;
b)
on osallistunut unionin LIS-alusluetteloon merkittyjen kalastusalusten toimintaan tai hallinnointiin taikka on niihin omistussuhteessa asetuksen (EY) N:o 1005/2008 40 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai tuon asetuksen 33 artiklassa tarkoitettujen yhteistyöhön osallistumattomien kolmansien maiden lipun alla purjehtivien kalastusalusten toimintaan tai hallinnointiin taikka on niihin omistussuhteessa;
c)
on syyllistynyt YKP:n sääntöjen vakavaan rikkomiseen muissa Euroopan parlamentin ja neuvoston antamassa muussa lainsäädännössä määritetyllä tavalla;
d)
on syyllistynyt Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/99/EY (22) 3 ja 4 artiklassa säädettyihin rikoksiin, jos tukea haetaan tämän asetuksen V osaston II luvun nojalla.
2. Hakemuksen jätettyään tuensaajan on jatkettava 1 kohdan a-d alakohdassa tarkoitettujen edellytysten noudattamista toimen koko täytäntöönpanon ajan ja viiden vuoden ajan sen jälkeen kun loppumaksu on suoritettu asianomaiselle tuensaajalle.
3. Toimijan jättämä hakemusta ei tämän artiklan 4 kohdan nojalla säädetyn tietyn kauden ajan pidetä hyväksyttävissä olevana, jos toimivaltainen viranomainen on todennut toimijan syyllistyneen Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskevan yleissopimuksen (23) 1 artiklassa määriteltyyn petokseen Euroopan kalatalousrahaston (EKTR) tai EMKR:n osalta.
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 126 artiklan mukaisesti seuraavien osalta:
a)
tämän artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetun kauden määrittely, minkä on oltava oikeassa suhteessa vakavan rikkomuksen, rikoksen tai petoksen luonteeseen, vakavuuteen, kestoon ja toistumiseen ja vähintään yhden vuoden pituinen;
b)
tämän artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetun kauden alkamis- tai päättymispäivät.
5. Jäsenvaltioiden on vaadittava, että toimijat, jotka jättävät EMKR:een perustuvan hakemuksen, toimittavat hallintoviranomaiselle allekirjoitetun lausuman, jossa ne vahvistavat noudattavansa tämän artiklan 1 kohdassa lueteltuja arviointiperusteita ja ilmoittavat, että ne eivät ole syyllistyneet tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun EKTR:ään tai EMKR:ään kohdistuvaan petokseen. Jäsenvaltioiden on tarkistettava lausuman paikkansapitävyys ennen toimen hyväksymistä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 93 artiklassa tarkoitetusta rikkomuksia koskevasta kansallisesta rekisteristä saatavien tietojen tai muiden saatavilla olevien tietojen pohjalta.
Ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltion on toisen jäsenvaltion pyynnöstä annettava asetuksen (EY) N:o 1224/2009 93 artiklassa tarkoitetun rikkomuksia koskevan kansallisen rekisterinsä sisältämiä tietoja.
11 artikla
Tukeen oikeuttamattomat toimet
Seuraaviin toimiin ei voida myöntää EMKR:n tukea:
a)
aluksen kalastuskapasiteettia lisäävät toimet tai laitteet, jotka parantavat aluksen kykyä löytää kalaa;
b)
uusien kalastusalusten rakentaminen tai kalastusalusten tuonti;
c)
kalastustoiminnan tilapäinen tai pysyvä lopettaminen, ellei tässä asetuksessa toisin säädetä;
d)
koekalastus;
e)
yrityksen omistuksen siirtäminen;
f)
suorat istutukset, ellei niistä ole nimenomaisesti säädetty säilyttämistoimenpiteenä unionin säädöksessä tai ellei ole kyse koeistutuksesta.
III OSASTO
RAHOITUSKEHYS
12 artikla
Talousarvion toteuttaminen
1. EMKR:lle tämän asetuksen V osaston nojalla kohdennettu unionin talousarvio toteutetaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 4 artiklan mukaisesti.
2. Komissio toteuttaa EMKR:lle tämän asetuksen VI osaston nojalla kohdennettua unionin talousarvion suoraan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (24) 58 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
3. Komission peruuttaessa suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvan talousarviositoumuksen kokonaan tai osittain sen on noudatettava asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja tarvittaessa tämän asetuksen 123 artiklaa.
4. Moitteettoman varainhoidon periaatetta sovelletaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 30 ja 53 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvat talousarviovarat
1. EMKR:n käytettävissä olevat, yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvat maksusitoumusmäärärahat 2014 alkavana ja 2020 päättyvänä kautena ovat 5 749 331 600 euroa nykyhinnoissa liitteessä II olevan vuotuisen jakauman mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista 4 340 800 000 euroa osoitetaan kalastuksen, vesiviljelyn ja kalastusalueiden kestävään kehittämiseen, markkinoille saattamiseen ja jalostukseen liittyviin toimenpiteisiin ja jäsenvaltioiden aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen V osaston I, II,III, IV ja VII luvun mukaisesti, lukuun ottamatta 67 artiklaa.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista 580 000 000 euroa osoitetaan 76 artiklassa tarkoitettuihin valvontaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskeviin toimenpiteisiin.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista 520 000 000 euroa osoitetaan 77 artiklassa tarkoitettuihin tiedonkeruutoimenpiteisiin.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista 192 500 000 euroa osoitetaan V osaston V luvun mukaisiin korvauksiin syrjäisimmille alueille. Tämä korvaus voi olla vuodessa enintään
a)
6 450 000 euroa Azorien ja Madeiran osalta,
b)
8 700 000 euroa Kanariansaarten osalta,
c)
12 350 000 euroa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklan piiriin kuuluvien Ranskan syrjäisimpien alueiden osalta.
6. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista 44 976 000 euroa osoitetaan 67 artiklassa tarkoitettuun varastointitukeen.
7. Edellä 1 kohdassa tarkoitetuista määrärahoista enintään 71 055 600 euroa osoitetaan V osaston VIII luvussa tarkoitettuihin YMP:n toimenpiteisiin.
8. Jäsenvaltiot voivat käyttää 3 ja 4 kohdan nojalla käytettävissä olevia varoja kumpaan hyvänsä tarkoitukseen.
14 artikla
Suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvat talousarviovarat
1. EMKR:n käytettävissä olevat, suoran hallinnoinnin piiriin kuuluvien VI osaston I - III luvussa tarkemmin määriteltyjen toimenpiteiden maksusitoumusmäärärahat 2014 alkavana ja 2020 päättyvänä kautena ovat 647 275 400 euroa nykyhintoina.
2. Jäljempänä olevan VI osaston I ja II luvun soveltamiseksi 82 ja 85 artiklassa esitetty varojen ohjeellinen jakautuminen tavoitteiden kesken on säädetty liitteessä III.
3. Komissio voi kussakin tapauksessa poiketa 2 kohdassa tarkoitetuista ohjeellisista prosenttiosuuksista enintään 5 prosentilla rahoituspuitteiden määrästä.
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 126 artiklan mukaisesti liitteessä III säädettyjen ohjeellisten prosenttiosuuksien mukauttamiseksi.
15 artikla
Väliarviointi
Komissio tarkastelee VI osaston I ja II luvun täytäntöönpanoa ja myös tarvetta liitteessä III säädetyn varojen ohjeellisen jakautumisen mukauttamiseen ja antaa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017 Euroopan parlamentille ja neuvostolle väliarviointikertomuksen saavutetuista tuloksista sekä EMKR:n laadullisista ja määrällisistä näkökohdista.
16 artikla
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvat talousarviovarat
1. Edellä 13 artiklan 2-7 kohdassa tarkoitetut varat, jotka ovat käytettävissä liitteessä II olevan taulukon mukaisesti jäsenvaltioiden sitoumuksiin 2014 alkavana ja 2020 päättyvänä kautena, määritetään seuraavia objektiivisia perusteita noudattaen:
a)
V osaston osalta, lukuun ottamatta 76 ja 77 artiklaa:
i)
kalastus- sekä meri- ja makean veden vesiviljelyalan työllisyystaso, mukaan lukien työllisyys niihin liittyvässä jalostuksessa;
ii)
kalastus- sekä meri- ja makean veden vesiviljelyalan tuotantotaso, mukaan lukien niihin liittyvä jalostus; ja
iii)
pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavan laivaston osuus koko kalastuslaivastosta;
b)
76 ja 77 artiklan osalta:
i)
asianomaisen jäsenvaltion valvontatehtävien laajuus, ottaen huomioon kansallisen kalastuslaivaston koko ja valvottavan merialueen koko, purettujen saaliiden suuruuden ja kolmansista maista tulevan tuonnin arvo;
ii)
käytettävissä olevat valvontaresurssit verrattuna jäsenvaltion valvontatehtävien laajuuteen, jolloin käytettävissä olevat keinot määritetään ottaen huomioon merellä tehtyjen tarkastusten ja purkamista koskevien tarkastusten määrä;
iii)
asianomaisen jäsenvaltion tiedonkeruutehtävien laajuus, ottaen huomioon kansallisen kalastuslaivaston koko, purettujen saaliiden suuruuden ja vesiviljelyalan tuotannon määrä, merellä toteutettavien tieteellisten valvontatehtävien määrä ja niiden tutkimusten lukumäärä, joihin jäsenvaltio osallistuu; ja
iv)
käytettävissä olevat tiedonkeruuresurssit suhteessa jäsenvaltion tiedonkeruutehtävien laajuuteen, jolloin käytettävissä olevat keinot määritetään ottaen huomioon tiedonkeruuta koskevan kansallisen näytteenotto-ohjelman toteuttamiseksi tarvittavat tekniset ja henkilöresurssit;
c)
kaikkien toimenpiteiden osalta aiemmat määrärahat asetuksen (EY) N:o 1198/2006 mukaisesti ja aiempi kulutus asetuksen (EY) N:o 861/2006 mukaisesti.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan kokonaismäärärahojen vuotuinen jakauma jäsenvaltioittain.
IV OSASTO
OHJELMASUUNNITTELU
I LUKU
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa rahoitettavien toimenpiteiden ohjelmasuunnittelu
17 artikla
Toimintaohjelmien valmistelu
1. Kunkin jäsenvaltion on laadittava yksi toimintaohjelma 6 artiklassa säädettyjen EMKR:stä osarahoitettavien unionin painopisteiden täytäntöönpanemiseksi.
2. Jäsenvaltion on laadittava toimintaohjelma asetuksen (EU) N:o 1303/2013 5 artiklassa tarkoitettujen kumppanien kanssa tehdyn läheisen yhteistyön pohjalta.
3. Jäljempänä 18 artiklan 1 kohdan o alakohdassa tarkoitetun toimintaohjelman osion osalta komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2014 unionin tosiasialliset painopisteet valvontaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan politiikan alalla. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
18 artikla
Toimintaohjelman sisältö
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 27 artiklassa tarkoitettujen seikkojen lisäksi toimintaohjelmaan on sisällyttävä
a)
vahvuuksia, heikkouksia, mahdollisuuksia ja uhkia sisältävä analyysi tilanteesta ja niiden tarpeiden määrittely, joihin ohjelman kattamalla maantieteellisellä alueella, mukaan lukien tarvittaessa merialueet, on vastattava.
Analyysi on jäsennettävä tämän asetuksen 6 artiklassa esitettyjen asiaankuuluvien unionin painopisteiden mukaisesti, ja sen on tapauksen mukaan oltava johdonmukainen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 34 artiklassa tarkoitetun vesiviljelyä koskevan monivuotisen kansallisen strategiasuunnitelman kanssa sekä ympäristön hyvän tilan saavuttamisessa direktiivin 2008/56/EY 5 artiklassa tarkoitetun meristrategian laatimisen ja täytäntöönpanon kautta tapahtuneen edistymisen kanssa. Työpaikkoja, ympäristöä, ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista sekä innovoinnin edistämistä koskevat erityistarpeet on arvioitava suhteessa unionin painopisteisiin, jotta löydettäisiin tarkoituksenmukaisimmat ratkaisut kunkin näihin aloihin liittyvän painopisteen tasolla;
b)
kuvaus asetuksen (EU) N:o 1303/2013 27 artiklassa tarkoitetusta strategiasta, jossa osoitetaan, että
i)
kutakin ohjelmaan sisällytettyä unionin painopistettä varten asetetaan asianmukaiset tavoitteet tämän asetuksen109 artiklassa tarkoitettujen yhteisten indikaattorien pohjalta;
ii)
asianmukaisten toimenpiteiden valinnassa noudatetaan loogisesti ohjelmaan valittuja unionin painopisteitä ottamalla huomioon ennakkoarvioinnin päätelmät ja tämän kohdan a alakohdassa tarkoitettu analyysi. Kun on kyse tämän asetuksen 34 artiklan mukaisista toimenpiteistä kalastustoiminnan pysyväksi lopettamiseksi, strategian kuvauksessa on esitettävä kalastuskapasiteetin vähentämisen tavoitteet ja sen toteuttamiseksi toteutettavat toimenpiteet asetuksen (EU) N:o 1380/2013 22 artiklan mukaisesti. Mukaan on liitettävä kuvaus tämän asetuksen 33 ja 34 artiklan mukaisen korvauksen laskentamenetelmästä;
iii)
määrärahojen kohdentaminen ohjelmaan sisällytetyille unionin painopisteille on perusteltua ja asianmukaista asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi;
c)
tarvittaessa neuvoston direktiivissä 92/43/ETY (25) vahvistetut Natura 2000 -alueiden erityistarpeet ja ohjelman vaikutus kalakantojen elvytysalueiden yhtenäisen verkoston perustamiseen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 8 artiklassa säädetyin tavoin;
d)
arviointi tämän asetuksen 9 artiklassa ja tämän asetuksen liitteessä IV tarkoitetuista erityisistä ennakkoehdoista ja tarvittaessa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 19 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista toimista;
e)
kuvaus asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklassa ja liitteessä II tarkoitetusta tuloskehyksestä;
f)
luettelo valituista ja unionin painopisteiden mukaisesti organisoiduista toimenpiteistä;
g)
luettelo V osaston III luvun mukaisten kalastus- ja vesiviljelyalueiden valitsemiseen sovellettavista perusteista;
h)
luettelo V osaston III luvun mukaisia yhteisölähtöisiä paikallisia kehitysstrategioita koskevista valintaperusteista;
i)
niissä jäsenvaltioissa, joissa yli 1 000 aluksen voidaan katsoa harjoittavan pienimuotoista rannikkokalastusta, pienimuotoisen rannikkokalastuksen kehittämistä, kilpailukykyä ja kestävyyttä koskeva toimintasuunnitelma;
j)
arviointivaatimukset sekä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 56 artiklassa tarkoitettu arviointisuunnitelma ja todettuihin tarpeisiin vastaamiseksi toteutettavat toimet;
k)
rahoitussuunnitelma, joka on suunniteltava ottamalla huomioon asetuksen (EU) N:o 1303/2013 20 artikla ja noudattamalla tämän asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu komission täytäntöönpanosäädös, ja jonka on sisällettävä
i)
taulukko, jossa vahvistetaan kullekin vuodelle suunniteltu EMKR:n kokonaisrahoitusosuus;
ii)
taulukko, jossa vahvistetaan sovellettavat EMKR:n varat ja osarahoitusosuus tämän asetuksen 6 artiklassa asetettuihin unionin painopisteisiin ja tekniseen apuun. Tämän asetuksen 94 artiklan 2 kohdassa vahvistetusta yleissäännöstä poiketen tässä taulukossa on tarvittaessa ilmoitettava erikseen EMKR:n varat ja osarahoitusosuudet, joita sovelletaan tämän asetuksen 33 ja 34 artiklassa, 41 artiklan 2 kohdassa, 67 ja 70 artiklassa, 76 artiklan 2 kohdan a-d ja f-l alakohdassa, 76 artiklan 2 kohdan e alakohdassa ja 77 artiklassa tarkoitetun tuen osalta;
l)
selvitys siitä, miten ohjelma täydentää ESR-rahastoja ja muita asiaankuuluvia unionin ja kansallisia rahoitusvälineitä ja miten se sovitetaan yhteen niiden kanssa;
m)
toimintaohjelman täytäntöönpanoa koskevat järjestelyt, mukaan luettuina
i)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 123 artiklassa tarkoitettujen viranomaisten yksilöinti ja tiedoksi esitettävä tiivistelmä hallinto- ja valvontajärjestelmästä;
ii)
kuvaus paikallisten kalatalouden toimintaryhmien, hallintoviranomaisen tai nimetyn elimen tehtävistä kaikkien yhteisölähtöiseen paikalliseen kehitysstrategiaan liittyvien täytäntöönpanotehtävien osalta;
iii)
kuvaus seuranta- ja arviointimenettelyistä sekä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 48 artiklassa tarkoitetun seurantakomitean yleisestä kokoonpanosta;
iv)
säännökset, joilla varmistetaan ohjelman julkistaminen tämän asetuksen 119 artiklan mukaisesti;
n)
luettelo asetuksen (EU) N:o 1303/2013 5 artiklassa tarkoitetuista kumppaneista ja näiden kumppanien kuulemisten tulokset;
o)
edellä 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetun tavoitteen, jonka mukaan varmistetaan sääntöjen parempi noudattaminen valvonnan avulla, saavuttamiseksi ja komission 17 artiklan 3 kohdan nojalla hyväksymien tosiasiallisten painopisteiden mukaisesti
i)
luettelo valvontaa, tarkastuksia ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan järjestelmän täytäntöönpanoelimistä ja lyhyt kuvaus niiden kalastusalan sääntöjen valvontaan, tarkastamiseen ja täytäntöönpanon valvontaan käytettävissä olevista taloudellisista ja henkilöresursseista sekä kalastusalan valvontaan, tarkastuksiin ja täytäntöönpanon valvontaan käytettävissä olevista keskeisistä välineistä, erityisesti alusten, lentokoneiden ja helikopterien lukumäärä;
ii)
toteutettavien valvontatoimenpiteiden yleiset tavoitteet hyödyntäen yhteisiä indikaattoreita, jotka vahvistetaan 109 artiklan mukaisesti;
iii)
edellä 6 artiklassa esitettyjen unionin painopisteiden mukaisesti saavutettavat erityistavoitteet yksityiskohtainen selvitys luokiteltuna koko ohjelmakauden ajalta;
p)
edellä 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetun, kestävään kalastuksenhoitoon liittyvää tiedonkeruuta koskevan tavoitteen saavuttamiseksi ja asetuksen (EY) N:o 199/2008 3 artiklassa tarkoitetun monivuotisen unionin ohjelman mukaisesti
i)
kuvaus tiedonkeruutoimista asetuksen (EU) N:o 1380/2013 25 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
ii)
kuvaus tietojen säilyttämismenetelmistä, tietojen hallinnasta ja tietojen käytöstä;
iii)
kuvaus valmiudesta saavuttaa kerättyjä tietoja koskeva moitteeton varainhoito ja hallinto.
Edellä p alakohdassa tarkoitettua toimintaohjelman osiota täydennetään tämän asetuksen 21 artiklan mukaisesti.
2. Toimintaohjelmassa on esitettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettujen yksinkertaistettujen kustannusten ja tämän asetuksen 96 artiklan mukaisten lisäkustannusten tai tulonmenetysten laskentamenetelmät ja menetelmä korvauksen laskemiseksi soveltaen kunkin tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohdan, 53, 54, 55 artiklan, 56 artiklan 1 kohdan f alakohdan ja 767artiklan nojalla harjoitetun toiminnan osalta määriteltyjä asiaankuuluvia perusteita. Tarvittaessa mukaan on otettava myös tiedot tämän asetuksen 62 artiklan mukaisista ennakkomaksuista paikallisille kalatalouden toimintaryhmille.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla annetaan säännöt, jotka koskevat tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa kuvattujen tietojen esittämistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
19 artikla
Toimintaohjelman hyväksyminen
1. Komissio hyväksyy toimintaohjelman täytäntöönpanosäädöksillä, jollei asetuksen (EU) N:o 1303/2013 29 artiklasta muuta johdu.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten hyväksymistä varten komissio tarkastelee, ovatko 18 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet omiaan poistamaan todetun ylikapasiteetin tehokkaasti.
20 artikla
Toimintaohjelman muuttaminen
1. Komissio hyväksyy kaikki toimintaohjelman muutokset täytäntöönpanosäädöksillä.
2. Komissio voi valvonnan kehittyviin tarpeisiin mukautumiseksi joka toinen vuosi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa eritellään 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun valvontaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskevaan politiikkaan liittyvien unionin painopisteiden muutokset ja vastaavat etusijalle asetettavat tukikelpoiset toimet. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
3. Jäsenvaltiot voivat toimittaa muutoksen toimintaohjelmaansa ottaen huomioon tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetut uudet painopisteet. Suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tällaisiin toimintaohjelman muutoksiin sovelletaan 22 artiklan 2 kohdan mukaisesti hyväksyttyä yksinkertaistettua menettelyä.
