EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1026/2012
af 25. oktober 2012
om visse foranstaltninger med henblik på bevarelse af fiskebestande over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 2, og artikel 207,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 (»UNCLOS«) og De Forenede Nationers aftale om gennemførelsen af bestemmelserne i De Forenede Nationers havretskonvention af 10. december 1982 vedrørende bevarelse og forvaltning af fælles fiskebestande og stærkt vandrende fiskebestande af 4. august 1995 (»UNFSA«) kræver forvaltningen af visse delte fælles og stærkt vandrende fiskebestande et samarbejde mellem alle lande, i hvis farvande bestanden forekommer (kyststaterne) og de lande, hvis flåder udnytter denne bestand (fiskeristaterne). Dette samarbejde kan etableres inden for rammerne af regionale fiskeriforvaltningsorganisationer eller i tilfælde, hvor disse ikke er kompetente i forhold til den pågældende bestand, ved hjælp af ad hoc-ordninger mellem de lande, der har en interesse i dette fiskeri.
(2)
I tilfælde hvor et tredjeland med en interesse i et fiskeri, der omfatter en bestand af fælles interesse for dette land og Unionen, uden behørig hensyntagen til eksisterende fiskerimønstre eller andre landes og Unionens rettigheder, pligter og interesser tillader fiskeriaktiviteter, som udgør en fare for denne bestands bæredygtighed, og undlader at samarbejde med andre lande og Unionen om forvaltningen heraf, bør der vedtages specifikke foranstaltninger for at tilskynde dette land til at bidrage til bestandens bevarelse.
(3)
Fiskebestande bør anses for at være i en ikke-bæredygtig tilstand, når de ikke vedvarende holdes på eller over de niveauer, der kan give et maksimalt bæredygtigt udbytte, eller, hvis disse niveauer ikke kan anslås, når bestandene ikke vedvarende holdes inden for sikre, biologiske grænser.
(4)
Det er nødvendigt at fastsætte betingelser for, hvornår et land kan anses for at være et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, og omfattet af foranstaltningerne i denne forordning, herunder en proces, der giver de pågældende lande ret til at blive hørt, og som giver dem mulighed for at vedtage afhjælpende foranstaltninger.
(5)
Det er desuden nødvendigt at definere den type foranstaltninger, som kan træffes over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, og at fastsætte de overordnede betingelser for vedtagelsen af sådanne foranstaltninger, således at de er baseret på objektive kriterier og er retfærdige, omkostningseffektive og forenelige med folkeretten, navnlig overenskomsten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.
(6)
Foranstaltningerne bør sigte mod at fjerne incitamenterne for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, til at fiske bestanden af fælles interesse. Det kan f.eks. ske ved at indføre importrestriktioner på fiskerivarer, som er fanget med fartøjer, der fisker en bestand af fælles interesse under kontrol af det land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, ved at begrænse adgangen til havne for disse fartøjer eller ved at forhindre, at EU-fiskerfartøjer eller EU-fiskeredskaber anvendes til at fiske bestanden af fælles interesse under kontrol af det land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri.
(7)
For at sikre, at EU-indsatsen for at bevare fiskebestande er effektiv og sammenhængende, er det vigtigt, at der tages hensyn til foranstaltningerne i Rådets forordning (EF) nr. 1005/2008 af 29. september 2008 om en EF-ordning, der skal forebygge, afværge og standse ulovligt, urapporteret og ureguleret fiskeri (3).
(8)
For at sikre, at foranstaltninger vedtaget over for et land i henhold til denne forordning er miljømæssigt forsvarlige, effektive, forholdsmæssigt afpassede og forenelige med internationale regler, er det nødvendigt, at deres forventede miljømæssige, handelsmæssige, økonomiske og sociale konsekvenser evalueres forud for deres vedtagelse.
(9)
Viser foranstaltninger vedtaget over for et land i henhold til denne forordning sig virkningsløse, og anses det pågældende land fortsat for et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, kan der vedtages yderligere foranstaltninger i overensstemmelse med denne forordning.