21 artikla
Tiedonkeruuta koskevat työohjelmat
1. Tämän asetuksen 18 artiklan 1 kohdan p alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sähköisesti tiedonkeruuta koskevat työsuunnitelmat asetuksen (EY) N:o 199/2008 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti viimeistään sitä vuotta edeltävän vuoden 31 päivänä lokakuuta, jona työsuunnitelmaa on määrä soveltaa, paitsi jos olemassa oleva suunnitelma on edelleen voimassa, jolloin niiden on ilmoitettava tästä komissiolle. Näiden suunnitelmien sisällön on oltava yhdenmukainen tuon asetuksen 4 artiklan 2 kohdan kanssa.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä 1 kohdassa tarkoitetut työsuunnitelmat täytäntöönpanosäädöksillä viimeistään sen vuoden31 päivänä joulukuuta, jona työsuunnitelmaa on määrä soveltaa.
22 artikla
Menettelyjä ja aikatauluja koskevat säännöt
1. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla annetaan säännöt, jotka koskevat menettelyjä, muotoa ja aikatauluja seuraavia varten:
a)
toimintaohjelmien hyväksyminen;
b)
toimintaohjelmia koskevien muutosten esittäminen ja hyväksyminen, mukaan lukien muutosten voimaantulo ja esittämistiheys ohjelmakauden aikana;
c)
edellä 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen muutosten esittäminen ja hyväksyminen;
d)
tiedonkeruuta koskevien työsuunnitelmien toimittaminen.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Menettelyjä ja aikatauluja on yksinkertaistettava, kun kyse on
a)
toimintaohjelmien muutoksista, jotka koskevat varojen siirtämistä unionin painopisteiden välillä, edellyttäen, että siirretyt varat eivät ole yli 10 prosenttia unionin painopisteeseen osoitetusta määrästä;
b)
toimintaohjelmien muutoksista, jotka koskevat toimenpiteiden tai asiaankuuluvien toimityyppien ja niihin liittyvien tietojen ja indikaattorien käyttöönottoa tai lakkauttamista;
c)
toimintaohjelmien muutoksista, jotka koskevat muutoksia toimenpiteiden kuvauksessa, tukikelpoisuusedellytysten muutokset mukaan lukien;
d)
edellä 20 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista muutoksista sekä muista 18 artiklan 1 kohdan n alakohdassa tarkoitetun toimintaohjelman osion muutoksista.
3. Edellä olevaa 2 kohtaa ei sovelleta 33 artiklassa, 34 artiklassa eikä 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin.
II LUKU
Suoran hallinnoinnin puitteissa rahoitettavien toimenpiteiden ohjelmasuunnittelu
23 artikla
Vuotuinen työohjelma
1. Jäljempänä olevan VI osaston täytäntöönpanoa varten komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan vuotuiset työohjelmat asianomaisissa asetettujen vahvistettujen tavoitteiden mukaisesti. Jäljempänä olevan VI osaston I ja II luvun osalta nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Vuotuisissa työohjelmissa on esitettävä
a)
rahoitettavien toimien kuvaus ja kunkin toimen tavoitteet, joiden on oltava 82 ja 85 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden mukaisia. Siinä on myösilmoitettava kuhunkin toimeen osoitettu määrä ja ohjeellinen täytäntöönpanoaikataulu sekä annettava tiedot toimien täytäntöönpanosta;
b)
tukien ja niihin liittyvien toimenpiteiden osalta olennaiset arviointiperusteet, jotka on määritettävä niin, että niillä saavutetaan parhaiten toimintaohjelman tavoitteet, sekä osarahoituksen enimmäisosuus.
V OSASTO
YHTEISTYÖSSÄ TOTEUTETTAVAN HALLINNOINNIN PUITTEISSA RAHOITETTAVAT TOIMENPITEET
I LUKU
Kalastuksen kestävä kehitys
24 artikla
Erityistavoitteet
Tässä luvussa tarkoitetun tuen on edistettävä 6 artiklan 1 kohdassa määritellyn unionin painopisteen mukaisten erityistavoitteiden toteutumista.
25 artikla
Yleiset edellytykset
1. Kalastusaluksen omistaja, joka on saanut tämän luvun mukaista tukea, ei saa siirtää tuota alusta unionin ulkopuolelle vähintään viitenä vuotena päivästä, jona kyseessä oleva tuki tosiasiallisesti maksettiin tuensaajalle. Jos alus siirretään tänä ajanjaksona, jäsenvaltion on perittävä takaisin toimen osalta aiheettomasti maksetut määrät suhteutettuina ajanjaksoon, jona tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä asetettua vaatimusta ei ole noudatettu.
2. Toimintakustannukset eivät ole tukikelpoisia, ellei tässä luvussa nimenomaisesti toisin säädetä.
3. EMKR:n kokonaisrahoitustuki 33 ja 34 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin ja 41 artiklassa tarkoitettuun pääkoneen tai apukoneiden korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen ei saa ylittää korkeampaa kahdesta seuraavasta enimmäismäärästä:
a)
6 000 000 euroa; tai
b)
15 prosenttia kyseisen jäsenvaltion 6 artiklan 1, 2 ja 5 kohdassa esitetyille unionin painopisteille osoittamasta unionin rahoitustuesta.
4. EMKR:n kokonaisrahoitusosuus 29 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin ei saa olla yli 5 prosenttia jäsenvaltiota kohti myönnetystä unionin rahoitustuesta.
5. Jäljempänä olevan 33 artiklan nojalla alusten omistajille myönnetty rahoitustuki vähennetään siitä tuesta, joita alusten omistajille myönnetään samasta aluksesta 34 artiklan nojalla.
26 artikla
Innovointi
1. Kalastukseen liittyvän innovoinnin edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää hankkeisiin, joiden tavoitteena on kehittää tai ottaa käyttöön uusia tai merkittävästi parannettuja tuotteita ja laitteita, uusia tai parannettuja prosesseja ja tekniikkoja sekä uusia tai parannettuja hallinto- ja organisaatiojärjestelmiä, mukaan lukien jalostuksen ja markkinoille saattamisen osalta.
2. Jäsenvaltion tai unionin tunnustama tieteellinen tai tekninen elin toteuttaa tämän artiklan nojalla rahoitettavat toimet tai ne toteutetaan yhteistyössä sen kanssa. Kyseinen tieteellinen tai tekninen elin validoi näiden toimien tulokset.
3. Jäsenvaltion on julkaistava tämän artiklan nojalla rahoitettujen toimien tulokset riittävällä tavalla 119 artiklan mukaisesti.
27 artikla
Neuvontapalvelut
1. Toimijoiden yleisen tuloksellisuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi ja kestävän kalastuksen edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
toteutettavuustutkimuksiin ja neuvontapalveluihin, joissa arvioidaan tämän luvun mukaiseen tukeen mahdollisesti oikeutettujen hankkeiden elinkelpoisuutta;
b)
ympäristön kestävyyttä koskevaan asiantuntijaneuvontaan, jossa keskitytään kalastustoiminnasta meren, maan ja makean veden ekosysteemeille aiheutuvien kielteisten vaikutusten vähentämiseen ja mahdollisuuksien mukaan eliminointiin;
c)
liiketoiminta- ja markkinointistrategioita koskevan asiantuntijaneuvonnan tarjontaan.
2. Tieteellisten, akateemisten, ammatillisten tai teknisten elinten tai taloudellista neuvontaa antavien yhteisöjen, joilla on vaadittava pätevyys, on huolehdittava 1 kohdassa tarkoitetuista toteutettavuustutkimuksista, neuvontapalveluista ja neuvonnasta.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea myönnetään toimijoille, kalastajajärjestöille, tuottajajärjestöt mukaan lukien, tai julkisoikeudellisille elimille.
4. Jos 1 kohdassa tarkoitettu tuki ei ole yli 4 000 euroa, tuensaaja voidaan valita nopeutetun menettelyn mukaisesti.
28 artikla
Tutkijoiden ja kalastajien väliset kumppanuudet
1. Tutkijoiden ja kalastajien välisen tietämyksen siirron edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
yhden tai useamman riippumattoman tutkimuslaitoksen ja kalastajien tai yhden tai useamman kalastajajärjestön välisten verkostojen, kumppanuussopimusten tai yhteenliittymien, joihin tekniset elimet voivat osallistua, perustamiseen;
b)
edellä olevassa a alakohdassa tarkoitettujen verkostojen, kumppanuussopimusten tai yhteenliittymien puitteissa toteutettuun toimintaan.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimet voivat sisältää tiedonkeruu- ja hallintotoimia, tutkimuksia, pilottihankkeita, tietämyksen ja tutkimustulosten levittämistä, seminaareja ja parhaiden käytäntöjen levittämistä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää julkisoikeudellisille elimille, kalastajille, kalastajajärjestöille, paikallisille kalataloudentoimintaryhmille sekä valtioista riippumattomille järjestöille.
29 artikla
Työvoiman osaamisen, työpaikkojen luomisen ja sosiaalisen vuoropuhelun edistäminen
1. Työvoiman osaamisen, työpaikkojen luomisen ja sosiaalisen vuoropuhelun edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
ammatilliseen koulutukseen, elinikäiseen oppimiseen, yhteishankkeisiin, luonteeltaan taloudellisen, teknisen, sääntelyä koskevan tai tieteellisen tiedon ja innovatiivisten käytäntöjen levittämiseen sekä sellaisten uusien ammatillisten taitojen hankintaan, jotka liittyvät erityisesti meriekosysteemien kestävään hoitoon, hygieniaan, terveyteen, turvallisuuteen, merialalla toteutettaviin toimiin, innovointiin ja yrittäjyyteen;
b)
verkostoitumiseen sekä kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoon sidosryhmien, muiden muassa sellaisten järjestöjen välillä, jotka edistävät miesten ja naisten tasa-arvoa, naisten asemaa kalastajayhteisöissä sekä pienimuotoista rannikkokalastusta tai rantakalastusta harjoittavien aliedustettujen ryhmien asemaa;
c)
sosiaaliseen vuoropuheluun unionin, kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla kalastajien, työmarkkinaosapuolten ja muiden asiaankuuluvien sidosryhmien kesken.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/41/EU (26) 2 artiklan b alakohdan mukaisesti itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien kalastajien puolisoille tai, jos ja siinä määrin kuin nämä tunnustetaan kansallisessa lainsäädännössä, heidän elinkumppaneilleen.
3. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää asianomaisen jäsenvaltion työttömiksi katsomien alle 30-vuotiaiden henkilöiden, jäljempänä ’harjoittelija’, koulutukseen enintään kahden vuoden ajaksi. Tällaista tukea voidaan myöntää ainoastaan vähintään 50-vuotiaan ammattikalastajan omistamalla pienimuotoista rannikkokalastusta harjoittavalla aluksella tapahtuvaan koulutukseen, joka virallistetaan harjoittelijan ja aluksen omistajan välisellä sopimuksella, joka asianomainen jäsenvaltio tunnustaa, asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 määritellyin tavoin kestäviä kalastuskäytäntöjä ja meren elollisten luonnonvarojen säilyttämistä käsittelevä koulutus mukaan lukien. Aluksella on oltava harjoittelijan lisäksi ammattikalastaja, joka on vähintään 50-vuotias.
4. Edellä olevan 3 kohdan mukaista tukea myönnetään ammattikalastajille harjoittelijan palkan ja siihen liittyvien maksujen maksamiseen, ja se lasketaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 5 kohdan mukaisesti ottamalla huomioon asianomaisen jäsenvaltion taloudellisen tilanteen ja elintason. Tämä tuki ei saa ylittää 40 000 euron enimmäismäärää tuensaajaa kohti ohjelmakaudella.
30 artikla
Tulonlähteiden monipuolistaminen ja uudet muodot
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää investointeihin, joilla edistetään kalastajien tulonlähteiden monipuolistamista kehittämällä täydentäviä toimintoja, mukaan lukien investoinnit aluksiin, ongintamatkailuun, ravintoloihin, kalastusalaan liittyviin ympäristöpalveluihin ja kalastusalaa koskevaan koulutustoimintaan.
2. Edellä olevan 1 kohdan mukaista tukea myönnetään kalastajille,
a)
jotka esittävät uusien toimintojensa kehittämiseksi liiketoimintasuunnitelman; ja
b)
joilla on riittävä ammattitaito, joka voidaan hankkia 29 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti rahoitetuin toimin.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaista tukea myönnetään vain, jos täydentävät toiminnot liittyvät kalastajan pääasialliseen kalastustoimintaan
4. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti myönnettävän tuen määrä saa olla enintään 50 prosenttia kutakin toimea koskevassa liiketoimintasuunnitelmassa ennakoidusta talousarviosta ja kunkin tuensaajan osalta enintään 75 000 euroa.
31 artikla
Nuorten kalastajien käynnistysvaiheen tuki
1. EMKR voi tarjota käynnistysvaiheen tukea nuorille kalastajille.
2. Tämän artiklan mukaista tukea voidaan myöntää ainoastaan sellaisen kalastusaluksen ensimmäiseen hankintaan,
a)
jonka kokonaispituus on alle 24 metriä,
b)
joka on varustettu merikalastusta varten,
c)
jonka ikä on 5-30 vuotta ja
d)
joka kuuluu sellaiseen laivaston osaan, jonka osalta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa kalastuskapasiteettiselvityksessä on osoitettu, että kapasiteetti ja tuon laivaston osan käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet ovat tasapainossa.
3. Tässä artiklassa ’nuorella kalastajalla’ tarkoitetaan luonnollista henkilöä, joka haluaa hankkia kalastusaluksen ensimmäistä kertaa ja joka on hakemusta jättäessään alle 40 vuoden ikäinen ja on työskennellyt vähintään viiden vuoden ajan kalastajana tai hankkinut vastaavan ammattikoulutuksen. Jäsenvaltiot voivat määrittää muitakin objektiivisia perusteita, jotka nuorten kalastajien on täytettävä ollakseen kelpoisia saamaan tämän artiklan mukaista tukea.
4. Tämän artiklan mukainen tuki ei saa olla yli25 prosenttia kalastusaluksen hankintakustannuksista, ja joka tapauksessa se saa olla enintään 75 000 euroa kutakin nuorta kalastajaa kohden.
32 artikla
Terveys ja turvallisuus
1. Kalastajien hygienian, terveyden, turvallisuuden ja työolojen parantamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää aluksiin tai yksittäisiin varusteisiin tehtäviin investointeihin edellyttäen, että kyseisillä investoinneilla ylitetään kansallisessa tai unionin lainsäädännössä edellytetyt vaatimukset.
2. Tämän artiklan mukaista tukea myönnetään kalastajille tai kalastusalusten omistajille.
3. Kun toimi koostuu alukseen tehtävästä investoinnista, tukea myönnetään ohjelmakaudella ainoastaan kerran samantyyppistä investointia varten samalle kalastusalukselle. Jos toimi koostuu yksittäiseen varusteeseen tehtävästä investoinnista, tukea myönnetään ohjelmakaudella ainoastaan kerran samantyyppistä varustetta varten samalle tuensaajalle.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 126 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa yksilöidään tämän artiklan 1 kohdan mukaiseen tukeen oikeutetut toimityypit.
33 artikla
Kalastustoiminnan väliaikainen lopettaminen
1. EMKR:stä voidaan myöntää tukea kalastustoiminnan väliaikaista lopettamista koskeviin toimenpiteisiin seuraavissa tapauksissa:
a)
jos toteutetaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 12 ja 13 artiklassa tarkoitettuja komission toimenpiteitä tai jäsenvaltioiden kiireellisiä toimenpiteitä tai mainitun asetuksen 7 artiklassa tarkoitettuja säilyttämistoimenpiteitä, kalastuskieltoajat mukaan luettuina;
b)
jos kestävää kalastuskumppanuutta koskevaa sopimusta tai siihen liittyvää pöytäkirjaa ei uusita;
c)
väliaikaisesta lopettamisesta on määrätty neuvoston asetuksen (EY) N:o 1967/2006 (27) mukaisesti hyväksytyssä hoitosuunnitelmassa tai asetuksen (EU N:o 1380/2013 9 ja 10 artiklan nojalla hyväksytyssä monivuotisessa suunnitelmassa, jos pyyntiponnistuksen rajoittaminen on tieteellisten lausuntojen perusteella tarpeen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdan ja 2 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää kaudella 2014-2020 enintään kuuden kuukauden ajan alusta kohden.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukainen tuki myönnetään vain:
a)
aktiivisiksi rekisteröityjen unionin kalastusalusten omistajille, jotka ovat harjoittaneet merikalastustoimintaa vähintään 120 päivän ajan tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena, tai
b)
kalastajille, jotka ovat työskennelleet vähintään 120 päivän ajan tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena unionin kalastusaluksella, jota väliaikainen lopettaminen koskee.
4. Kyseisen kalastusaluksen tai kyseisten kalastajien kaikki kalastustoiminta on tosiasiallisesti keskeytettävä. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kyseinen kalastusalus on lopettanut kaiken kalastustoiminnan kaudella, jota väliaikainen lopettaminen koskee.
34 artikla
Kalastustoiminnan pysyvä lopettaminen
1. EMKR:stä voidaan myöntää tukea kalastustoiminnan pysyvää lopettamista koskeviin toimenpiteisiin ainoastaan, kun tämä toteutetaan kalastusalusten romuttamisella ja edellyttäen, että
a)
tällainen romuttaminen on sisällytetty 18 artiklassa tarkoitettuun toimintaohjelmaan; ja
b)
pysyvä lopettaminen on määritetty keinoksi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 22 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa toimintasuunnitelmassa, jossa todetaan, että laivaston osan kapasiteetti ei ole tosiasiallisesti tasapainossa sen käytettävissä olevien kalastusmahdollisuuksien kanssa.
2. Edellä olevan 1 kohdan mukainen tuki myönnetään:
a)
aktiivisiksi rekisteröityjen unionin kalastusalusten omistajille, jotka ovat harjoittaneet merikalastustoimintaa vähintään 90 päivää vuodessa tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena; tai
b)
kalastajille, jotka ovat työskennelleet merellä vähintään 90 päivää vuodessa tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena unionin kalastusaluksella, jota pysyvä lopettaminen koskee.
3. Asianomaisten kalastajien on tosiasiallisesti lopetettava kaikki kalastustoiminta. Tuensaajan on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle todisteet kalastustoiminnan tosiasiallisesta lopettamisesta. Korvaus on palautettava kuluneeseen aikaan suhteutettuna, jos kalastaja aloittaa kalastustoiminnan uudelleen alle kahden vuoden kuluessa tuki hakemuksen toimittamisesta.
4. Tämän artiklan nojalla tukea voidaan myöntää 31 päivään joulukuuta 2017 asti.
5. Tämän artiklan mukainen tuki maksetaan vasta sitten, kun vastaava kapasiteetti on siirretty pysyvästi unionin kalastuslaivastorekisteristä ja kun myös kalastuslisenssit ja -luvat on pysyvästi peruutettu. Tuensaaja ei saa rekisteröidä uutta kalastusalusta viiden vuoden ajan tällaisen tuen saamisesta. Julkisen tuen avulla tapahtuneesta kalastustoiminnan pysyvästä lopettamisesta aiheutuvasta kapasiteetin vähennyksestä on seurattava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 liitteen II mukaisen kalastuskapasiteetin ylärajojen pysyvä vastaava vähennys.
6. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen tukea voidaan myöntää ilman romuttamista edellyttäen, että aluksiin tehdään muuta toimintaa kuin kaupallisen kalastuksen harjoittamista varten tarvittavat muutokset.
Tämän lisäksi ja merellisen kulttuuriperinnön säilyttämistä varten kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen tukea voidaan myöntää ilman romuttamista, kun on kyse perinteisistä puualuksista edellyttäen, että tällaisilla aluksilla säilyy kulttuuriperintöön liittyvä tehtävä mantereella.
35 artikla
Keskinäiset rahastot epäsuotuisten sääolojen tai ympäristövahinkojen varalta
1. EMKR:stä voidaan tukea keskinäisiä rahastoja, jotka maksavat kalastajille rahallista korvausta taloudellisista tappioista, jotka aiheutuvat epäsuotuisista sääoloista tai ympäristövahingosta taikka sellaisten kalastajien tai kalastusalusten pelastuskustannuksista onnettomuuden sattuessa niiden kalastustoiminnan aikana.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa ilmaisulla ’keskinäinen rahasto’ tarkoitetaan jäsenvaltion kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti hyväksymää järjestelmää, johon kuuluvat kalastajat voivat vakuuttaa itsensä ja jossa korvauksia maksetaan siihen kuuluville kalastajille 1 kohdassa tarkoitetuista tapahtumista aiheutuvista taloudellisista tappioista.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän artiklan mukaisen tuen ja muiden unionin tai kansallisten välineiden tai yksityisten vakuutusjärjestelmien yhdistämisestä aiheutuva ylikompensaatio vältetään.
4. Jotta keskinäinen rahasto olisi tämän artiklan nojalla tukikelpoinen,
a)
sen on oltava jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti hyväksymä;
b)
sen on harjoitettava avointa politiikkaa suhteessa rahastoon tehtäviin maksuihin ja sieltä ottoihin; ja
c)
sillä on oltava selkeät säännöt veloista aiheutuvien velvoitteiden varalle.