(10)
Foranstaltninger, der vedtages over for et land i henhold til denne forordning, bør ophøre med at finde anvendelse, når det land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, har vedtaget de nødvendige foranstaltninger til at bidrage til bevarelsen af bestanden af fælles interesse.
(11)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser med hensyn til at identificere lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, vedtage foranstaltninger over for sådanne lande og træffe afgørelse om, at sådanne foranstaltninger bør ophøre med at finde anvendelse. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (4).
(12)
Kommissionen bør vedtage gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, når det i behørigt begrundede tilfælde vedrørende ophør af anvendelsen af foranstaltninger, der er truffet i henhold til denne forordning, er påkrævet af særligt hastende årsager -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Genstand og anvendelsesområde
1. Ved denne forordning fastlægges en ramme for vedtagelsen af visse foranstaltninger vedrørende tredjelandes fiskerirelaterede aktiviteter og politikker med henblik på at sikre den langsigtede bevarelse af bestande af fælles interesse for Unionen og disse tredjelande.
2. De foranstaltninger, der vedtages i henhold til denne forordning, kan finde anvendelse i alle tilfælde, hvor et samarbejde mellem tredjelande og Unionen er påkrævet med henblik på den fælles forvaltning af bestande af fælles interesse, herunder de tilfælde, hvor dette samarbejde finder sted inden for rammerne af en regional fiskeriforvaltningsorganisation eller et tilsvarende organ.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
a) »bestand af fælles interesse«: en fiskebestand, hvis geografiske fordeling gør den tilgængelig for både Unionen og tredjelande, og hvis forvaltning kræver samarbejde mellem sådanne lande og Unionen, inden for enten bilaterale eller multilaterale rammer
b) »tilknyttede arter«: enhver fiskeart, der tilhører det samme økosystem som bestanden af fælles interesse, og som lever af bestanden, er bytte for bestanden, kæmper mod bestanden om de samme føderessourcer og levested eller forekommer sammen med bestanden i samme fiskeområde, og som udnyttes eller fanges tilfældigt under samme fiskeriaktivitet
c) »regional fiskeriforvaltningsorganisation«: en subregional, regional eller lignende organisation med kompetence efter folkeretten til at træffe bevarelses- og forvaltningsforanstaltninger for levende marine ressourcer, som i medfør af konventionen eller aftalen om den pågældende organisations oprettelse hører under dens ansvar
d) »import«: indførsel af fisk eller fiskerivarer til Unionens område, herunder til omladning i havne på dens område
e) »omladning«: overførsel af en del af eller alle fisk eller fiskerivarer om bord på et fiskerfartøj til et andet fiskerfartøj
f) »ikke-bæredygtig tilstand«: situation, hvor bestanden ikke vedvarende holdes på eller over de niveauer, der kan give et maksimalt bæredygtigt udbytte, eller, hvis disse niveauer ikke kan anslås, hvor bestanden ikke vedvarende holdes inden for sikre, biologiske grænser; de niveauer for bestande, der er afgørende for, om bestanden befinder sig i en ikke-bæredygtig tilstand, fastsættes på grundlag af den bedste foreliggende videnskabelige rådgivning
g) »sikre biologiske grænser«: de grænser for en bestands størrelse, inden for hvilke bestanden med stor sandsynlighed kan opretholde sig selv samtidig med, at det er muligt at foretage fiskeri med højt udbytte af den
h) »land«: et tredjeland, herunder territorier der har selvstyrestatus og kompetencer inden for bevarelse og forvaltning af levende marine ressourcer.