5. Jäsenvaltioiden on määriteltävä keskinäisten rahastojen perustamista ja hoitoa koskevat säännöt, erityisesti säännöt, jotka koskevat korvausten myöntämistä ja kalastajien kelpoisuutta saada tällaista tukea1 kohdassa tarkoitetuissa epäsuotuisten sääolojen, ympäristövahinkojen tai merellä tapahtuneiden onnettomuuksien johdosta sekä säännöt, jotka koskevat hallintoa ja näiden sääntöjen noudattamisen seurantaa. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että rahaston säännöissä määrätään seuraamuksia kalastajan laiminlyönnin varalta.
6. Kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on virallisesti tunnustettava 1 kohdassa tarkoitetut epäsuotuisat sääolot, ympäristövahingot tai merellä tapahtuneet onnettomuudet tapahtuneiksi.
7. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tuki voi liittyä vain keskinäisen rahaston kalastajille rahallisina korvauksina maksamiin määriin. Keskinäisten rahastojen perustamiseen liittyvät hallintokulut eivät ole tukikelpoisia. Jäsenvaltiot voivat rajoittaa tukikelpoisten kustannusten määrää soveltamalla keskinäisiin rahastoihin ylärajoja.
8. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää vain sellaisten epäsuotuisista sääoloista, ympäristövahingoista tai merellä tapahtuneista onnettomuuksista aiheutuneiden tappioiden kattamiseksi, jotka ovat yli 30 prosenttia kyseisen yrityksen vuotuisesta liikevaihdosta laskettuna yrityksen kolmen edeltävän kalenterivuoden keskimääräisen liikevaihdon perusteella.
9. EMKR:stä ei saa suorittaa mitään osuutta alkupääomaan.
10. Jos jäsenvaltiot päättävät rajoittaa niitä kuluja, jotka ovat tukikelpoisia, soveltamalla kuhunkin keskinäiseen rahastoon ylärajoja, niiden on toimintaohjelmissaan mainittava näitä ylärajoja koskevat yksityiskohtaiset tiedot ja perustelut.
36 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskeviin järjestelmille annettava tuki
1. Kalastustoiminnan mukauttamiseksi kalastusmahdollisuuksiin EMKR:stä voidaan tukea kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevien järjestelmien suunnittelua, kehittämistä, seurantaa, arviointia ja hallinnointia.
2. Tämän artiklan mukaista tukea myönnetään viranomaisille, oikeushenkilöille tai luonnollisille henkilöille taikka jäsenvaltion tunnustamille kalastajajärjestöille, mukaan lukien hyväksytyille tuottajajärjestöille, jotka osallistuvat 1 kohdassa tarkoitettujen järjestelmien yhteiseen hallinnointiin.
37 artikla
Säilyttämistoimenpiteiden suunnitteluun ja toteuttamiseen sekä alueelliseen yhteistyöhön annettava tuki
1. Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 7, 8 ja 11 artiklan mukaisten säilyttämistoimenpiteiden ja 18 artiklan mukaisen alueellisen yhteistyön tehokkaan suunnittelun ja toteuttamisen varmistamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
säilyttämistoimenpiteiden kehittämiseksi ja toteuttamiseksi tarvittavien teknisten ja hallinnollisten välineiden suunnitteluun, kehittämiseen ja seurantaan sekä alueellistamiseen;
b)
sidosryhmien osallistumiseen säilyttämistoimenpiteiden suunnitteluun ja toteuttamiseen ja jäsenvaltioiden sitä koskevaan yhteistyöhön sekä alueellistamiseen.
2. EMKR:n tukea voidaan antaa suorille istutuksille 1 kohdan mukaisesti vain silloin, kun siitä säädetään säilyttämistoimenpiteenä unionin säädöksessä.
38 artikla
Meriympäristöön kalastuksesta kohdistuvien vaikutusten rajoittaminen ja kalastuksen mukauttaminen lajien suojeluun
1. Jotta voitaisiin vähentää meriympäristöön kalastuksesta kohdistuvia vaikutuksia, tukea asteittaista poisheittämisen lopettamista ja helpottaa siirtymistä meren elollisten luonnonvarojen kestävään hyödyntämiseen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti, EMKR:n tukea voidaan myöntää investointeihin, jotka tehdään
a)
laitteisiin, jotka parantavat pyydysten koko- tai lajivalikoivuutta;
b)
aluksiin tai laitteisiin, joilla lopetetaan poisheittäminen välttämällä ja vähentämällä kaupallisten kantojen tahattomia saaliita tai joilla käsitellään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan mukaisesti purettavia tahattomia saaliita;
c)
laitteisiin, jotka rajoittavat ja mahdollisuuksien mukaan poistavat ekosysteemiin tai merenpohjaan kohdistuvia kalastuksen fysikaalisia ja biologisia vaikutuksia;
d)
laitteisiin, joilla suojataan pyydyksiä ja saaliita nisäkkäiltä tai linnuilta, joita suojellaan neuvoston direktiivillä 92/43/ETY tai neuvoston ja Euroopan parlamentin direktiivillä 2009/147/EY (28), edellyttäen, että se ei heikennä pyydysten valikoivuutta ja että saalistajien fyysisten vahingoittumisen välttämiseksi toteutetaan kaikki asianmukaiset toimenpiteet.
2. Poiketen siitä, mitä 11 artiklan a alakohdassa säädetään, 1 kohdassa tarkoitettua tukea voidaan syrjäisimmillä alueilla myöntää kalojen yhteen kokoamiseen käytettäviin ankkuroituihin laitteisiin edellyttäen, että tällaiset laitteet edistävät kestävää ja valikoivaa kalastusta.
3. Tukea myönnetään ohjelmakaudella ainoastaan kerran samantyyppistä laitetta varten samalle unionin kalastusalukselle.
4. Tukea voidaan myöntää ainoastaan, jos 1 kohdassa tarkoitetun pyydyksen tai muun laitteen osoitetaan olevan kokovalikoivuudeltaan parempi tai vaikuttavan ekosysteemiin ja muihin kuin kohdelajeihin todistetusti vähemmän kuin standardipyydys tai muu laite, joka sallitaan unionin tai asianomaisessa kansallisessa lainsäädännössä, joka on annettu asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 säädetyn alueellistamisen yhteydessä.
5. Tukea myönnetään
a)
sellaisten unionin kalastusalusten omistajille, jotka on rekisteröity aktiivisiksi aluksiksi ja jotka ovat harjoittaneet kalastustoimintaa merellä vähintään 60 päivän ajan tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena;
b)
kalastajille, jotka omistavat korvattavat pyydykset ja jotka ovat työskennelleet unionin kalastusaluksella vähintään 60 päivän ajan tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena;
c)
jäsenvaltion tunnustamille kalastajajärjestöille.
39 artikla
Meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen liittyvä innovointi
1. Jotta voitaisiin tukea poisheittämisen ja sivusaaliiden asteittaista lopettamista ja helpottaa siirtymistä meren elollisten luonnonvarojen hyödyntämiseen asetuksen (EU) N:o 1380/2013 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä vähentää kalastuksen vaikutuksia meriympäristöön ja suojeltuihin saalistajalajeihin, EMKR:stä voidaan tukea toimia, joiden tavoitteena on kehittää tai ottaa käyttöön uutta teknistä tai organisatorista tietämystä, mukaan lukien paremmasta pyyntitekniikasta ja pyydysten valikoivuudesta, jolla vähennetään kalastustoiminnan ympäristövaikutuksia tai joiden tavoitteena on saada aikaan meren elollisten luonnonvarojen kestävämpi käyttö ja rinnakkainelo suojeltujen saalistajalajien kanssa.
2. Jäsenvaltion tunnustama tieteellinen tai tekninen elin toteuttaa tämän artiklan nojalla rahoitettavat toimet tai ne toteutetaan yhteistyössä sen kanssa, ja tämä valtio validoi näiden toimien tulokset.
3. Jäsenvaltion on julkaistava tämän artiklan nojalla rahoitettujen toimien tulokset riittävällä tavalla 119 artiklan mukaisesti.
4. Tämän artiklan nojalla rahoitettaviin hankkeisiin osallistuvien kalastusalusten osuus voi olla enintään 5 prosenttia kansallisen laivaston alusten määrästä tai 5 prosenttia kansallisen laivaston bruttovetoisuudesta, joka lasketaan hakemuksen jättämishetkellä. Komissio voi hyväksyä asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa ja jäsenvaltion pyynnöstä sekä komission päätöksellä 2005/629/EY (29) perustetun tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) suosituksen perusteella hankkeita, joissa tässä kohdassa säädetyt enimmäisrajat ylittyvät.
5. Toimet, jotka eivät ole asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 artiklan mukaista tieteellisen tutkimuksen puitteissa harjoitettavaa kalastusta ja jotka koostuvat uusien pyydysten tai pyyntimenetelmien testaamisesta, on toteutettava asianomaiselle jäsenvaltiolle myönnettyjen kalastusmahdollisuuksien rajoissa.
6. Kalastusaluksen toimeen osallistumisesta saadut nettotulot on vähennettävä toimen asetuksen (EU) N:o 1303/2013 65 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
7. Edellä olevan 6 kohdan soveltamiseksi, ilmaisu ’nettotulo’ tarkoittaa kalastajien uuden teknisen tai organisatorisen tiedon käyttöönoton ja testauksen yhteydessä pyytämien kalojen tai äyriäisten ensimyynnistä saatuja tuloja vähennettyinä myyntikustannuksilla, joihin kuuluvat esimerkiksi huutokauppamaksut.
40 artikla
Merten biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelu ja ennallistaminen sekä korvausjärjestelmät kestävän kalastustoiminnan osana
1. Merten biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelemiseksi ja ennallistamiseksi kestävän kalastustoiminnan yhteydessä ja tarvittaessa kalastajien osallistuessa siihen, EMKR:n tukea voidaan myöntää seuraaviin toimiin:
a)
kalastajien suorittama jätteiden kerääminen merestä, esimerkiksi kadonneiden pyydysten ja meressä olevien roskien kerääminen;
b)
merieläimistön ja -kasviston suojeluun ja parantamiseen tarkoitettujen kiinteiden tai siirrettävien laitteiden rakentaminen, asentaminen tai nykyaikaistaminen, mukaan lukien niitä koskeva tieteellinen valmistelu ja arviointi;
c)
meren elollisten luonnonvarojen paremman hoidon tai säilyttämisen edistäminen;
d)
suojelun valmistelu, mukaan lukien tutkimukset, suojelun valmistelu, seuranta ja päivittäminen, sekä hoitosuunnitelmat Natura 2000 -alueisiin ja direktiivissä 2008/56/EY tarkoitettuihin erityisiin suojeltuihin alueisiin ja muihin erityisiin luontotyyppeihin liittyviä kalastustoimintoja varten;
e)
Natura 2000 -alueiden hoito, ennallistaminen ja seuranta luontotyyppien sekä direktiivin 92/43/ETY ja direktiivin 2009/147/EY sekä direktiivin 92/43/ETY nojalla vahvistettujen toimintajärjestystä koskevien puitteiden mukaisesti;
f)
merten suojelualueiden hoito, ennallistaminen ja seuranta direktiivin 2008/56/EY 13 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen alueellisten suojelutoimenpiteiden toteuttamiseksi;
g)
ympäristötietoisuuden parantaminen, johon kalastajat otetaan mukaan, merten biologisen monimuotoisuuden suojelemisen ja ennallistamisen osalta;
h)
järjestelmät, joilla korvataan saaliille aiheutuvat vahingot, joita aiheuttavat nisäkkäät tai linnut, jotka on suojeltu direktiiveillä 92/43/ETY ja 2009/147/EY;
i)
osallistuminen muihin biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen säilyttämiseen ja parantamiseen tähtääviin toimiin, kuten merten ja rannikoiden yksittäisten luontotyyppien ennallistamiseen kestävien kalakantojen tukemiseksi, mukaan lukien niitä koskevien tieteellisten lausuntojen valmistelu ja tieteellinen arviointi.
2. Edellä olevan 1 kohdan h alakohdan mukaisen tuen myöntäminen edellyttää sitä, että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset hyväksyvät niitä koskevat tukijärjestelmät. Jäsenvaltioiden on myös varmistettava, että vahinkoja ei ylikompensoida unionin, kansallisten ja yksityisten korvausjärjestelmien yhdistelyn seurauksena.
3. Tässä artiklassa tarkoitettujen toimien toteuttamisesta voivat vastata julkisoikeudelliset tieteelliset tai tekniset elimet, neuvoa-antavat toimikunnat, kalastajat, jäsenvaltion tunnustamat kalastajajärjestöt taikka valtioista riippumattomat järjestöt yhteistyössä kalastajajärjestöjen tai paikallisten kalatalouden toimintaryhmien kanssa.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 126 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritellään tämän artiklan 1 kohdan mukaiset tukikelpoiset kustannukset.
41 artikla
Energiatehokkuus ja ilmastonmuutoksen hillintä
1. Ilmastonmuutoksen vaikutusten hillitsemiseksi ja kalastusalusten energiatehokkuuden parantamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
sellaisiin laitteisiin tai aluksiin tehtäviin investointeihin, joiden tavoitteena on vähentää epäpuhtauspäästöjä tai kasvihuonekaasupäästöjä ja lisätä kalastusalusten energiatehokkuutta. Investoinnit pyydyksiin ovat myös tukikelpoisia edellyttäen, että niillä ei haitata kyseisten pyydysten valikoivuutta;
b)
energiatehokkuustarkastuksiin ja -järjestelmiin;
c)
tutkimuksiin, joilla arvioidaan vaihtoehtoisten käyttövoimajärjestelmien ja laivanrunkomallien vaikutuksia kalastusalusten energiatehokkuuteen.
2. Tukea pääkoneen tai apukoneiden korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen voidaan myöntää ainoastaan:
a)
kokonaispituudeltaan enintään 12-metrisille aluksille edellyttäen, että uuden tai nykyaikaistetun moottorin teho ei ole kilowatteina ilmaistuna korkeampi kuin korvattavassa moottorissa;
b)
kokonaispituudeltaan 12-18-metrisille aluksille edellyttäen, että uuden tai nykyaikaistetun moottorin teho on kilowatteina ilmaistuna vähintään 20 prosenttia alhaisempi kuin korvattavassa moottorissa;
c)
kokonaispituudeltaan 18-24-metrisille aluksille edellyttäen, että uuden tai nykyaikaistetun moottorin teho on vähintään 30 prosenttia alhaisempi kuin korvattavassa moottorissa.
3. Tukea pääkoneen tai apukoneiden korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen voidaan myöntää tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti vain aluksille, jotka kuuluvat sellaiseen laivaston osaan, jonka osalta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa kapasiteettiselvityksessä on osoitettu, että kapasiteetti ja tuon laivaston osan käytettävissä olevat kalastusmahdollisuudet ovat tasapainossa.
4. Tämän artiklan 2 kohdan mukaista tukea myönnetään ainoastaan sellaisten pääkoneiden tai apukoneiden korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen, jotka on virallisesti varmennettu asetuksen (EY) N:o 1224/2009 40 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tuki maksetaan vasta, kun mahdollinen vaadittu kapasiteetin vähennys kilowatteina ilmaistuna on poistettu pysyvästi unionin kalastuslaivastorekisteristä.
5. Kalastusaluksille, joiden konetehoa ei ole varmennettu, myönnetään tämän artiklan 2 kohdan mukaista tukea ainoastaan sellaisten pääkoneiden tai apukoneiden korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen, joiden konetehon yhdenmukaisuus on tarkistettu asetuksen (EY) N:o 1224/2009 41 artiklan mukaisesti ja jotka on fyysisesti tarkastettu sen varmistamiseksi, että koneteho ei ylitä kalastuslisensseissä vahvistettua konetehoa.
6. Edellä 2 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetun konetehon vähennyksen voi saavuttaa alusten ryhmä kussakin mainituissa alakohdissa tarkoitetussa alusluokassa.
7. Sen estämättä, mitä 25 artiklan 3 kohdassa säädetään, tämän artiklan 2 kohdan mukainen EMKR:n tuki ei saa ylittää jompaakumpaa seuraavasta kahdesta rajoituksesta:
a)
1 500 000 euroa; tai
b)
3 prosenttia asianomaisen jäsenvaltion 6 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan mukaisille säädetyille unionin painopisteille kohdistamasta unionin rahoitustuesta.
8. Pienimuotoisen rannikkokalastuksen alalla työskentelevien toimijoiden hakemuksia kohdellaan ensisijaisina enimmillään 60 prosenttiin asti kokonaistuesta, joka kohdistetaan 2 kohdassa tarkoitettuun pääkoneiden tai apukoneiden korvaamiseen tai nykyaikaistamiseen koko ohjelmakaudella.
9. Edellä olevien 1 ja 2 kohdan mukaista tukea myönnetään ainoastaan kalastusalusten omistajille ja ohjelmakaudella ainoastaan kerran samantyyppistä investointia varten samalle kalastusalukselle.
10. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 126 artiklan mukaisesti tämän artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisten tukikelpoisten kustannusten määrittämiseksi.
42 artikla
Lisäarvo, tuotteiden laatu ja tahattomien saaliiden käyttö
1. Saaliiksi saaduista kaloista saatavan lisäarvon tai kalojen laadun parantamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
investointeihin, joilla lisätään kalastustuotteiden arvoa erityisesti sallimalla kalastajien huolehtia omien saaliidensa jalostuksesta, markkinoille saattamisesta ja suoramyynnistä;
b)
aluksiin tehtäviin innovatiivisiin investointeihin, joilla parannetaan kalastustuotteiden laatua.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu tuki edellyttää valikoivien pyydysten käyttöä tahattomien saaliiden minimoimiseksi ja sitä myönnetään ainoastaan sellaisille unionin kalastusalusten omistajille, joiden alukset ovat harjoittaneet kalastustoimintaa merellä vähintään 60 päivän ajan tukihakemuksen jättämispäivää edeltävinä kahtena kalenterivuotena.
43 artikla
Kalasatamat, purkupaikat, huutokauppahallit ja kalastussuojat
1. Purettujen tuotteiden laadun, valvonnan ja jäljitettävyyden parantamiseksi, energiatehokkuuden lisäämiseksi, ympäristönsuojelun edistämiseksi sekä turvallisuuden ja työolojen parantamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää investointeihin, joilla parannetaan kalasatamien, huutokauppahallien, purkupaikkojen ja kalastussuojien infrastruktuuria, mukaan lukien investoinnit jätteiden ja meressä olevien roskien keruulaitteisiin.
2. EMKR:n tukea voidaan myöntää kalasatamiin, huutokauppahalleihin, purkupaikkoihin ja kalastussuojiin tehtäviin investointeihin, jotta voidaan helpottaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1379/2013 8 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisen kaikkien saaliiden purkamista koskevan velvoitteen noudattamista sekä lisätä alikäytettyjen kalansaaliin osien arvoa.
3. Kalastajien turvallisuuden parantamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää investointeihin kalastussuojien rakentamiseksi tai nykyaikaistamiseksi.
4. Tukea ei voida myöntää uusien satamien, uusien purkupaikkojen tai uusien huutokauppahallien rakentamiseen.
44 artikla
Sisävesikalastus sekä sisävesien eläimistö ja kasvisto
1. Sisävesikalastuksesta aiheutuvien ympäristövaikutusten vähentämiseksi, energiatehokkuuden lisäämiseksi, purettujen kalojen arvon tai laadun parantamiseksi taikka terveyden, turvallisuuden, työolojen, työvoiman osaamisen ja koulutuksen edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
edellä 29 artiklassa tarkoitettuun työvoiman osaamisen, työpaikkojen luomisen ja sosiaalisen vuoropuhelun edistämiseen mainitussa artiklassa säädetyin edellytyksin;
b)
edellä 32 artiklassa tarkoitettuihin aluksiin tai yksittäisiin varusteisiin tehtäviin investointeihin mainitussa artiklassa säädetyin edellytyksin;
c)
edellä 38 ja 39 artiklassa tarkoitettuihin laitteisiin ja toimityyppeihin tehtäviin investointeihin ja hankkeisiin mainituissa artikloissa säädetyin edellytyksin;
d)
edellä 41 artiklassa tarkoitettuun energiatehokkuuden parantamiseen ja ilmastonmuutoksen vaikutusten hillitsemiseen tehtäviin investointeihin mainitussa artiklassa säädetyin edellytyksin;
e)
edellä 42 artiklassa tarkoitettuun saaliiksi saatujen kalojen arvon tai laadun parantamiseen tehtäviin investointeihin mainitussa artiklassa säädetyin edellytyksin;
f)
edellä 43 artiklassa tarkoitettuihin kalasatamiin, kalastussuojiin ja purkupaikkoihin tehtäviin investointeihin mainitussa artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. EMKR voi antaa tukea 31 artiklassa tarkoitettuun nuorten kalastajien käynnistysvaiheen tukeen liittyviin investointeihin samoin edellytyksin kuin mainitussa artiklassa on säädetty, lukuun ottamatta mainitun artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaista vaatimusta.
3. EMKR:n tukea voidaan myöntää innovoinnin kehittämiseen ja edistämiseen 26 artiklan mukaisesti, neuvontapalveluihin 27 artiklan mukaisesti sekä tutkijoiden ja kalastajien välisiin kumppanuuksiin 28 artiklan mukaisesti.
4. Sisävesikalastajien toiminnan monipuolistamisen edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää sisävesikalastustoiminnan monipuolistamiseen täydentävin toiminnoin 30 artiklassa säädetyin edellytyksin.
5. Sovellettaessa 1 kohtaa:
a)
edellä 30, 32, 38, 39, 41 ja 42 artiklassa tehtyjä viittauksia kalastusaluksiin pidetään viittauksina yksinomaan sisävesillä toimiviin aluksiin;
b)
edellä 38 artiklassa tehtyjä viittauksia meriympäristöön pidetään viittauksina ympäristöön, jossa sisävesikalastusalus harjoittaa toimintaansa.
6. Vesieläimistön ja -kasviston suojelemiseksi ja kehittämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
sellaisten Natura 2000 -alueiden, joihin kalastustoiminta vaikuttaa, hoitoon, ennallistamiseen ja seurantaan sekä sisävesien ennallistamiseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EU (30) mukaisesti, ja tarvittaessa sisävesikalastajien osallistuessa, mukaan lukien vaeltavien lajien kutualueet ja vaellusreitit, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 40 artiklan 1 kohdan e alakohdan soveltamista;
b)
vesieläimistön ja -kasviston suojeluun ja parantamiseen tarkoitettujen kiinteiden tai siirrettävien laitteiden rakentamiseen, nykyaikaistamiseen tai asentamiseen, mukaan lukien niitä koskeva tieteellinen valmistelu, seuranta ja arviointi.
7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän artiklan nojalla tukea saavat alukset jatkavat toimintaansa yksinomaan sisävesillä.
II LUKU
Vesiviljelyn kestävä kehitys
45 artikla
Erityistavoitteet
Tämän luvun mukaisen tuen on edistettävä 6 artiklan 2 kohdan mukaisen unionin painopisteen mukaisten erityistavoitteiden toteuttamista.
46 artikla
Yleiset edellytykset
1. Tässä luvussa tarkoitettu tuki koskee vain vesiviljely-yrityksiä, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
2. Tässä artiklassa tarkoitettujen alalle tulevien yrittäjien on toimitettava liiketoimintasuunnitelma ja, investointikustannusten ylittäessä 50 000 euroa, toteutettavuustutkimus, mukaan lukien toiminnan ympäristövaikutusten arviointi. Tämän luvun mukaista tukea myönnetään vain, jos riippumattomalla markkinointitutkimuksella voidaan selkeästi osoittaa, että tuotteella on hyvät ja kestävät markkinanäkymät.
3. Jos toimet koostuvat laitteisiin tai infrastruktuuriin tehtävistä investoinneista, joilla varmistetaan unionin lainsäädännön mukaisten ympäristöä, ihmisten tai eläinten terveyttä, hygieniaa tai eläinten hyvinvointia koskevien tulevien vaatimusten noudattaminen, tukea voidaan myöntää siihen päivään saakka, jona tällaisista vaatimuksista tulee yrityksiä velvoittavia.
4. Tukea ei myönnetä muuntogeenisten organismien viljelyyn.
5. Tukea ei myönnetä vesiviljelytoimiin merensuojelualueilla, jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on ympäristövaikutusten arvioinnin perusteella todennut, että toimi aiheuttaisi huomattavia kielteisiä ympäristövaikutuksia, joita ei voida riittävästi lieventää.
47 artikla
Innovointi
1. Vesiviljelyyn liittyvän innovoinnin edistämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää toimiin, joilla pyritään
a)
kehittämään vesiviljelylaitosten teknistä, tieteellistä tai organisatorista tietämystä, joka erityisesti vähentää ympäristövaikutuksia, vähentää riippuvuutta kalajauhosta ja -öljystä, edistää vesiviljelyvarojen kestävää käyttöä, parantaa eläinten hyvinvointia tai edistää uusia kestävän kehityksen mukaisia tuotantotapoja;
b)
kehittämään tai tuomaan markkinoille uusia vesiviljelylajeja, joiden markkinanäkymät ovat hyvät, uusia tai merkittävästi parannettuja tuotteita, uusia tai parannettuja prosesseja taikka uusia tai parannettuja hallinto- ja organisaatiojärjestelmiä;
c)
tutkimaan innovatiivisten tuotteiden tai prosessien teknistä tai taloudellista toteutettavuutta.
2. Kunkin jäsenvaltion tunnustamat julkiset tai yksityiset tieteelliset tai tekniset elimet toteuttavat tämän artiklan mukaiset toimet tai ne toteutetaan yhteistyössä niiden kanssa, ja tämä valtio validoi näiden toimien tulokset.
3. Jäsenvaltion on asianmukaisesti julkaistava tukea saaneiden toimien tulokset riittävällä tavalla 119 artiklan mukaisesti.
48 artikla
Vesiviljelyyn tehtävät tuottavat investoinnit
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää seuraaviin:
a)
vesiviljelyyn tehtävät tuottavat investoinnit;
b)
vesiviljelytuotannon ja viljeltävien lajien monipuolistaminen;
c)
vesiviljely-yksiköiden nykyaikaistaminen, mukaan lukien vesiviljelyalan työntekijöiden työ- ja turvallisuusolosuhteiden parantaminen;
d)
eläinten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvät parannukset ja nykyaikaistaminen, mukaan lukien sellaisten laitteiden hankkiminen, joilla pyritään suojaamaan viljelylaitoksia luonnonvaraisten lajien harjoittamalta saalistukselta;
e)
investoinnit, joilla vähennetään kielteisiä tai tehostetaan myönteisiä ympäristövaikutuksia sekä lisätään resurssitehokkuutta;
f)
vesiviljelytuotteiden laadun parantamiseen tehtävät tai niille lisäarvoa tuovat investoinnit;
g)
olemassa olevien vesiviljelylammikoiden tai -altaiden ennallistaminen poistamalla lietettä tai toteuttamalla investointeja, joiden tavoitteena on lietekerrostumien ennaltaehkäisy.
h)
vesiviljely-yritysten tulojen monipuolistaminen kehittämällä täydentäviä toimintoja;
i)
investoinnit, joilla vähennetään merkittävästi veden käyttöön ja laatuun kohdistuvia vesiviljely-yritysten vaikutuksia erityisesti vähentämällä käytetyn veden tai kemikaalien, antibioottien ja muiden lääkkeiden määrää tai parantamalla poistoveden laatua muun muassa multitroofisten vesiviljelyjärjestelmien käytön avulla;
j)
sellaisten suljettujen vesiviljelyjärjestelmien edistäminen, joissa vesiviljelytuotteita kasvatetaan suljetuissa ja siten vettä säästävissä kiertovesijärjestelmissä;
k)
investoinnit, joilla lisätään vesiviljely-yritysten energiatehokkuutta ja edistetään niiden siirtymistä uusiutuviin energialähteisiin.
2. Edellä olevan 1 kohdan h alakohdan mukaista tukea voidaan myöntää vesiviljely-yrityksille ainoastaan, jos täydentävät toiminnot liittyvät yrityksen pääasialliseen vesiviljelyalan toimintaan, esimerkiksi ongintamatkailuun, vesiviljelyalaan liittyviin ympäristöpalveluihin tai vesiviljelyalan koulutustoimintaan.
3. Edellä 1 kohdan mukaista tukea voidaan myöntää nykyisten vesiviljely-yritysten tuotannon lisäämistä tai yritysten nykyaikaistamista varten taikka uusien laitosten rakentamista varten edellyttäen, että kehittämisessä noudatetaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 34 artiklassa tarkoitettua vesiviljelytoiminnan kehittämistä koskevaa monivuotista kansallista strategiasuunnitelmaa.
49 artikla
Vesiviljelylaitosten hoito-, lomitus- ja neuvontapalvelut
1. Vesiviljelylaitosten yleisen tuloksellisuuden ja kilpailukyvyn parantamiseksi sekä niiden toiminnan kielteisten ympäristövaikutusten vähentämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
vesiviljelylaitosten hoito-, lomitus- ja neuvontapalvelujen perustamiseen;
b)
teknisten, tieteellisten, oikeudellisten, ympäristöä koskevien tai viljelylaitoksille tarkoitettujen taloudellisten neuvontapalvelujen hankintaan.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut neuvontapalvelut koskevat seuraavia:
a)
vesiviljelylaitosten hallinnolliset tarpeet ympäristönsuojelua koskevan unionin ja kansallisen lainsäädännön sekä merten aluesuunnittelua koskevien vaatimusten noudattamiseksi;
b)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2001/42/EY (31) ja neuvoston direktiivissä 92/43/ETY tarkoitettu ympäristövaikutusten arviointi;
c)
vesiviljelylaitosten hallinnolliset tarpeet vesieläinten terveyttä ja hyvinvointia tai kansanterveyttä koskevan unionin ja kansallisen lainsäädännön noudattamiseksi;
d)
unionin ja kansalliseen lainsäädäntöön perustuvat terveys- ja turvallisuusvaatimukset;
e)
markkinointi- ja liiketoimintastrategiat.
3. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetusta neuvontapalveluista huolehtivat hyväksytyt tieteelliset tai tekniset elimet sekä oikeudellista tai taloudellista neuvontaa antavat yhteisöt, jotka täyttävät kunkin jäsenvaltion tunnustamat pätevyysvaatimukset.
4. Edellä 1 kohdan a alakohdan mukaista tukea voidaan myöntää vain julkisoikeudellisille elimille tai muille yhteisöille, jotka jäsenvaltio on valinnut perustamaan viljelylaitosten neuvontapalveluja. Edellä olevan 1 kohdan b alakohdan mukaista tukea voidaan myöntää ainoastaan vesiviljelyalan pk-yrityksille tai vesiviljelyalan järjestöille, mukaan lukien vesiviljelyalan tuottajajärjestöt ja vesiviljelyalan tuottajajärjestöjen liitot.
5. Jos tuki on enintään 4 000 euroa, tuensaaja voidaan valita nopeutetun menettelyn mukaisesti.
6. Tuensaajat eivät voi saada tukea useammin kuin kerran vuodessa kunkin 2 kohdassa tarkoitetun neuvontapalveluluokan osalta.
50 artikla
Työvoiman osaamisen ja verkottumisen edistäminen
1. Työvoiman osaamisen ja verkottumisen edistämiseksi vesiviljelyalalla EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
ammatilliseen koulutukseen, elinikäiseen oppimiseen, tieteellisen ja teknisen tiedon ja innovatiivisten käytäntöjen levittämiseen sekä uusien ammatillisten taitojen hankintaan vesiviljelyalalla sekä vesiviljelytoiminnan ympäristövaikutusten vähentämisen osalta;
b)
työolojen parantamiseen ja työturvallisuuden edistämiseen;
c)
verkostoitumiseen sekä kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtoon vesiviljely-yritysten tai ammattialan järjestöjen ja muiden sidosryhmien kesken, mukaan lukien tieteelliset ja tekniset elimet tai miesten ja naisten välistä tasa-arvoa edistävät elimet.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua tukea ei voida myöntää suurille vesiviljely-yrityksille, paitsi jos ne osallistuvat tietämyksen vaihtoon pk-yritysten kanssa.
3. Poiketen siitä, mitä 46 artiklassa säädetään, tämän artiklan mukaista tukea myönnetään myös julkisille tai puolijulkisille järjestöille sekä muille jäsenvaltion tunnustamille järjestöille.
4. Tämän artiklan mukaista tukea myönnetään direktiivin 2010/41/EU 2 artiklan b alakohdassa säädetyin edellytyksin myös itsenäisinä ammatinharjoittajina toimivien vesiviljelyn harjoittajien puolisoille tai, jos ja siinä määrin kuin nämä tunnustetaan kansallisessa lainsäädännössä, heidän elinkumppaneilleen.
51 artikla
Vesiviljelypaikkojen mahdollisuuksien lisääminen
1. Vesiviljelylaitosten ja -infrastruktuurin kehittämisen edistämiseksi sekä toiminnan kielteisten ympäristövaikutusten vähentämiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
vesiviljelyn kehittämiseen parhaiten soveltuvien alueiden määrittelyyn ja kartoitukseen ottaen tapauksen mukaan huomioon aluesuunnitteluun liittyvät prosessit sekä sellaisten alueiden määrittelyyn ja kartoitukseen, jotka olisi jätettävä vesiviljelyn ulkopuolelle, niiden aseman säilyttämiseksi ekosysteemin toiminnassa;
b)
vesiviljelypaikkojen mahdollisuuksien lisäämiseen tarvittavien tukivälineiden ja infrastruktuurien parantamiseen ja kehittämiseen sekä vesiviljelyn kielteisten ympäristövaikutusten vähentämiseen, muun muassa maa-alueiden jakautumiseen sekä energiatoimituksiin tai vesihuoltoon tehtäviin investointeihin;
c)
toimivaltaisten viranomaisten direktiivin 2009/147/EY 9 artiklan 1 kohdan tai direktiivin 92/43/ETY 16 artiklan 1 kohdan nojalla toteuttamiin ja täytäntöön panemiin toimiin, joiden tavoitteena on estää vesiviljelylle aiheutuvat vakavat vahingot;
d)
toimivaltaisten viranomaisten lisääntyneen kuolleisuuden ja tautien toteamisen jälkeen neuvoston direktiivin 2006/88/EY (32) 10 artiklan mukaisesti toteuttamiin toimiin. Näihin toimiin voi kuulua äyriäistoimintasuunnitelmien hyväksyminen, millä pyritään äyriäisten luonnonvaraisten kasvualustojen ja pyyntialueiden suojeluun, ennallistamiseen ja hoitoon, mukaan lukien äyriäisten viljelijöille niiden hoidosta myönnettävä tuki.
2. Tämän artiklan mukaisia tuensaajia voivat olla ainoastaan julkisoikeudelliset elimet tai yksityiset elimet, joiden suoritettaviksi jäsenvaltio on antanut 1 kohdassa tarkoitetut tehtävät.
52 artikla
Uusien kestävän kehityksen mukaisen vesiviljelyn harjoittajien kannustaminen
1. Vesiviljelyyn liittyvän yrittäjyyden edistämiseksi EMKR:stä voidaan tukea toimintaansa aloittavia uusia toimijoita perustamaan kestävän kehityksen mukaisia vesiviljely-yrityksiä.
2. Edellä olevan 1 kohdan mukaista tukea voidaan myöntää alalle tuleville vesiviljelyn harjoittajille edellyttäen, että he
a)
ovat riittävän ammattitaitoisia;
b)
ovat perustamassa ensimmäistä kertaa vesiviljelyalan mikro- tai pienyritystä tällaista yritystä johtavana; ja
c)
esittävät vesiviljelytoimintansa kehittämiseksi liiketoimintasuunnitelman.
3. Alalle tuleville vesiviljelyn harjoittajille voidaan riittävän ammattitaidon hankkimiseksi myöntää 50 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaista tukea.
53 artikla
Siirtyminen ympäristöasioiden hallintaan, auditointijärjestelmiin ja luonnonmukaiseen vesiviljelyyn
1. Luonnonmukaisen tai energiatehokkaan vesiviljelyn kehittämisen edistämiseksi EMKR:stä voidaan tukea
a)
neuvoston asetuksessa (EY) N:o 834/2007 (33) tarkoitettua siirtymistä tavanomaisista vesiviljelyalan tuotantomenetelmistä luonnonmukaiseen vesiviljelyyn komission asetuksen (EY) N:o 710/2009 (34) mukaisesti;
b)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 761/2001 (35) perustettuun unionin ympäristöasioiden hallinta- ja auditointijärjestelmään (EMAS-järjestelmä) osallistumista.
2. Tukea voidaan myöntää ainoastaan tuensaajille, jotka sitoutuvat osallistumaan EMAS-järjestelmään vähintään kolmen vuoden ajaksi tai noudattamaan luonnonmukaista tuotantoa koskevia vaatimuksia vähintään viiden vuoden ajan.
3. Tuki myönnetään korvauksena, jota voidaan maksaa enintään kolmen vuoden ajan sinä aikana, jona yritys siirtyy luonnonmukaiseen tuotantoon tai valmistautuu osallistumaan EMAS-järjestelmään. Jäsenvaltioiden on laskettava tämä korvaus seuraavien seikkojen perusteella:
a)
tavanomaisesta tuotannosta luonnonmukaiseen tuotantoon siirtymisen aikana aiheutuneet tulonmenetykset tai lisäkustannukset tämän artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tukikelpoisten toimien osalta; tai
b)
EMAS-järjestelmän soveltamisesta ja siihen osallistumiseen valmistautumisesta aiheutuneet lisäkustannukset, kun kyse on 1 kohdan b alakohdan mukaisesti tukikelpoisista toimista.
54 artikla
Ympäristöpalveluja tarjoava vesiviljely
1. Ympäristöpalveluja tarjoavan vesiviljelyn kehittämisen edistämiseksi EMKR:stä voidaan tukea
a)
vesiviljelymenetelmiä, jotka ovat sopusoinnussa erityisten ympäristötarpeiden kanssa ja joihin sovelletaan erityisiä hoitovaatimuksia, jotka johtuvat Natura 2000 -alueiden nimeämisestä direktiivien 92/43/ETY ja 2009/147/EY mukaisesti;
b)
kustannuksia, jotka suoraan liittyvät osallistumiseen vesieläinten säilyttämiseen ja lisäämiseen paikan päällä viranomaisten kehittämien säilyttämistä ja biologisen luonnonmukaisuuden ennallistamista koskevien ohjelmien puitteissa tai viranomaisten valvonnassa;
c)
vesiviljelytoimia, joihin sisältyy ympäristön ja biologisen monimuotoisuuden säilyttäminen ja parantaminen sekä vesiviljelyalueiden maisemasta ja perinteisistä piirteistä huolehtiminen.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tuki myönnetään vuotuisena korvauksena lisäkustannuksista ja/tai tulonmenetyksistä, joita kyseisillä alueilla on aiheutunut direktiivien 92/43/ETY ja 2009/147/EY täytäntöönpanoon liittyvistä hoitovaatimuksista.
3. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää ainoastaan tuensaajille, jotka sitoutuvat noudattamaan vähintään viiden vuoden ajan vesiensuojeluvaatimuksia, jotka ylittävät unionin ja kansallisen lainsäädännön vaatimukset. Tällaisen toimen ympäristöedut on osoitettava jäsenvaltion nimeämien toimivaltaisten elinten suorittamalla ennakkoarvioinnilla, jollei asianomaisen toimen ympäristöetuja ole jo tunnustettu.
4. Edellä olevan 1 kohdan c alakohdan mukainen tuki on myönnettävä vuotuisena korvauksena aiheutuneista lisäkustannuksista ja/tai tulonmenetyksistä.
5. Jäsenvaltion on asianmukaisesti julkaistava tämän artiklan nojalla tukea saaneiden toimien tulokset riittävällä tavalla 119 artiklan mukaisesti.
55 artikla
Kansanterveyttä koskevat toimenpiteet
1. EMKR:stä voidaan tukea nilviäisten viljelijöille viljeltyjen nilviäisten korjuun väliaikaisesta keskeyttämisestä maksettavia korvauksia, jos tällainen keskeyttäminen tapahtuu yksinomaan kansanterveydellisistä syistä.
2. Tukea voidaan myöntää vain, jos nilviäisten saastumisesta johtuva korjuun keskeyttäminen on seurausta toksiineja tuottavan planktonin lisääntymisestä tai biotoksiineja sisältävän planktonin esiintymisestä, ja jos
a)
pilaantuminen kestää yhtäjaksoisesti yli neljä kuukautta, tai
b)
korjuun keskeyttämisen aiheuttama tappio on yli 25 prosenttia kyseisen yrityksen vuosittaisesta liikevaihdosta laskettuna yrityksen niiden kolmen kalenterivuoden keskimääräisen liikevaihdon perusteella, jotka edelsivät vuotta, jona korjuu on keskeytetty.
Ensimmäisen kohdan b alakohdan soveltamiseksi jäsenvaltiot voivat vahvistaa erityiset laskentasäännöt, joita käytetään sellaisten yritysten osalta, jotka ovat harjoittaneet toimintaa alle kolmen vuoden ajan.
3. Korvausta voidaan myöntää enintään 12 kuukauden ajalta koko ohjelmakaudella. Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa tätä aikaa voidaan pidentää kerran enintään 12 kuukaudella ja yhteensä enintään 24 kuukauteen saakka.
56 artikla
Eläinten terveyttä ja hyvinvointia koskevat toimenpiteet
1. Eläinten terveyden ja hyvinvoinnin edistämiseksi vesiviljely-yrityksissä, muun muassa ennaltaehkäisyn ja bioturvallisuuden kannalta, EMKR:n tukea voidaan myöntää
a)
tautien valvontaan ja hävittämiseen vesiviljelyssä liittyviin kustannuksiin neuvoston päätöksen 2009/470/EY (36) mukaisesti, myös toimintaan liittyviin kustannuksiin, jotka ovat välttämättömiä hävittämissuunnitelman velvoitteiden täyttämiseksi;
b)
vesiviljelyalan bioturvallisuuteen tai eläinten terveyteen ja eläinten hyvinvointiin liittyviä yleisiä ja lajikohtaisia tarpeita koskevien parhaiden käytäntöjen tai käytännesääntöjen kehittämiseen;
c)
aloitteisiin, joiden tavoitteena on vähentää vesiviljelyn riippuvuutta eläinlääkkeistä;
d)
eläinlääketieteellisiin tai farmaseuttisiin tutkimuksiin sekä tietojen ja sellaisten parhaiden käytäntöjen levittämiseen ja vaihtamiseen, jotka liittyvät eläintauteihin vesiviljelyssä, jolloin tavoitteena on asianmukaisen eläinlääkkeiden käytön edistäminen;
e)
jäsenvaltioiden tunnustamien terveydensuojeluryhmien perustamiseen ja toimintaan vesiviljelyalalla;
f)
nilviäisten viljelijöille maksettaviin korvauksiin poikkeuksellisten joukkokuolemien aiheuttamasta toiminnan väliaikaisesta keskeyttämisestä, jos kuolevuus ylittää 20 prosenttia tai kun toiminnan keskeyttämisestä aiheutuvat tappiot ovat yli 35 prosenttia kyseisen yrityksen vuotuisesta liikevaihdosta laskettuna yrityksen niiden kolmen kalenterivuoden keskimääräisen liikevaihdon perusteella, jotka edelsivät vuotta, jona toiminta on keskeytetty.
2. Edellä olevan 1 kohdan d alakohdan mukaista tukea ei voida myöntää eläinlääkkeiden hankintaan.
3. Jäsenvaltion on raportoitava asianmukaisesti 1 kohdan d alakohdan nojalla rahoitettujen tutkimusten tuloksista ja julkaistava ne riittävällä tavalla 119 artiklan mukaisesti.
4. Tukea voidaan myöntää myös julkisoikeudellisille elimille.
57 artikla
Vesiviljelykannoille otettavat vakuutukset
1. Vesiviljelyalan tuottajien tulojen turvaamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää osallistumiseen vesiviljelykannoille otettaviin vakuutuksiin, jotka kattavat vähintään yhdestä seuraavista seikoista aiheutuvat taloudelliset tappiot:
a)
luonnonkatastrofit;
b)
epäsuotuisat sääolot;
c)
äkilliset vedenlaadun ja -määrän muutokset, joista toimija ei ole vastuussa;
d)
vesiviljelyssä esiintyvät taudit, kato tai tuotantolaitoksen tuhoutuminen, joista toimija ei ole vastuussa.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on todettava virallisesti 1 kohdassa tarkoitettujen olosuhteiden esiintyminen.
3. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa vahvistaa etukäteen perusteet, joiden mukaisesti 2 kohdassa tarkoitettu virallinen toteaminen katsotaan tapahtuneeksi.
4. Tukea voidaan myöntää ainoastaan sellaisiin vesiviljelykantoja koskeviin vakuutussopimuksiin, jotka kattavat 1 kohdassa tarkoitetut taloudelliset tappiot, jotka ovat yli 30 prosenttia vesiviljelyn harjoittajan keskimääräisestä vuosittaisesta liikevaihdosta laskettuna niiden vesiviljelyn harjoittajan niiden kolmen kalenterivuoden keskimääräisen liikevaihdon perusteella, jotka edelsivät vuotta, jona taloudelliset tappiot ovat syntyneet.
III LUKU
Kalastus- ja vesiviljelyalueiden kestävä kehitys
1 jakso
Soveltamisala ja tavoitteet
58 artikla
Soveltamisala
EMKR:stä tuetaan kalastus- ja vesiviljelyalueiden kestävää kehitystä noudattaen asetuksen (EU) N:o 1303/2013 32 artiklassa säädettyä yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä koskevaa lähestymistapaa.
59 artikla
Erityistavoitteet
Tämän luvun mukaisen tuen on edistettävä 6 artiklan 4 kohdan mukaisen unionin painopisteen mukaisten erityistavoitteiden toteuttamista.
2 jakso
Yhteisölähtöiset paikalliset kehitysstrategiat ja paikalliset kalatalouden toimintaryhmät
60 artikla
Yhteisölähtöiset paikalliset kehitysstrategiat
1. Edistääkseen 59 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden toteutumista yhteisölähtöisissä paikallisissa kehitysstrategioissa on
a)
maksimoitava kalastus- ja vesiviljelyalojen osallistuminen rannikoilla ja sisämaassa sijaitsevien kalastus- ja vesiviljelyalueiden kestävään kehitykseen;
b)
varmistettava, että paikalliset yhteisöt hyödyntävät täysimääräisesti meri-, rannikko- ja sisävesialueiden kehityksen tarjoamia mahdollisuuksia ja hyötyvät niistä sekä auttavat etenkin pieniä ja taantuvia kalasatamia maksimoimaan mahdollisuutensa infrastruktuuria monipuolistamalla.
2. Strategian on oltava johdonmukainen alueella määriteltyjen mahdollisuuksien ja tarpeiden sekä 6 artiklan mukaisten unionin painopisteiden kanssa. Strategiat voivat vaihdella kalastukseen keskittyvistä strategioista laajempiin, kalatalousalueiden monipuolistamiseen suunnattuihin strategioihin. Strategioiden on mentävä pelkkää toimien kokoelmaa tai alakohtaisten toimenpiteiden rinnakkain asettelua pidemmälle.
61 artikla
Paikalliset kalatalouden toimintaryhmät
1. EMKR:n soveltamista varten nimetään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut paikalliset toimintaryhmät paikallisiksi kalatalouden toimintaryhmiksi.
2. Paikallisten kalatalouden toimintaryhmien on ehdotettava yhteisölähtöistä paikallista kehitysstrategiaa, joka perustuu vähintään tämän asetuksen 60 artiklassa esitettyihin tekijöihin, ja vastattava sen täytäntöönpanosta.
3. Paikallisten kalatalouden toimintaryhmien on
a)
kuvattava yleisellä tasolla strategiansa painopisteet ja alueen sosioekonominen koostumus esittämällä tasapuolisesti tärkeimmät sidosryhmät, yksityinen ja julkinen sektori sekä kansalaisyhteiskunta mukaan lukien;
b)
varmistettava kalastus- ja/tai vesiviljelyalojen merkittävä edustus.
4. Jos yhteisölähtöistä paikallista kehitysstrategiaa tuetaan EMKR:n lisäksi muista rahastoista, EMKR:stä tuettavia hankkeita käsittelevien paikallisten kalatalouden toimintaryhmien valintaelimen on täytettävä myös 3 kohdassa esitetyt vaatimukset.
5. Paikalliset kalatalouden toimintaryhmät voivat huolehtia asetuksen (EU) N:o 1303/2013 34 artiklan 3 kohdassa säädettyjen vähimmäistehtävien lisäksi myös muiden tehtävien suorittamisesta, jos hallintoviranomainen on siirtänyt niille tällaisia tehtäviä.
3 jakso
Tukikelpoiset toimet
62 artikla
Yhteisölähtöiseen paikalliseen kehittämiseen myönnettävä EMKR:n tuki
1. Seuraavat toimet ovat tämän jakson nojalla tukikelpoisia asetuksen (EU) N:o 1303/2013 35 artiklan mukaisesti:
a)
valmistelutuki;
b)
yhteisölähtöisen paikallisen kehitysstrategioiden täytäntöönpano;
c)
yhteistyötoimet;
d)
toimintakustannukset ja tapahtumat.
2. Paikalliset kalatalouden toimintaryhmät voivat pyytää hallintoviranomaiselta ennakkomaksua, jos tällainen mahdollisuus sisältyy toimintaohjelmaan. Ennakkomaksun suuruus voi olla enintään 50 prosenttia toimintakustannuksiin ja tapahtumiin liittyvästä julkisesta tuesta.
63 artikla
Yhteisölähtöisten paikallisten kehitysstrategioiden täytäntöönpano
1. Yhteisölähtöisten paikallisten kehitysstrategioiden täytäntöönpanoon osoitettavaa tukea voidaan myöntää seuraaviin tavoitteisiin:
a)
arvon lisääminen, työpaikkojen luominen, nuorten houkutteleminen alalle ja innovoinnin edistäminen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden toimitusketjun kaikissa vaiheissa;
b)
monipuolistamisen tukeminen kaupallisessa kalastuksessa tai sen ulkopuolella, elinikäinen oppiminen ja työpaikkojen luominen kalastus- ja vesiviljelyalueilla;
c)
kalastus- ja vesiviljelyalueiden ympäristövarojen lisääminen ja hyödyntäminen, mukaan lukien toimet ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi;
d)
sosiaalisen hyvinvoinnin ja kulttuuriperinnön vaaliminen kalastus- ja vesiviljelyalueilla, kalastus, vesiviljely ja merellinen kulttuuriperintö mukaan lukien;
e)
kalastusyhteisöjen roolin vahvistaminen paikallisessa kehityksessä sekä paikallisten kalavarojen ja mereen liittyvien toimintojen hallinnointi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tuki voi sisältää tämän osaston I, II ja IV luvussa, 69 ja 70 artiklaa lukuun ottamatta, säädettyjä toimenpiteitä edellyttäen, että olemassa on selkeät perusteet niiden hallinnoimiseksi paikallisella tasolla. Jos tukea myönnetään näitä toimenpiteitä vastaaviin toimiin, sovelletaan tämän osaston I, II ja IV luvussa säädettyjä asiaankuuluvia ehtoja ja rahoitusosuuksia.
64 artikla
Yhteistyötoimet
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 35 artiklan c alakohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää
a)
alueiden tai valtioiden välisiin yhteistyöhankkeisiin,
b)
alueiden ja valtioiden välisiin yhteistyöhankkeisiin liittyvään valmistelevaan tekniseen tukeen edellyttäen, että paikalliset kalatalouden toimintaryhmät pystyvät osoittamaan valmistelevansa hankkeen toteuttamista.
Tämän artiklan soveltamiseksi ilmaisu ’alueiden välinen yhteistyö’ tarkoittaa jäsenvaltion sisäistä yhteistyötä, ja ilmaisu ’valtioiden välinen yhteistyö’ tarkoittaa useiden jäsenvaltioiden alueiden välistä yhteistyötä tai yhteistyötä ainakin yhden jäsenvaltion alueen ja yhden tai useamman kolmansien maiden alueiden välillä.
2. Tämän artiklan soveltamiseksi paikallisten kalatalouden toimintaryhmien kumppaneita voivat EMKR:n mukaisesti olla paitsi muut paikalliset kalatalouden toimintaryhmät myös paikallinen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuus, jolla pannaan täytäntöön yhteisölähtöistä paikallista kehitysstrategiaa unionissa tai sen ulkopuolella.
3. Jos paikalliset kalatalouden toimintaryhmät eivät valitse yhteistyöhankkeita, jäsenvaltioiden on luotava asianmukainen järjestelmä yhteistyöhankkeiden helpottamiseksi. Jäsenvaltioiden on julkistettava valtioiden välisiin yhteistyöhankkeisiin sovellettavat kansalliset tai alueelliset hallinnolliset menettelyt ja luettelo tukikelpoisista kustannuksista viimeistään kahden vuoden kuluttua niiden toimintaohjelmien hyväksymispäivästä.
4. Yhteistyöhankkeita koskevat hallinnolliset päätökset on tehtävä viimeistään neljän kuukauden kuluttua hankkeen toimittamispäivästä.
5. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tiedoksi hyväksytyt valtioiden väliset yhteistyöhankkeet 110 artiklan mukaisesti.
IV LUKU
Markkinoille saattamiseen ja jalostukseen liittyvät toimenpiteet
65 artikla
Erityistavoitteet
Tämän luvun mukaisen tuen on edistettävä 6 artiklan 5 kohdan mukaisen unionin painopisteen erityistavoitteiden toteuttamista.
66 artikla
Tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevat suunnitelmat
1. EMKR:n tukea myönnetään asetuksen (EU) N:o 1379/2013 28 artiklassa tarkoitettujen tuotantoa ja markkinoille saattamista koskevien suunnitelmien valmisteluun ja täytäntöönpanoon.
2. Tuotantoa ja markkinoille saattamista koskeviin suunnitelmiin liittyviin menoihin voidaan myöntää EMKR:n tukea vasta sen jälkeen kun jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet asetuksen 1379/201328 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun vuotuisen kertomuksen.
3. Tämän artiklan mukaisesti tuottajajärjestökohtaisesti vuosittain maksettava tuki ei saa olla yli 3 prosenttia asianomaisen tuottajajärjetön markkinoille saatetun tuotannon keskimääräisestä vuotuisesta arvosta kolmena edeltävänä kalenterivuotena. Vasta äskettäin hyväksytyn tuottajajärjestön osalta tämä tuki ei saa olla yli 3 prosenttia tämän järjestön jäsenten markkinoille saatetun tuotannon keskimääräisestä vuotuisesta arvosta kolmena edeltävänä kalenterivuotena.
4. Asianomainen jäsenvaltio voi myöntää ennakkomaksun, joka on 50 prosenttia rahoitustuesta, sen jälkeen kun tuotantoa ja markkinoille saattamista koskeva suunnitelma on hyväksytty asetuksen (EU) N:o 1379/2013 28 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tuki voidaan myöntää vain tuottajajärjestöille ja tuottajajärjestöjen liitoille.
67 artikla
Varastointituki
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää sellaisille hyväksytyille tuottajajärjestöille ja tuottajajärjestöjen liitoille maksettaviin korvauksiin, jotka varastoivat asetuksen (EU) N:o 1379/2013 liitteessä II lueteltuja kalastustuotteita, edellyttäen, että nämä tuotteet varastoidaan mainitun asetuksen 30 ja 31 artiklan mukaisesti, ja jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
varastointituen määrä ei saa olla suurempi kuin asianomaisten tuotteiden vakauttamis- ja varastointitoimiin liittyvien teknisten ja rahoituskulujen määrä;
b)
varastointitukikelpoiset määrät eivät saa olla yli 15 prosenttia kyseessä olevien, tuottajajärjestön myyntiin saattamien tuotteiden vuotuisista määristä;
c)
vuotuinen rahoitustuki ei saa olla yli 2 prosenttia tuottajajärjestön jäsenten markkinoille saatetun tuotannon keskimääräisestä vuotuisesta arvosta kaudella 2009-2011.
Jos tuottajajärjestön jäsenellä ei ole ollut markkinoille saatettua tuotantoa kaudella 2009-2011, on ensimmäisen alakohdan c alakohdan soveltamiseksi otettava huomioon tällaisen jäsenen ensimmäisten kolmen tuotantovuoden aikana markkinoille saatetun tuotannon keskimääräinen vuotuinen arvo.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu tuki päättyy viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua tukea voidaan myöntää vasta sen jälkeen kun tuotteet on luovutettu käytettäväksi ihmisravintona.
4. Jäsenvaltioiden on vahvistettava alueillaan sovellettavien teknisten ja rahoituskulujen määrä seuraavasti:
a)
tekniset kulut on laskettava vuosittain kyseessä olevien tuotteiden vakauttamis- ja varastointitoimiin liittyvien välittömien kustannusten perusteella;
b)
rahoituskulut on laskettava vuosittain käyttäen kussakin jäsenvaltiossa vuosittain vahvistettua korkoa.
Nämä tekniset ja rahoituskulut on julkistettava.
5. Jäsenvaltioiden on tehtävä tarkastuksia varmistaakseen, että varastointitukea saavat tuotteet täyttävät tässä artiklassa vahvistetut vaatimukset. Tällaisia tarkastuksia varten varastointituen saajien on pidettävä varastokirjanpitoa kuhunkin luokkaan kuuluvista varastoiduista tuotteista, jotka tuodaan myöhemmin uudelleen markkinoille ihmisravinnoksi.
68 artikla
Markkinoille saattamista koskevat toimenpiteet
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää kalastus- ja vesiviljelytuotteiden markkinoille saattamista koskeviin toimenpiteisiin, joiden tavoitteena on
a)
perustaa asetuksen (EU) N:o 1379/2013 II jakson II luvun mukaisesti hyväksyttyjä tuottajajärjestöjä, tuottajajärjestöjen liittoja tai toimialakohtaisia järjestöjä;
b)
etsiä uusia markkinoita ja parantaa edellytyksiä kalastus- ja vesiviljelytuotteiden saattamiseksi markkinoille, mukaan lukien:
i)
lajit, joilla on markkinapotentiaalia;
ii)
kaupallisten kantojen teknisten toimenpiteiden mukaiset tahattomat saaliit, jotka on purettu asetuksen 1380/2013 15 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1379/2013 8 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti;
iii)
kalastus- ja vesiviljelytuotteet, jotka on tuotettu vain vähän ympäristöön vaikuttavilla menetelmillä, tai asetuksessa (EY) N:o 834/2007 määritellyt luonnonmukaiset vesiviljelytuotteet;
c)
edistää laatua ja lisäarvoa helpottamalla
i)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/20126 (37) mukaisesti tietystä tuotteesta jätettävää rekisteröintihakemusta ja sitä, että asianomaiset toimijat mukautuvat asiaankuuluviin sääntöjen noudattamista ja sertifiointia koskeviin vaatimuksiin;
ii)
sertifiointia ja menekinedistämistä kestävien ja erityisesti pienimuotoisesta rannikkokalastuksesta peräisin olevien kalastus- ja vesiviljelytuotteiden sekä ympäristöystävällisten jalostusmenetelmien osalta;
iii)
pienimuotoista rannikkokalastusta tai rantakalastusta harjoittavien kalastajien toteuttamaa kalastustuotteiden suoramyyntiä;
iv)
tuotteiden esillepanoa ja pakkaamista;
d)
edistää tuotannon ja markkinoiden avoimuutta ja toteuttaa markkinatutkimuksia ja tutkimuksia, joissa tarkastellaan unionin riippuvuutta tuonnista;
e)
edistää kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jäljitettävyyttä ja tarvittaessa asetuksessa (EU) N:o 1379/2013 tarkoitetun unioninlaajuisen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden ympäristömerkin kehittämistä;
f)
laatia unionin oikeuden mukaisia mallisopimuksia pk-yrityksiä varten;
g)
toteuttaa alueellisia, kansallisia tai kansalliset rajat ylittäviä tiedotus- ja menekinedistämiskampanjoita kestäviä kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevan yleisen tietoisuuden lisäämiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin toimiin voi kuulua toimitusketjun tuotanto-, jalostus- ja markkinoille saattamista koskeva toiminta.
Edellä 1 kohdan g alakohdassa tarkoitetut toimet eivät saa kohdistua kaupallisiin merkkeihin.
69 artikla
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostus
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jalostusta koskeviin investointeihin,
a)
joilla edistetään energiansäästöä tai vähennetään ympäristövaikutuksia, mukaan lukien jätteiden käsittely;
b)
joilla parannetaan turvallisuutta, hygieniaa ja terveyttä koskevia olosuhteita ja työoloja;
c)
joilla tuetaan sellaisten kaupallisten kalasaaliiden jalostusta, joita ei voida käyttää ihmisravintona;
d)
jotka liittyvät pääasiallisesta jalostustoiminnasta saatavien sivutuotteiden jalostukseen;
e)
jotka liittyvät luonnonmukaisten vesiviljelytuotteiden jalostukseen asetuksen (EY) N:o 834/2007 6 ja 7 artiklan mukaisesti;
f)
jotka johtavat uusiin tai parannettuihin tuotteisiin, uusiin tai parannettuihin prosesseihin tai uusiin tai parannettuihin hallinta- ja organisaatiojärjestelmiin.
2. Muiden kuin pk-yritysten osalta 1 kohdassa tarkoitettua tukea myönnetään ainoastaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 toisen osan IV osastossa säädettyjen rahoitusvälineiden kautta.
V LUKU
Kalastus- ja vesiviljelytuotteiden osalta syrjäisimmillä alueilla aiheutuvien lisäkustannusten korvaaminen
70 artikla
Korvausjärjestelmä
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettujen syrjäisimpien alueiden tiettyjen kalastus- ja vesiviljelytuotteiden kalastuksessa, viljelyssä, jalostuksessa ja markkinoille saattamisessa toimijoille aiheutuvien lisäkustannusten korvaamiseen.
2. Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on määriteltävä 1 kohdassa tarkoitettujen alueidensa osalta korvauskelpoisten kalastus- ja vesiviljelytuotteiden luettelo ja kyseisten tuotteiden määrä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja luetteloa ja määriä vahvistaessaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon kaikki merkitykselliset seikat, erityisesti tarve varmistaa, että korvaus on täysin yhteensopiva YKP:n sääntöjen kanssa.
4. Korvausta ei myönnetä sellaisten kalastus- ja vesiviljelytuotteiden osalta, jotka
a)
ovat kolmansien maiden alusten pyytämiä, lukuun ottamatta Venezuelan lipun alla purjehtivia unionin vesillä toimivia kalastusaluksia;
b)
ovat sellaisten unionin kalastusalusten pyytämiä, joita ei ole rekisteröity 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden satamissa;
c)
on tuotu kolmansista maista.
5. Edellä olevaa 4 kohdan b alakohtaa ei sovelleta, jos asianomaisen syrjäisimmän alueen jalostusteollisuuden olemassa oleva kapasiteetti on suurempi kuin kyseessä olevaa aluetta koskevan korvaussuunnitelman mukaisesti toimitetun raaka-aineen määrä.
6. Korvausta voidaan myöntää seuraaville toimijoille:
a)
luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka käyttävät tuotantovälineitä kalastus- tai vesiviljelytuotteiden hankkimiseksi tarkoituksin saattaa ne markkinoille;
b)
edellä 1 kohdassa tarkoitettujen alueiden satamissa rekisteröityjen ja näillä alueilla toimintaansa harjoittavien alusten omistajat tai rahtaajat taikka tällaisten omistajien tai rahtaajien yhteenliittymät;
c)
jalostusalan ja markkinoille saattamisen alan toimijat tai niiden yhteenliittymät.
71 artikla
Korvauksen laskeminen
Korvaus on maksettava 70 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla alueilla toimintaa harjoittaville 70 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuille toimijoille, ja siinä on otettava huomioon seuraavaa:
a)
kunkin kalastus- tai vesiviljelytuotteen tai tuoteryhmän osalta kyseisten alueiden erityisistä haitoista aiheutuvat lisäkustannukset; ja
b)
muuntyyppiset julkiset tuet, jotka vaikuttavat lisäkustannusten tasoon.
72 artikla
Korvaussuunnitelma
1. Asianomaisten jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kunkin 70 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun alueen osalta korvaussuunnitelma. Suunnitelmassa on esitettävä 70 artiklassa tarkoitetut luettelo ja kalastus- ja vesiviljelytuotteiden määrät sekä toimijoiden tyyppi, 71 artiklassa tarkoitettu korvauksen taso ja 97 artiklassa tarkoitettu hallintoviranomainen. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa se esittää päätöksensä siitä, hyväksyykö se tällaiset korvaussuunnitelmat.
2. Jäsenvaltiot voivat muuttaa 1 kohdassa tarkoitetun korvaussuunnitelman sisältöä. Jäsenvaltioiden on toimitettava muutokset komissiolle. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa se esittää päätöksensä siitä, hyväksyykö se nämä muutokset.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä korvaussuunnitelman rakenteen määrittelemisestä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 126 artiklan mukaisesti kyseessä olevien alueiden erityisistä haitoista aiheutuvien lisäkustannusten laskemista koskevien perusteiden vahvistamiseksi.
73 artikla
Korvaussuunnitelmien toteuttamiseen myönnettävä valtiontuki
Jäsenvaltiot voivat myöntää lisärahoitusta 72 artiklassa tarkoitettujen korvaussuunnitelmien toteuttamiseen. Jäsenvaltioiden on tällöin ilmoitettava komissiolle valtiontuet, jotka komissio voi hyväksyä tämän asetuksen mukaisesti osana näitä suunnitelmia. Tällä tavoin ilmoitettu valtiontuki katsotaan ilmoitetuksi myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitetuin tavoin.
VI LUKU
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin mukaiset YKP:n liitännäistoimenpiteet
74 artikla
Maantieteellinen soveltamisala
Poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 2 artiklassa säädetään, tätä lukua sovelletaan myös toimiin, jotka toteutetaan unionin alueen ulkopuolella.
75 artikla
Erityistavoitteet
Tämän luvun mukaisella tuella edistetään 6 artiklan 3 kohdan mukaisen unionin painopisteen erityistavoitteiden toteuttamista.
76 artikla
Valvonta ja täytäntöönpanon valvonta
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 46 artiklassa säädetyn ja asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 täsmennetyn valvontaa, tarkastuksia ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan unionin järjestelmän täytäntöönpanoon.
2. Tukikelpoisia ovat erityisesti seuraavantyyppiset toimet:
a)
teknologian hankinta, asentaminen ja kehittäminen, mukaan lukien tietokonelaitteistot ja -ohjelmistot, alusten paikantamisjärjestelmät, videovalvontajärjestelmät ja tietoverkot, jotka mahdollistavat kalastukseen liittyvien tietojen keräämisen, hallinnoinnin, varmentamisen, analysoimisen, riskinhallinnan, esittelyn (valvontaan liittyvillä verkkosivustoilla) ja vaihtamisen, otantamenetelmien kehittäminen tällaisia tietoja varten sekä yhteenliittäminen monialaisiin tiedonvaihtojärjestelmiin;
b)
sellaisten komponenttien, mukaan lukien tietokonelaitteistot ja -ohjelmistot, kehittäminen, hankinta ja asentaminen, jotka ovat tarpeen kalastuksessa ja kalastustuotteiden markkinoille saattamisessa mukana olevilta toimijoilta asianomaisille jäsenvaltioiden ja unionin viranomaisille tapahtuvan tietojen siirron varmistamiseksi, mukaan lukien komponentit, joita tarvitaan valvontatarkoituksiin käytettävissä sähköisissä kirjaamis- ja raportointijärjestelmissä, alusten seurantajärjestelmissä ja automaattisissa tunnistusjärjestelmissä;
c)
sellaisten osatekijöiden, mukaan lukien tietokonelaitteistot ja -ohjelmistot, kehittäminen, hankinta ja asentaminen, jotka ovat tarpeen asetuksen (EY) N:o 1224/2009 58 artiklassa tarkoitetun kalastus- ja vesiviljelytuotteiden jäljitettävyyden varmistamiseksi;
d)
sellaisten ohjelmien toteuttaminen, joiden tarkoituksena on tietojen vaihto jäsenvaltioiden kesken ja niiden analysointi;
e)
valvonta-alusten, -lentokoneiden ja -helikoptereiden nykyaikaistaminen ja hankinta, edellyttäen että niitä käytetään kalastuksen valvontaan vähintään 60-prosentin osuudella niiden vuotuisesta kokonaiskäyttöajasta;
f)
muiden valvontaresurssien hankinta, mukaan lukien laitteet, joiden avulla voidaan mitata konetehoa, ja punnituslaitteet;
g)
innovatiivisten tarkastus- ja valvontajärjestelmien kehittäminen ja kalastuksen valvontaan liittyvien pilottihankkeiden toteuttaminen, mukaan lukien kalojen DNA-analyysi tai valvontaan liittyvien verkkosivustojen luominen;
h)
kalastustoiminnan seuranta-, valvonta- ja tarkkailutehtävistä vastaavan henkilöstön koulutus- ja vaihto-ohjelmat, myös jäsenvaltioiden välillä;
i)
kustannus-hyötyanalyysit ja seuranta-, valvonta- ja tarkkailutoimien suorittamisesta toimivaltaisille viranomaisille aiheutuneiden menojen ja tehtyjen tarkastusten arviointi;
j)
aloitteet, mukaan lukien seminaarit ja tiedotusvälineet, joilla pyritään lisäämään sekä kalastajien että muiden toimijoiden, kuten tarkastajien, virallisten syyttäjien ja tuomareiden sekä suuren yleisön tietoisuutta laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumisen ja YKP:n sääntöjen täytäntöönpanon tarpeesta;
k)
toimintaan liittyvät kustannukset, jotka johtuvat sellaisten kantojen tehostetusta valvonnasta, jotka kuuluvat erityisten valvonta- ja seurantaohjelmien piiriin asetuksen (EY) N:o 1224/2009 95 artiklan mukaisesti ja joihin kohdistuu valvonnan koordinointi neuvoston asetuksen (EY) N:o 768/2005 (38) 15 artiklan mukaisesti;
l)
ohjelmat, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 1224/2009 102 artiklan 4 kohdan mukaisesti laaditun toimintasuunnitelman toteuttamiseen, mukaan lukien kaikki mahdolliset toimintakustannukset.
3. Edellä 2 kohdan h-l alakohdassa luetellut toimenpiteet ovat tukikelpoisia ainoastaan, jos ne liittyvät julkisen viranomaisten toteuttamiin valvontatoimiin.
4. Kun kyseessä ovat tämän artiklan 2 kohdan d ja h alakohdassa luetellut toimenpiteet, asianomaisten jäsenvaltioiden on nimettävä hankkeesta vastaavat hallintoviranomaiset.
77 artikla
Tiedonkeruu
1. EMKR:stä tuetaan, tietojen keruuta, hallintaa ja käyttöä siten kuin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 25 artiklan 1 ja 2 kohdassa on säädetty ja tarkemmin määritetty asetuksessa (EY) N:o 199/2008.
2. Tukikelpoisia ovat erityisesti seuraavantyyppiset toimet:
a)
tieteellisiin analyysejä ja YKP:n täytäntöönpanoa varten tarkoitettujen tietojen kerääminen, hallinnointi ja käyttö;
b)
kansalliset, ylikansalliset ja alueelliset monivuotiset näytteenotto-ohjelmat edellyttäen, että ne liittyvät YKP:n piiriin kuuluviin kantoihin;
c)
merellä toteutettava kaupallisen ja virkistyskalastuksen seuranta, mukaan lukien meren eliöiden, kuten merinisäkkäiden ja -lintujen, sivusaaliin seuranta;
d)
merellä tehtävät tutkimukset;
e)
jäsenvaltioiden edustajien ja alueellisten viranomaisten edustajien osallistuminen alueellisiin koordinointikokouksiin, sellaisten alueellisten kalastusjärjestöjen kokouksiin, joissa unioni on sopimuspuoli tai tarkkailija, tai tieteellisten lausuntojen antamisesta vastaavien kansainvälisten elinten kokouksiin;
f)
tiedonkeruu- ja tiedonhallintajärjestelmien parantaminen ja pilottitutkimusten täytäntöönpano olemassa olevien tiedonkeruu- ja tiedonhallintajärjestelmien parantamiseksi.
VII LUKU
Jäsenvaltioiden aloitteesta annettava tekninen tuki
78 artikla
Jäsenvaltioiden aloitteesta annettava tekninen tuki
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää jäsenvaltion aloitteesta seuraaviin tarkoituksiin enintään 6 prosenttia toimintaohjelman kokonaismäärästä:
a)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 59 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut teknisen avun toimenpiteet;
b)
sellaisten kansallisten verkostojen perustaminen, joiden tarkoituksena on tiedon levittäminen, valmiuksien kehittäminen, parhaiden käytäntöjen vaihtaminen ja paikallisten kalatalouden toimintaryhmien välisen yhteistyön tukeminen jäsenvaltion alueella.
2. Asianmukaisesti perustelluissa olosuhteissa 1 kohdassa tarkoitettu enimmäismäärä voidaan poikkeuksellisesti ylittää.
VIII LUKU
Yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin mukaisesti rahoitettavat YMP:n toimenpiteet
79 artikla
Erityistavoitteet
1. Tämän luvun mukaisilla tukitoimenpiteillä edistetään 6 artiklan 6 kohdan mukaisen painopisteen erityistavoitteiden toteuttamista, mukaan lukien
a)
yhdennetty merivalvonta ja erityisesti merivalvontaa koskeva yhteinen tietojenvaihtoympäristö unionin merialan valvontaa varten;
b)
meriympäristön ja erityisesti sen biologisen monimuotoisuuden ja suojeltujen merialueiden, kuten Natura 2000 -alueiden, suojelu, vaikuttamatta kuitenkaan tämän asetuksen 37 artiklan soveltamiseen, sekä meri- ja rannikkoalueiden varojen kestävä käyttö ja meriympäristöön vaikuttavan ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajojen tarkempi määrittely erityisesti direktiivin 2008/56/EY puitteissa.
2. Toimintaohjelman muutokset 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta eivät saa johtaa 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun kokonaisrahoituksen kasvuun.
80 artikla
Tukikelpoiset toimet
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää toimiin, jotka ovat 79 artiklassa esitettyjen tavoitteiden mukaisia, kuten toimiin, joilla
a)
edistetään yhdennetyn merivalvonnan tavoitteiden ja erityisesti merivalvontaa koskevan yhteisen tietojenvaihtoympäristön tavoitteiden saavuttamista;
b)
suojellaan meriympäristön ja erityisesti sen biologisen monimuotoisuutta ja suojeltuja merialueita, kuten Natura 2000 -alueita direktiiveissä 92/43/ETY ja 2009/14/EY asetettujen velvoitteiden mukaisesti;
c)
parannetaan meriympäristön tilaa koskevaa tietämystä direktiivissä 2008/56/ETY säädettyjen seurantaohjelmien ja toimenpideohjelmien perustamiseksi mainitussa direktiivissä asetettujen velvoitteiden mukaisesti.
2. Kansallisten hallintoviranomaisten henkilöstön palkkakustannuksia ei pidetä tukikelpoisina toimintakustannuksina.
VI OSASTO
SUORAN HALLINNOINNIN MUKAISESTI RAHOITETTAVAT TOIMENPITEET
I LUKU
Yhdennetty meripolitiikka
81 artikla
Maantieteellinen soveltamisala
Poiketen siitä, mitä 2 artiklassa säädetään, tätä lukua sovelletaan myös toimiin, jotka toteutetaan unionin alueen ulkopuolella.
82 artikla
Soveltamisala ja tavoitteet
Tämän luvun mukaisella tuella edistetään unionin yhdennetyn meripolitiikan (YMP) kehittämisen ja täytäntöönpanon vahvistamista. Sen tavoitteena on
a)
edistää mereen ja rannikkoon liittyvien kysymysten yhdennetyn hallinnoinnin kehittämistä ja täytäntöönpanoa, varsinkin
i)
edistämällä toimia, joilla jäsenvaltioita ja niiden alueita rohkaistaan kehittämään mereen liittyvää yhdennettyä hallinnointia, ottamaan se käyttöön tai panemaan se täytäntöön;
ii)
edistämällä mereen ja merenkulkualaan liittyviä kysymyksiä koskevaa vuoropuhelua ja yhteistyötä jäsenvaltioiden ja sidosryhmien kanssa ja niiden kesken, muun muassa kehittämällä ja panemalla täytäntöön yhdennettyjä merialuestrategioita ja ottamalla huomioon tasapainoinen lähestymistapa kaikilla merialueilla sekä merialueiden ja niiden osa-alueiden erityispiirteet, sekä tarvittaessa asiaan kuuluvat makroaluestrategiat;
iii)
edistämällä monialaisia yhteistyöfoorumeja ja -verkostoja, joihin osallistuu kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten, elinkeinoelämän, mukaan lukien matkailu, tutkimusorganisaatioiden, kansalaisten, kansalaisyhteiskunnan järjestöjen ja työmarkkinaosapuolten edustajia;
iv)
parantaa jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä vaihtamalla tietoja ja parhaita käytäntöjä niiden toimivaltaisten viranomaisten välillä;
v)
edistämällä parhaiden käytäntöjen vaihtoa ja vuoropuhelua kansainvälisellä tasolla, kolmansien maiden kanssa käytävä kahdenvälinen vuoropuhelu mukaan lukien, ottaen huomioon Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen (UNCLOS) ja UNCLOSiin perustuvat, asiaa koskevat kansainväliset yleissopimukset, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin ja kyseisten kolmansien maiden välillä mahdollisesti olevien muiden sopimusten tai järjestelyjen soveltamista. Tällaisen vuoropuhelun yhteydessä on tarvittaessa keskusteltava tehokkaasti myös UNCLOSin ratifioinnista ja täytäntöönpanosta;
vi)
parantamalla merikysymyksiä koskevan yhdennetyn lähestymistavan näkyvyyttä ja lisäämällä viranomaisten, yksityissektorin ja suuren yleisön tietoisuutta siitä;
b)
edistää sellaisten eri meren liittyviä aloja hyödyttävien monialaisten aloitteiden ja/tai alakohtaisten politiikkojen kehittämistä, missä otetaan huomioon olemassa olevat välineet ja aloitteet ja jotka perustuvat tällaisiin välineisiin ja aloitteisiin, kuten
i)
yhdennetty merivalvonta merialueiden turvallisen ja kestävän käytön tehostamiseksi erityisesti lisäämällä vaikuttavuutta ja tehokkuutta monialaisella ja rajatylittävällä tietojenvaihdolla ottaen samaan aikaan asianmukaisesti huomioon olemassa olevat ja tulevat yhteistyömekanismit ja -järjestelmät;
ii)
merten aluesuunnittelua sekä rannikkoalueiden yhdennettyä käyttöä ja hoitoa koskevat prosessit;
iii)
sellaisen kattavan, julkisen ja korkealaatuinen merialan tietokannan ja tietopohjan asteittainen kehittäminen, joka helpottaa kyseisten tietojen jakamista, uudelleenkäyttöä ja levittämistä eri käyttäjäryhmien kesken välttäen näin pyrkimysten päällekkäisyyttä; tätä varten hyödynnetään mahdollisimman hyvin olemassa olevia unionin ja jäsenvaltioiden ohjelmia;
c)
tukea kestävää talouskasvua, työllisyyttä, innovointia ja uusia tekniikoita kehittymässä olevien ja tulevien merielinkeinojen yhteydessä sekä unionin rannikko- ja saarialueilla ja syrjäisimmillä alueilla täydentämällä vakiintuneita alakohtaisia ja kansallisia toimia;
d)
edistää meriympäristön ja erityisesti sen biologisen monimuotoisuuden ja suojeltujen merialueiden, kuten Natura 2000 -alueiden, suojelua sekä meri- ja rannikkoalueiden varojen kestävää käyttöä ja määritellä tarkemmin meriympäristöön vaikuttavan ihmisen toiminnan kestävän kehityksen rajat direktiivissä 2008/56/EY edellytettyjen ympäristön hyvän tilan saavuttamista ja säilyttämistä koskevien tavoitteiden mukaisesti.
83 artikla
Tukikelpoiset toimet
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää toimiin, jotka ovat 82 artiklassa esitettyjen tavoitteiden mukaisia, kuten
a)
tutkimuksiin;
b)
hankkeisiin, testi- ja yhteistyöhankkeet mukaan lukien;
c)
yleisölle tiedottamiseen ja parhaiden käytäntöjen jakamiseen, tietoisuutta edistäviin kampanjoihin ja niihin liittyviin viestintä- ja levittämistoimiin, mukaan luettuina julkiset kampanjat, tapahtumat, verkkosivujen kehittäminen ja ylläpito sekä sidosryhmien foorumit;
d)
konferensseihin, seminaareihin, foorumeihin ja työpajoihin;
e)
koordinointitoimiin, myös tietojenvaihtoverkostoihin, ja merialuestrategioiden kehittämisen tukemiseen;
f)
sellaisten tietoteknisten järjestelmien ja verkkojen kehittämiseen, toimintaan ja ylläpitoon, joiden avulla tietoja voidaan kerätä, hallinnoida, varmentaa, analysoida ja vaihtaa, otantamenetelmien kehittämiseen tällaisia tietoja varten sekä yhteenliittämiseen monialaisiin tiedonvaihtojärjestelmiin;
g)
koulutushankkeisiin tietämyksen ja ammattitaidon kehittämiseksi sekä ammatillisen kehittymisen edistämiseen tarkoitettuihin toimenpiteisiin merialalla.
2. Edellä 82 artiklan b alakohdassa säädettyjen rajatylittävien ja monialaisten toimien kehittämistä koskevan erityistavoitteen saavuttamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää seuraaviin tarkoituksiin:
a)
yhdennettyä merivalvontaa koskevien teknisten välineiden kehittäminen ja täytäntöönpano erityisesti merialan tietojen vaihtoa koskevan hajautetun järjestelmän (CISE) käytön, toiminnan ja ylläpidon tukemiseksi, jotta voidaan edistää monialaista ja rajatylittävää valvontaa koskevaa tietojenvaihtoa siten, että yhdistetään kaikki käyttäjäyhteisöt ottamalla huomioon alakohtaisissa politiikoissa valvonnan suhteen saavutettu edistyminen ja myötävaikutetaan tapauksen mukaan niiden tarpeelliseen kehittämiseen;
b)
jäsenvaltioiden tai alueiden väliset koordinointi- ja yhteistyötoimet merten aluesuunnittelun ja rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon kehittämiseksi, mukaan lukien menot, jotka liittyvät tietojen jakamista ja seurantaa koskeviin järjestelmiin ja käytäntöihin, arviointitoimiin, asiantuntijaverkostojen perustamiseen ja toimintaan sekä sellaisen ohjelman perustamiseen, jonka tavoitteena on parantaa jäsenvaltioiden valmiuksia panna täytäntöön merten aluesuunnittelua;
c)
aloitteet, jotka koskevat meripoliittisten seurantajärjestelmien ja teknisten välineiden osarahoitusta, hankintoja ja ylläpitoa, minkä tarkoituksena on sellaisen toimivan Euroopan meripoliittisen seurantakeskuksen ja tietoverkon suunnittelu, perustaminen ja toiminta, jolla pyritään helpottamaan merialaan liittyvien tietojen ja tietämyksen keruuta, hankkimista, kokoamista, käsittelyä, laadunvalvontaa, uudelleenkäyttöä ja jakamista asianomaisten jäsenvaltioiden ja/tai kansainvälisten instituutioiden välisen yhteistyön avulla.
II LUKU
Suoraan hallinnoitavat YKP:n ja YMP:n liitännäistoimenpiteet
84 artikla
Maantieteellinen soveltamisala
Poiketen siitä, mitä 2 artiklassa säädetään, tätä lukua sovelletaan myös toimiin, jotka toteutetaan unionin alueen ulkopuolella.
85 artikla
Erityistavoitteet
Tämän luvun mukaisilla toimenpiteillä helpotetaan YKP:n ja YMP:n täytäntöönpanoa erityisesti seuraavien osalta:
a)
YKP:n mukainen tieteellisten lausuntojen keruu, hallinta ja levittäminen,
b)
YKP:n mukaiset valvontaa ja täytäntöönpanon valvontaa koskevat erityistoimenpiteet,
c)
vapaaehtoiset rahoitusosuudet kansainvälisille järjestöille,
d)
neuvoa-antavat toimikunnat,
e)
markkinatietous,
f)
YKP:n ja YMP:n mukaiset viestintätoimet.
86 artikla
Tieteellinen neuvonta ja tietämys
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää YKP:n mukaisten moitteetonta ja tehokasta kalastuksenhoitoa koskevien päätösten edellyttämien tieteellisten suoritteiden toimittamista ja erityisesti tieteellisiin ja sosioekonomisiin lausuntoihin ja tieteelliseen neuvontaan suoraan liittyvien soveltavan tutkimuksen hankkeiden toteuttamista varten.
2. Tukikelpoisia ovat erityisesti seuraavantyyppiset toimet:
a)
YKP:n täytäntöönpanossa ja kehittämisessä tarvittavat tutkimukset ja pilottihankkeet, vaihtoehtoiset kestävät kalastuksenhoidon ja vesiviljelyn hoitomenetelmätyypit mukaan lukien, myös neuvoa-antavien toimikuntien yhteydessä;
b)
tieteellisten lausuntojen ja tieteellisen neuvonnan valmistelu ja tarjonta tieteellisten elinten, mukaan lukien kalakantojen arvioinnista huolehtivien kansainvälisten neuvoa-antavien elinten, riippumattomien asiantuntijoiden ja tutkimuslaitosten toimesta;
c)
asiantuntijoiden osallistuminen kalastusta koskevia tieteellisiä ja teknisiä näkökohtia käsittelevien työryhmien kokouksiin ja asiantuntijatyöryhmiin kuten tieteellis-teknis-taloudelliseen kalastuskomiteaan (STECF), kansainvälisiin neuvoa-antaviin elimiin sekä kokouksiin, joissa tarvitaan kalastuksen ja vesiviljelyn asiantuntijoiden panosta;
d)
asetuksen (EY) N:o 199/2008 12 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut merellä tehtävät tutkimukset alueilla, joilla unionin alukset harjoittavat toimintaa asetuksen (EU) N:o 1380/2013 31 artiklassa tarkoitettujen kestävää kalastusta koskevien kumppanuussopimusten mukaisesti;
e)
tiedonkeruuta, hallintaa ja käyttöä koskeviin palveluihin liittyvät komission menot, jotka aiheutuvat kalatalouden asiantuntijoiden kokousten järjestämisestä ja hallinnosta, kalatalouden tieteelliseen ja tekniseen asiantuntemukseen liittyvien vuotuisten työohjelmien hallinnoinnista, tietojen toimittamista koskevien pyyntöjen ja tietokokonaisuuksien käsittelystä sekä tieteellisten lausuntojen tai tieteellisen neuvonnan tarjontaan tähtäävistä valmistelevasta työstä;
f)
jäsenvaltioiden väliset yhteistyötoimet tiedonkeruun alalla, mukaan lukien alueellisten sidosryhmien kesken, ja mukaan lukien sellaisten alueellisten tietokantojen perustaminen ja ylläpito tietojen säilyttämistä, hallintaa ja käyttöä varten, joista on hyötyä alueellisessa yhteistyössä ja jotka parantavat tiedonkeruuta ja hallintaa, sekä kalastuksenhoitoa tukevan tieteellisen asiantuntemuksen parantaminen.
87 artikla
Valvonta ja täytäntöönpanon valvonta
1. EMKR:n tukea voidaan myöntää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 36 artiklassa säädetyn ja asetuksessa (EY) N:o 1224/2009 täsmennetyn valvontaa, tarkastuksia ja täytäntöönpanon valvontaa koskevan unionin järjestelmän täytäntöönpanoa varten.
2. Tukikelpoisia ovat erityisesti seuraavantyyppiset toimet:
a)
samaan maantieteelliseen alueeseen kuuluvien jäsenvaltioiden yhteishankinnat ja/tai rahtaus, joiden kohteena ovat valvonta-alukset, lentokoneet ja helikopterit, edellyttäen että niitä käytetään kalastuksen valvontaan vähintään 60 prosentin osuudella vuotuisesta kokonaiskäyttöajasta;
b)
menot, jotka liittyvät uuden valvontateknologian arvioimiseen ja kehittämiseen, ja tietojenvaihtoprosessit;
c)
kaikki toimintamenot, jotka liittyvät komission suorittamaan YKP:n täytäntöönpanoa koskevaan valvontaan ja arviointiin, erityisesti tarkastuksiin ja tarkastusmatkoihin, komission virkamiesten laitteisiin ja koulutukseen, kokousten järjestämiseen ja niihin osallistumiseen, mukaan lukien jäsenvaltioiden välinen tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihto, tutkimuksiin, tietotekniikkapalveluihin ja palveluntarjoajiin sekä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 IX ja X osastossa tarkemmin säädettyyn komission toteuttamaan tarkastusvälineiden vuokraamiseen tai ostamiseen.
3. Valvonnan vahvistamiseksi ja yhdenmukaistamiseksi EMKR:n tukea voidaan myöntää kansainvälisille hankkeille, joiden tarkoituksena on kehittää ja testata valvontaa, tarkastuksia ja täytäntöönpanon valvontaa koskevia valtioiden välisiä järjestelmiä siten kuin asetuksen (EU) N:o 1380/2013 36 artiklassa on säädetty ja täsmennetty asetuksessa (EY) N:o 1224/2009.
4. Erityisesti seuraavantyyppiset toimet ovat tukikelpoisia:
a)
kalastustoiminnan seuranta-, valvonta- ja tarkkailutehtävistä vastaavan henkilöstön kansainväliset koulutusohjelmat;
b)
aloitteet, myös seminaarit ja tiedotusvälineet, joiden tarkoituksena on yhdenmukaistaa unionin säännösten tulkintaa ja niihin perustuvaa valvontaa.
5. Kun kyseessä on 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu toimi, tuensaajaksi voidaan nimetä ainoastaan yksi kyseessä olevista osallistuvista jäsenvaltioista.
88 artikla
Kansainvälisille järjestöille maksettavat vapaaehtoiset rahoitusosuudet
EMKR:n tukea voidaan myöntää seuraavantyyppisiin kansainvälisiä suhteita koskeviin toimiin:
a)
rahoitusosuudet Yhdistyneiden kansakuntien järjestöille ja merioikeuden alalla toimiville kansainvälisille järjestöille;
b)
rahoitusosuudet unionin kannalta kiinnostavien uusien kansainvälisten järjestöjen perustamista tai uusien sopimusten tekemistä koskevaan valmistelutyöhön;
c)
rahoitusosuudet kansainvälisten järjestöjen toteuttamaan unionin kannalta erityisen kiinnostavaan toimintaan tai ohjelmiin;
d)
rahoitusosuudet mihin tahansa toimintaan (sopimuspuolten työkokoukset sekä epäviralliset tai ylimääräiset kokoukset mukaan lukien), joka tukee unionin etuja kansainvälisissä järjestöissä ja vahvistaa yhteistyötä sen kumppaneiden kanssa näissä järjestöissä. Tähän liittyvät kolmansien maiden edustajien kansainvälisillä foorumeilla ja kansainvälisissä järjestöissä järjestettäviin neuvotteluihin ja kokouksiin osallistumisesta aiheutuvat kustannukset voidaan kattaa EMKR:n tuella, kun näiden läsnäolo on unionin edun vuoksi tarpeen.
89 artikla
Neuvoa-antavat toimikunnat
1. EMKR:n tukea myönnetään asetuksen (EU) N:o 1380/2013 43 artiklan mukaisesti perustettujen neuvoa-antavien toimikuntien toimintakustannuksiin.
2. Neuvoa-antava toimikunta, joka on oikeushenkilö, voi hakea unionin tukea Euroopan yleistä etua tavoittelevana elimenä.
90 artikla
Markkinatietous
EMKR:n tukea voidaan myöntää kalastus- ja vesiviljelytuotteita koskevan markkinatietouden kehittämistä ja levittämistä koskeviin komission toimiin asetuksen (EU) N:o 1379/2013 42 artiklan mukaisesti.
91 artikla
YKP:n ja YMP:n mukaiset viestintätoimet
EMKR:n tukea voidaan myöntää seuraaviin:
a)
YKP:hen ja YMP:hen liittyviin tiedotus- ja viestintätoimiin liittyvät kustannukset, muun muassa seuraavat:
i)
eri kohderyhmien erityistarpeisiin suunnitellun aineiston tuottamisesta, kääntämisestä ja levittämisestä kirjallisessa, audiovisuaalisessa ja sähköisessä muodossa aiheutuvat kustannukset;
ii)
YKP:n ja YMP:n alaan kuuluville eri osapuolille tiedottamiseen tai tällaisten osapuolten näkemysten keräämiseen liittyvien tapahtumien ja kokousten valmistelemisesta ja järjestämisestä aiheutuvat kustannukset;
b)
komission kokouksiin kutsumien asiantuntijoiden ja sidosryhmien edustajien matka- ja majoituskustannukset;
c)
kustannukset, jotka aiheutuvat toimielinten tiedotustoiminnasta, joka koskee unionin poliittisia painopisteitä edellyttäen, että ne liittyvät tämän asetuksen yleisiin tavoitteisiin.
III LUKU
Tekninen tuki
92 artikla
Komission aloitteesta annettava tekninen tuki
EMKR:n tukea voidaan myöntää komission aloitteesta enintään 1,1 prosenttia EMKR:n määrärahoista seuraaviin:
a)
asetuksen (EU) N:o 1303/2013 58 artiklassa täsmennetyt teknisen avun toimenpiteet;
b)
kestävää kalastusta koskevien sopimusten valmistelu, seuranta ja arviointi ja unionin osallistuminen alueellisiin kalastusjärjestöihin. Näitä toimenpiteitä voivat olla tutkimukset, kokoukset, asiantuntijoiden mukaan ottaminen, väliaikaisesta henkilöstöstä, tietotekniikasta ja muusta hallinnollisesta, tieteellisestä tai teknisestä avusta komissiolle aiheutuvat menot;
c)
sellaisen paikallisten kalatalouden toimintaryhmien eurooppalaisen verkoston perustaminen, jonka tarkoituksena on valmiuksien kehittäminen, tiedon levittäminen, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihtaminen sekä paikallisten kalatalouden toimintaryhmien välisen yhteistyön tukeminen. Tämä verkosto tekee yhteistyötä EAKR:n, ESR:n ja maaseuturahaston perustamien, paikallisen kehittämisen alan verkostoitumisesta ja teknisestä tuesta vastaavien elinten kanssa paikallisten kehittämistoimien ja valtioiden välisen yhteistyön aloilla.
VII OSASTO
YHTEISTYÖSSÄ TOTEUTETTAVAN HALLINNOINNIN MUKAINEN TÄYTÄNTÖÖNPANO
I LUKU
Yleiset säännökset
93 artikla
Soveltamisala
Tätä osastoa sovelletaan V osastossa tarkoitettuihin yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin puitteissa rahoitettuihin toimenpiteisiin.
II LUKU
Toteutusmekanismi
1 jakso
EMKR:n tuki
94 artikla
Osarahoitusosuuksien määrittäminen
1. Hyväksyessään 19 artiklan nojalla täytäntöönpanosäädöksiä, joilla hyväksytään toimintaohjelma komissio vahvistaa EMKR:n enimmäisrahoitusosuuden kyseiselle ohjelmalle.
2. EMKR:n osuus on laskettava tukikelpoisten julkisten menojen määrän perusteella.
Toimintaohjelmassa on vahvistettava 6 artiklan mukaisiin unionin painopisteisiin sovellettava EMKR:n rahoitusosuus. EMKR:n rahoitusosuus on enintään 75 prosenttia ja vähintään 20 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista.
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, EMKR:n rahoitusosuus on
a)
100 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista, kun kyseessä on 67 artiklassa tarkoitettu varastointituki;
b)
100 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista, kun kyseessä on 70 artiklassa tarkoitettu korvausjärjestelmä;
c)
50 prosenttia tukikelpoisista menoista, kun kyseessä on 33 artiklassa, 34 artiklassa ja 41 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuki;
d)
70 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista, kun kyseessä on 76 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitettu tuki;
e)
90 prosenttia tukikelpoisista julkisista menoista, kun kyseessä on 76 artiklan 2 kohdan a-d ja f-l alakohdassa tarkoitettu tuki;
f)
80 prosenttia tukikelpoisista menoista, kun kyseessä on 77 artiklassa tarkoitettu tuki.
4. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, unionin painopisteiden mukaisiin erityistavoitteisiin sovellettavaa EMKR:n enimmäisrahoitusosuutta korotetaan 10 prosenttiyksikköä, jos 6 artiklan 4 kohdassa esitetty unionin painopiste saavutetaan kokonaisuudessaan yhteisölähtöisellä paikallisella kehittämisellä.
95 artikla
Julkisen tuen intensiteetti
1. Jäsenvaltioiden julkiseen tukeen soveltama enimmäisintensiteetti voi olla 50 prosenttia toimen tukikelpoisten menojen kokonaismäärästä.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden julkiseen tukeen soveltama intensiteetti voi olla 100 prosenttia toimen tukikelpoisista menoista, jos
a)
tuensaaja on julkisoikeudellinen elin tai Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyviä palveluja tuottava yritys, ja jos tuki myönnetään tällaisten palvelujen tuottamiseen;
b)
toimi liittyy 67 artiklassa tarkoitettuun varastointitukeen;
c)
toimi liittyy 70 artiklassa tarkoitettuun korvausjärjestelmään;
d)
toimi liittyy 77 artiklassa tarkoitettuun tiedonkeruuseen;
e)
toimi liittyy 33 tai 34 artiklan mukaiseen tukeen tai 54, 55 tai 56 artiklan mukaisiin korvauksiin;
f)
toimi liittyy 80 artiklassa tarkoitettuihin YMP:n toimenpiteisiin.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden julkiseen tukeen soveltama intensiteetti voi olla 50-100 prosenttia toimen tukikelpoisista kokonaismenoista, jos
a)
toimi pannaan täytäntöön V osaston I, II tai IV luvun mukaisesti ja se täyttää kaikki seuraavat perusteet:
i)
se on yhteisen edun mukainen,
ii)
sillä on kollektiivinen tuensaaja,
iii)
hanke on innovatiivinen, tapauksen mukaan paikallisella tasolla;
b)
toimi pannaan täytäntöön V osaston III luvun mukaisesti, täyttää jonkun tämän kohdan a alakohdan i, ii tai iii alakohdassa tarkoitetun perusteen ja sen tulokset ovat julkisia.
4. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, julkisen tuen intensiteettiä koskevia prosenttiyksikköjen korotuksia sovelletaan tietyn tyyppisiin toimiin siten kuin liitteessä I on esitetty.
5. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan se, miten julkisen tuen intensiteettiä koskevia eri prosenttiyksikköjä sovelletaan tapauksessa, jossa useat liitteessä I vahvistetut edellytykset täyttyvät. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
96 artikla
Lisäkustannusten tai tulonmenetysten laskenta
Jos tukea myönnetään lisäkustannusten tai tulonmenetysten perusteella, jäsenvaltioiden on varmistettava, että tarpeelliset laskelmat ovat asianmukaisia ja paikkansapitäviä ja laadittu ennakolta oikeudenmukaisen, tasapuolisen ja todennettavissa olevan laskentamenetelmän perusteella.
III LUKU
Hallinnointi- ja valvontajärjestelmät
97 artikla
Hallintoviranomainen
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklassa annettujen yleisten sääntöjen lisäksi hallintoviranomainen
a)
toimittaa komissiolle vuosittain viimeistään 31 päivänä maaliskuuta ennen edellisen kalenterivuoden päättymistä rahoitettaviksi valittuja toimia koskevat asianmukaiset kumulatiiviset tiedot, tuensaajaa ja itse toimea koskevat tärkeimmät tiedot mukaan lukien;
b)
varmistaa toimintaohjelman julkisuuden tiedottamalla mahdollisille tuensaajille, ammattialajärjestöille, talouselämän edustajille ja työmarkkinaosapuolille, miesten ja naisten välistä tasa-arvoa edistäville elimille sekä asianomaisille kansalaisjärjestöille, ympäristöjärjestöt mukaan lukien, ohjelman tarjoamista mahdollisuuksista ja säännöistä, jotka koskevat siitä saatavaa rahoitusta;
c)
varmistaa toimintaohjelman julkisuuden tiedottamalla tuensaajille unionin rahoitusosuudesta ja suurelle yleisölle unionin osuudesta ohjelmassa.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen tietojen esittämistä koskevat säännöt. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
98 artikla
Rahoitustietojen toimittaminen
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 31 päivänä tammikuuta ja 31 päivänä heinäkuuta toimitettava komissiolle sähköisesti ennuste määrästä, jonka edestä sen odotetaan jättävän tukihakemuksia kuluvaa ja seuraavaa varainhoitovuotta varten.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jossa vahvistetaan malli, jota käytetään rahoitustietojen toimittamisessa komissiolle. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV LUKU
Jäsenvaltioiden suorittama valvonta
99 artikla
Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 143 artiklassa tarkoitettujen rahoitusoikaisujen lisäksi jäsenvaltioiden on tehtävä rahoitusoikaisuja, jos tuensaaja ei noudata tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita.
2. Jäsenvaltioiden on edellä 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusoikaisuja tehtäessä määriteltävä oikaisun määrä, jonka on oltava oikeassa suhteessa tuensaajan toteuttaman rikkomuksen luonteeseen, vakavuuteen, kestoon ja toistuvuuteen ja EMKR:n rahoitusosuuden merkitykseen tuensaajan taloudelliselle toiminnalle.
V LUKU
Komission suorittama valvonta
1 jakso
Maksujen määräajan kulumisen ja maksatuksen keskeyttäminen
100 artikla
Maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 83 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa lueteltujen keskeyttämisen mahdollistavien perusteiden lisäksi asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 tarkoitettu valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää välimaksupyynnön maksun määräajan kulumisen, jos jäsenvaltio ei ole noudattanut YKP:n mukaisia velvoitteitaan, mikä voi vaikuttaa todennettuun niihin menoilmoitukseen sisältyviin menoihin, joita välimaksupyyntö koskee.
2. Komission on ennen 1 kohdassa tarkoitetun välimaksun määräajan kulumisen keskeyttämistä hyväksyttävä täytäntöönpanosäädös, jossa todetaan olevan todisteita siitä, että YKP:n mukaisia velvoitteita ei ole noudatettu. Komissio ilmoittaa ennen tällaisen täytäntöönpanosäädöksen hyväksymistä välittömästi asianomaiselle jäsenvaltiolle tällaisista todisteista tai luotettavista tiedoista, ja jäsenvaltiolle on annettava tilaisuus esittää huomautuksensa kohtuullisen ajan kuluessa.
3. Maksupyyntöön sisältyvien, 1 kohdassa tarkoitettuihin menoihin liittyvien välimaksujen keskeyttäminen kokonaan tai osittain on oltava oikeassa suhteessa noudattamatta jättämisen luonteeseen, vakavuuteen, kestoon ja toistuvuuteen.
101 artikla
Maksatuksen keskeyttäminen
1. Sen lisäksi, mitä asetuksen (EU) N:o1303/2013 142 artiklassa säädetään, komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla keskeytetään toimintaohjelman välimaksut kokonaan tai osittain, jos jäsenvaltio on jättänyt vakavalla tavalla noudattamatta YKP:n mukaisia velvoitteitaan siten, että tämä voi vaikuttaa todennettuun menoilmoitukseen sisältyviin menoihin, joita varten välimaksua on pyydetty.
2. Komissio hyväksyy ennen 1 kohdassa tarkoitettua välimaksun keskeyttämistä täytäntöönpanosäädöksen, jossa todetaan, että jäsenvaltio on laiminlyönyt YKP:n mukaiset velvoitteensa. Komissio ilmoittaa ennen tällaisen täytäntöönpanosäädöksen hyväksymistä välittömästi asianomaiselle jäsenvaltiolle tällaisista havainnoista tai luotettavista tiedoista, ja jäsenvaltiolle on annettava tilaisuus esittää asiasta huomautuksensa.
3. Maksupyyntöön sisältyvien, 1 kohdassa tarkoitettuihin menoihin liittyvän maksatuksen keskeyttäminen kokonaan tai osittain on oltava oikeassa suhteessa noudattamatta jättämisen luonteeseen, vakavuuteen, kestoon ja toistuvuuteen.
102 artikla
Komission toimivalta
1. Siirretään komissiolle valta antaa 126 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritellään 100 artiklassa tarkoitetut noudattamatta jättämistapaukset ja 101 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut vakava noudattamatta jättämistapaukset sellaisten YKP:n asiaa koskevien sääntöjen pohjalta, jotka ovat erityisen tärkeitä meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiselle.
2 jakso
Tiedonvaihto ja rahoitusoikaisut
103 artikla
Tietojen saatavuus
Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle tämän pyynnöstä tiedoksi lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ne ovat antaneet YKP:hen liittyvien unionin säädösten panemiseksi täytäntöön, siltä osin kuin kyseisillä säädöksillä on taloudellisia vaikutuksia EMKR:ään.
104 artikla
Luottamuksellisuus
1. Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet taatakseen tämän asetuksen nojalla paikan päällä tehtyjen tarkastusten tai tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä ilmoitettujen tai saatujen tietojen luottamuksellisuuden.
2. Tämän artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuihin tietoihin sovelletaan neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (39) 8 artiklassa tarkoitettuja periaatteita.
105 artikla
Komission tekemät rahoitusoikaisut
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 22 artiklan 7 kohdassa, 85 artiklassa ja 144 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tapausten ohella komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla tehdään rahoitusoikaisuja peruuttamalla toimintaohjelmalle myönnetty unionin rahoitusosuus kokonaan tai osittain, jos se tarvittavan tutkinnan jälkeen päätyy siihen, että
a)
todennettuun menoilmoitukseen sisältyviin menoihin vaikuttavat tapaukset, joissa tuensaaja ei noudata tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja velvoitteita eikä jäsenvaltio ole oikaissut niitä ennen tämän kohdan mukaisen oikaisumenettelyn aloittamista;
b)
todennettuun menoilmoitukseen sisältyviin menoihin vaikuttavat tapaukset, joissa jäsenvaltio jättänyt vakavalla tavalla noudattamatta YKP:n sääntöjä, mikä on johtanut tämän asetuksen 101 artiklan mukaiseen maksatuksen keskeyttämiseen, ja asianomainen jäsenvaltio ei edelleenkään pysty osoittamaan, että se on toteuttanut tarpeelliset korjaavat toimet varmistaakseen sovellettavien sääntöjen noudattamisen ja täytäntöönpanon valvonnan tulevaisuudessa.
2. Komissio päättää oikaisun määrästä ottaen huomioon jäsenvaltion tai tuensaajan YKP:n sääntöjen vakavan noudattamatta jättämisen luonteen, vakavuuden, keston ja toistuvuuden sekä EMKR:n rahoitusosuuden merkityksen asianomaisen tuensaajan taloudelliselle toiminnalle.
3. Jos jäsenvaltion toteuttamaan YKP:n sääntöjen noudattamatta jättämiseen liittyvien menojen tarkka laskeminen ei ole mahdollista, komissio soveltaa kiinteämääräistä tai ekstrapoloitua rahoitusoikaisua 4 kohdan mukaisesti.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 126 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään sovellettavan rahoitusoikaisun suuruuden määrittämisperusteet sekä kiinteämääräisten tai ekstrapoloitujen rahoitusoikaisujen soveltamisperusteet.
106 artikla
Menettely
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 145 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin silloin kun komissio ehdottaa tämän asetuksen 105 artiklassa tarkoitettua rahoitusoikaisua.
VI LUKU
Seuranta, arviointi, tiedottaminen ja viestintä
1 jakso
Seuranta- ja arviointijärjestelmän perustaminen ja tavoitteet
107 artikla
Seuranta- ja arviointijärjestelmä
1. Perustetaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin piiriin kuuluvia EMKR:n toimia varten yhteinen seuranta- ja arviointijärjestelmä EMKR:n tuloksellisuuden mittaamista varten. Tehokkaan tuloksellisuuden mittauksen varmistamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 126 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään tämän järjestelmän sisältö ja rakenne.
2. EMKR:n yleistä vaikutusta arvioidaan suhteessa 6 artiklan mukaisiin unionin painopisteisiin.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa määritetään joukko näihin unionin painopisteisiin liittyviä indikaattoreita. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tarvittavat tiedot kyseisten toimenpiteiden seurantaa ja arviointia varten. Komissio ottaa huomioon tietotarpeet ja mahdollisten tietolähteiden väliset synergiat ja erityisesti niiden käytön tilastointitarkoituksiin, jos se on tarkoituksenmukaista. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla annetaan niitä tietoja, jotka jäsenvaltioiden on lähetettävä, sekä tietotarpeita ja mahdollisten tietolähteiden välisiä synergioita koskevat säännöt. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Komissio antaa joka neljäs vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän artiklan täytäntöönpanosta. Ensimmäinen kertomus annetaan viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017.
108 artikla
Tavoitteet
Yhteisen seuranta- ja arviointijärjestelmän tavoitteena on
a)
osoittaa YKP:n ja YMP:n edistyminen ja saavutukset, tarkastella EMKR:n toimien yleistä vaikutusta sekä arvioida niiden vaikuttavuutta, tehokkuutta ja asianmukaisuutta;
b)
edistää YKP:n ja YMP:n tuen parempaa kohdentamista;
c)
tukea seurantaan ja arviointiin liittyvää yhteistä oppimisprosessia;
d)
tuottaa luotettavia, näyttöön perustuvia EMKR:n toimien arviointeja, jotka tukevat päätöksentekoprosessia.
2 jakso
Tekniset säännökset
109 artikla
Yhteiset indikaattorit
1. Edellä 107 artiklassa säädetyssä seuranta- ja arviointijärjestelmässä on sovittava sellaisten yhteisten indikaattorin luettelosta, jotka liittyvät alkutilanteeseen sekä toimintaohjelman rahoituksen toteuttamiseen, tuotoksiin ja tuloksiin, ja jotka ovat sovellettavissa kuhunkin toimintaohjelmaan, jotta tiedot on mahdollista yhdistää unionin tasolla.
2. Yhteisten indikaattorien on liityttävä toimintaohjelmissa 6 artiklan mukaisten unionin painopisteiden mukaisesti vahvistettuihin välitavoitteisiin ja tavoitteisiin. Näitä yhteisiä indikaattoreita on käytettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa tulosten tarkastelussa, ja niiden avulla on voitava mitata politiikan täytäntöönpanon edistymistä, tehokkuutta ja vaikuttavuutta verrattuna tavoitteisiin unionin ja ohjelmien tasolla.
110 artikla
Sähköinen tietojärjestelmä
1. Seurannassa ja arvioinnissa tarvittavat toimintaohjelman täytäntöönpanoa, kutakin rahoitettavaksi valittua toimea ja päätettyjä toimia koskevat tärkeimmät tiedot, tuensaajaa ja hanketta koskevat tärkeimmät ominaispiirteet mukaan lukien, on talletettava ja säilytettävä sähköisesti.
2. Komissio varmistaa, että käytössä on asianmukainen suojattu sähköinen järjestelmä tärkeimpien tietojen tallettamista, säilyttämistä ja hallinnointia sekä seurannasta ja arvioinnista raportoimista varten.
111 artikla
Tietojen toimittaminen
EMKR:n mukaista tukea saavien tuensaajien, paikalliset kalatalouden toimintaryhmät mukaan lukien, on toimitettava hallintoviranomaiselle ja/tai nimetyille arvioijille taikka muille elimille, joille näiden tehtävien suorittaminen sen puolesta on siirretty, kaikki tarvittavat tiedot toimintaohjelman seurannan ja arvioinnin mahdollistamiseksi erityisesti tiettyjen tavoitteiden ja painopisteiden toteuttamisen osalta.
3 jakso
Seuranta
112 artikla
Seurantamenettelyt
1. Tämän asetuksen 97 artiklassa tarkoitetun hallintoviranomaisen ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 47 artiklassa tarkoitetun seurantakomitean on seurattava ohjelmien täytäntöönpanon laatua.
2. Hallintoviranomaisen ja seurantakomitean on toteutettava toimintaohjelman seuranta rahoitusta, tuotosta ja tuloksia koskevien indikaattoreiden avulla.
113 artikla
Seurantakomitean tehtävät
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 49 artiklassa säädettyjen tehtävien ohella seurantakomitean on tarkistettava toimintaohjelman tuloksellisuus ja sen täytäntöönpanon vaikuttavuus. Sitä varten
a)
seurantakomiteaa on kuultava rahoitettavien toimien valintaperusteista ja sen on hyväksyttävä ne kuuden kuukauden kuluessa ohjelman hyväksymispäätöksestä; valintaperusteita on tarkistettava ohjelmasuunnittelun tarpeita vastaavasti;
b)
seurantakomitean on tarkasteltava toimia ja tuotoksia suhteessa ohjelman arviointisuunnitelmaan;
c)
seurantakomitean on tarkasteltava erityisten ennakkoehtojen täyttämiseen liittyviä ohjelman toimia;
d)
seurantakomitean on tarkasteltava vuotuisia täytäntöönpanokertomuksia ja hyväksyttävä ne ennen niiden toimittamista komissiolle;
e)
seurantakomitean on tarkasteltava toimia, joilla edistetään miesten ja naisten välistä tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja syrjimättömyyttä, vammaisten henkilöiden mahdollisuudet mukaan lukien.
Seurantakomiteaa ei kuulla 21 artiklassa tarkoitetuista tiedonkeruuta koskevien työohjelmien johdosta.
114 artikla
Vuotuinen täytäntöönpanokertomus
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava toimintaohjelman edellisen kalenterivuoden täytäntöönpanoa koskeva vuotuinen täytäntöönpanokertomus komissiolle viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2016 ja tämän jälkeen vuosittain viimeistään 31 päivänä toukokuuta, vuoteen 2023 asti. Vuonna 2016 toimitetun kertomuksen on katettava kalenterivuodet 2014 ja 2015.
2. Sen lisäksi, mitä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklassa säädetään, vuotuisiin täytäntöönpanokertomuksiin on sisällytettävä
a)
tiedot toimenpidekohtaisista rahoitussitoumuksista ja menoista;
b)
yhteenveto arviointisuunnitelman osalta toteutetuista toimista;
c)
tiedot tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen vakavien rikkomustapausten sekä tämän asetuksen 10 artiklan 2 kohdassa säädettyjen edellytysten laiminlyönnin johdosta toteutetuista toimista sekä korjaavista toimista;
d)
tiedot tämän asetuksen 41 artiklan 7 kohdan noudattamiseksi toteutetuista toimista;
e)
tiedot toimista, joita on toteutettu tuensaajien nimien julkaisemisen varmistamiseksi tämän asetuksen liitteen IV mukaisesti, luonnollisten henkilöiden osalta kansallisen lainsäädännön mukaisesti, mahdollinen sovellettava kynnysarvo mukaan lukien.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan vuotuisten täytäntöönpanokertomusten muotoa ja esittämistä koskevat säännöt. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4 jakso
Arviointi
115 artikla
Yleiset säännökset
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa säädetään asetuksen (EU) N:o 1303/2014 55 artiklassa tarkoitettuun ennakkoarviointikertomukseen sisällytettävät tiedot sekä vahvistetaan mainitun asetuksen 56 artiklassa tarkoitettua arviointisuunnitelmaa koskevat vähimmäisvaatimukset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että arvioinnit ovat 107 artiklan mukaisesti hyväksytyn yhteisen seuranta- ja arviointijärjestelmän mukaisia, järjestettävä tarvittavien tietojen tuottaminen ja kerääminen sekä toimitettava seurantajärjestelmän tuottamia erilaisia tietoja arvioijille.
3. Jäsenvaltiot asettavat arviointikertomukset saataville internetissä ja komissio unionin verkkosivustolla.
116 artikla
Ennakkoarviointi
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ennakkoarvioija osallistuu jo varhaisessa vaiheessa EMKR:n toimintaohjelman kehittämisprosessiin, mukaan lukien 18 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun analyysin kehittäminen, ohjelman toimenpidelogiikan suunnitteluun ja ohjelman tavoitteiden vahvistamiseen.
117 artikla
Jälkiarviointi
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 57 artiklan mukaisesti komissio laatii jälkiarviointikertomuksen tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
118 artikla
Arviointien yhteenveto
Komissio vastaa ennakkoarviointikertomuksista unionin tasolla laadittavista yhteenvedoista. Arviointikertomusten yhteenvedot on saatava päätökseen viimeistään asianomaisten arviointien toimittamista seuraavan vuoden joulukuun 31 päivänä.
5 jakso
Tiedottaminen ja viestintä
119 artikla
Tiedottaminen ja julkistaminen
1. Hallintoviranomainen vastaa 97 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti seuraavista tehtävistä:
a)
se huolehtii, että perustetaan yksi keskitetty verkkosivusto tai yksi keskitetty verkkoportaali, jossa on tietoja jäsenvaltion toimintaohjelmasta ja linkit niihin;
b)
se tiedottaa mahdollisille tuensaajille toimintaohjelman tarjoamista rahoitusmahdollisuuksista;
c)
se tekee EMKR:n osuutta ja saavutuksia tunnetuksi unionin kansalaisten keskuudessa järjestämällä tiedotus- ja viestintätoimia, joiden aiheina ovat kumppanuussopimusten, toimintaohjelmien ja toimien tulokset ja vaikutukset;
d)
se varmistaa, että julkaistaan yhteenveto toimenpiteistä, joiden tarkoituksena on varmistaa YKP:n sääntöjen noudattaminen, mukaan luettuina tapaukset, joissa jäsenvaltiot tai tuensaajat eivät ole noudattaneet sääntöjä, sekä toteutetuista korjaavista toimenpiteistä, kuten rahoitusoikaisuista.
2. EMKR:n tuen avoimuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden on pidettävä yllä toimien luetteloa, joka on csv- tai xml-muodossa; luetteloon on oltava pääsy keskitetystä verkkosivustosta tai keskitetystä verkkoportaalista, ja siinä on esitettävä luettelo toimista ja yhteenveto toimintaohjelmasta.
Toimien luetteloa on päivitettävä vähintään joka kuudes kuukausi.
Liitteessä V vahvistetaan vähimmäistiedot, jotka on esitettävä toimien luettelossa, mukaan lukien 26, 39, 47, 54 ja 56 artiklan mukaisia toimia koskevat erityistiedot.
3. Liitteessä V vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat yleisöön kohdistuvia tiedotus- ja julkisuustoimenpiteitä sekä hakijoihin ja tuensaajiin kohdistuvia tiedotustoimenpiteitä.
4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan toimia koskevien tiedotus- ja julkisuustoimenpiteiden tekniset ominaisuudet sekä symbolin luomista koskevat ohjeet ja standardivärien määritelmän. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 127 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
VIII OSASTO
SUORAN HALLINNOINNIN MUKAINEN TÄYTÄNTÖÖNPANO
I LUKU
Yleiset säännökset
120 artikla
Soveltamisala
Tätä osastoa sovelletaan VI osastossa tarkoitettuihin suoran hallinnoinnin mukaisesti rahoitettaviin toimenpiteisiin.
II LUKU
Valvonta
121 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, korruptiota ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos väärinkäytöksiä havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta rahoitusta saaneiden tuensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia.
Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä ’OLAF’, voi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU), Euratom) N:o 883/2013 (40) ja asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 säädettyjen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin kohdistuvia paikan päällä suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille on suoraan tai välillisesti myönnetty unionin rahoitusta, selvittääkseen, onko avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, korruptiota tai muuta laitonta toimintaa.
3. Tämän asetuksen täytäntöönpanosta seurauksena olevissa kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa sekä avustussopimuksissa ja avustuspäätöksissä ja sopimuksissa on oltava määräyksiä, joilla nimenomaisesti annetaan komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tarkastuksia, paikanpäällä suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, kukin toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näiden kohtien soveltamista.
122 artikla
Tarkastukset
1. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet tai heidän edustajansa voivat suorittaa tämän asetuksen mukaisesti rahoitettuja toimia koskevia paikan päällä tehtäviä tarkastuksia milloin tahansa ilmoitettuaan siitä vähintään kymmenen työpäivää etukäteen, kiireellisiä tapauksia lukuun ottamatta, aina kolmen vuoden ajan sen jälkeen, kun komissio on suorittanut loppumaksun.
2. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiesten tai heidän edustajiensa, joilla on asianmukainen toimivalta tehdä tarkastuksia paikan päällä, on voitava saada tutustua tilikirjoihin ja kaikkiin muihin tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia menoja koskeviin asiakirjoihin, myös sähköisessä muodossa laadittuihin tai saatuihin ja tässä muodossa säilytettäviin asiakirjoihin ja metatietoihin.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetut tarkastusvaltuudet eivät vaikuta niiden kansallisten säännösten soveltamiseen, joiden mukaan tietyt toimet kuuluvat ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä nimenomaisesti nimetyille virkamiehille. Komission ja tilintarkastustuomioistuimen virkamiehet tai heidän edustajansa eivät muun muassa saa osallistua yksityisissä tiloissa suoritettaviin käynteihin tai kyseisen jäsenvaltion kansalliseen lainsäädäntöön perustuvaan henkilöiden viralliseen kuulusteluun. Heillä on kuitenkin oltava mahdollisuus saada käyttöönsä tällä tavoin hankittuja tietoja.
4. Jos tämän asetuksen nojalla myönnetty unionin rahoitustuki osoitetaan myöhemmin lopullisena tuensaajana olevalle kolmannelle osapuolelle, alkuperäisen tuensaajan, joka on unionin rahoitustuen vastaanottaja, on toimitettava komissiolle kaikki kyseistä lopullista tuensaajaa koskevat asianmukaiset tiedot.
123 artikla
Maksatuksen keskeyttäminen sekä rahoitusosuuden vähentäminen tai peruuttaminen
1. Jos komissio katsoo, ettei unionin varoja ole käytetty tässä asetuksessa tai missä tahansa muussa sovellettavassa unionin säädöksessä säädettyjen edellytysten mukaisesti, se ilmoittaa siitä tuensaajille, joilla on tällaisen ilmoituksen antamispäivästä alkaen yksi kuukausi aikaa toimittaa huomautuksensa komissiolle.
2. Jos tuensaajat eivät vastaa 1 kohdassa tarkoitetussa ajassa tai jos niiden huomautuksia ei pidetä tyydyttävinä, komissio vähentää myönnettyä rahoitusosuutta tai peruuttaa sen taikka keskeyttää maksatuksen. Kaikki aiheettomasti maksetut määrät on palautettava unionin yleiseen talousarvioon. Kaikkiin määriin, joita ei makseta takaisin ajoissa, lisätään korko asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädettyjen edellytysten mukaisesti.
III LUKU
Arviointi ja raportointi
124 artikla
Arviointi
1. Tämän asetuksen nojalla rahoitettavia toimia on seurattava säännöllisesti, jotta niiden täytäntöönpanoa voidaan tarkastella.
2. Komissio varmistaa rahoitettujen toimien säännöllisen, riippumattoman ja ulkopuolisen arvioinnin.
125 artikla
Raportointi
Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle
a)
väliarviointikertomuksen tämän asetuksen nojalla rahoitettujen toimien tuloksista ja niiden täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä tekijöistä viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2017;
b)
tiedonannon tämän asetuksen nojalla rahoitettujen toimien jatkamisesta viimeistään 30 päivänä elokuuta 2018.
IX OSASTO
MENETTELYSÄÄNNÖKSET
126 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 ja 129 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 ja 129artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 10, 14, 32, 40, 41, 72, 102, 105, 107 ja 129 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
127 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa meri- ja kalatalousrahaston komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa tämän asetuksen 95 artiklan 5 kohdan mukaisesti annettavaa täytäntöönpanosäädöstä koskevasta ehdotuksesta, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi ja tällöin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
X OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
128 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetukset (EY) N:o 2328/2003, (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006, (EY) N:o 791/2007 ja (EU) N:o 1255/2011 sekä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 103 artikla 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen sanotun kuitenkaan rajoittamatta 129 artiklan 2 kohdan säännösten soveltamista.
2. Viittauksia kumottuihin asetuksiin pidetään viittauksina tähän asetukseen.
129 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Jotta helpotetaan siirtymistä asetuksissa (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006, (EY) N:o 791/2007 ja (EU) N:o 1255/2011 säädetyistä järjestelmistä tässä asetuksessa perustettuun järjestelmään, komissiolle siirretään valta antaa 126 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti komission mainittujen asetusten nojalla hyväksymä tuki voidaan liittää osaksi tässä asetuksessa säädettyä tukea, myös teknisen avun ja jälkiarviointien osalta.
2. Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, kokonaan tai osittain peruuttaminen mukaan lukien, kyseisiä hankkeita niiden päättämiseen asti tai apua, jonka komissio on hyväksynyt asetusten (EY) N:o 2328/2003, (EY) N:o 861/2006, (EY) N:o 1198/2006, (EY) N:o 791/2007 sekä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 103 artiklan tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla, joita sovelletaan edelleen tällaisiin hankkeisiin ja apuun.
3. Asetuksen (EY) N:o 1198/2006 nojalla tehdyt hakemukset pysyvät edelleen voimassa.
130 artikla
Voimaantulo ja soveltamispäivä
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.