Artikel 3
Lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
Et land kan identificeres som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, hvis:
a)
det undlader at samarbejde om forvaltningen af en bestand af fælles interesse i fuld overensstemmelse med bestemmelserne i UNCLOS og UNFSA eller enhver anden international aftale eller folkeretlig norm, og
b)
det enten
i)
undlader at vedtage de nødvendige foranstaltninger for fiskeriforvaltningen, eller
ii)
vedtager foranstaltninger for fiskeriforvaltningen uden behørig hensyntagen til andre landes og Unionens rettigheder, interesser og pligter, og disse foranstaltninger for fiskeriforvaltningen, når de sammenholdes med foranstaltninger truffet af andre lande og Unionen, fører til fiskeriaktiviteter, der kunne resultere i, at bestanden kommer i en ikke-bæredygtig tilstand. Denne betingelse anses også for at være opfyldt, hvis de af det pågældende land vedtagne foranstaltninger for fiskeriforvaltningen udelukkende på grund af foranstaltninger vedtaget af andre ikke har resulteret i, at bestanden er i en ikke-bæredygtig tilstand.
Artikel 4
Foranstaltninger over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
1. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter vedtage følgende foranstaltninger over for et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, som:
a)
identificerer det pågældende land som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
b)
om nødvendigt identificerer de specifikke fartøjer eller flåder i det pågældende land, som visse foranstaltninger skal finde anvendelse på
c)
indfører kvantitative importrestriktioner på fisk fra bestanden af fælles interesse, som er fanget under det pågældende lands kontrol, og på fiskerivarer, der er fremstillet af, eller som indeholder sådanne fisk
d)
indfører kvantitative importrestriktioner på fisk af alle tilknyttede fiskearter og fiskerivarer, der er fremstillet af, eller som indeholder sådanne fisk, når de fanges under fiskeri af bestanden af fælles interesse, som er under kontrol af det pågældende land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri; i forbindelse med vedtagelsen af foranstaltningen fastslår Kommissionen i overensstemmelse med artikel 5, stk. 4, i denne forordning og under anvendelse af proportionalitetsprincippet, hvilke arter og fangster heraf der falder ind under foranstaltningens anvendelsesområde
e)
indfører restriktioner på anvendelse af Unionens havne for fartøjer, der fører det pågældende lands flag, som fisker efter bestanden af fælles interesse og/eller tilknyttede arter, samt for fartøjer, som transporterer fisk og fiskerivarer, der stammer fra bestanden af fælles interesse og/eller tilknyttede arter, som er fanget enten af fartøjer, der fører det pågældende lands flag, eller af fartøjer, der fører et andet flag, men som har fået tilladelse af dette land; sådanne restriktioner finder ikke anvendelse i tilfælde af force majeure eller nød, jf. artikel 18 i UNCLOS, for så vidt angår tjenester, der er strengt nødvendige for at afhjælpe disse situationer
f)
forbyder økonomiske operatører i Unionen at købe fiskerfartøjer, der fører det pågældende lands flag
g)
forbyder omflagning af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, til det pågældende lands flag
h)
forbyder medlemsstater at give tilladelse til, at der indgås charteraftaler, hvorved økonomiske operatører i Unionen chartrer deres fartøjer til økonomiske operatører i det pågældende land
i)
forbyder eksport af fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, eller af fiskeredskaber og forsyninger, som er nødvendige for at fiske efter bestanden af fælles interesse, til det pågældende land
j)
forbyder indgåelse af private handelsaftaler mellem økonomiske operatører i Unionen og det pågældende land, der gør det muligt for et fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag, at udnytte fiskerimulighederne i det pågældende land
k)
forbyder fællesfiskeri mellem fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, og fiskerfartøjer, der fører det pågældende lands flag.
2. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.
Artikel 5
Generelle krav til de foranstaltninger, der vedtages i henhold til denne forordning
1. Foranstaltningerne i artikel 4 skal:
a)
vedrøre bevarelsen af bestanden af fælles interesse
b)
bringes i anvendelse sammen med fiskerirestriktioner for EU-fartøjer eller restriktioner på produktion eller konsum i Unionen af fisk og fiskeprodukter, der fremstilles af, eller som indeholder sådanne fisk, der er af de arter, for hvilke foranstaltningerne er vedtaget
c)
stå i rimeligt forhold til de mål, der forfølges, og være forenelige med de forpligtelser, der pålægges ved internationale aftaler, som Unionen er part i, og andre relevante normer i folkeretten.
2. Foranstaltningerne i artikel 4 skal tage hensyn til de foranstaltninger, der allerede er truffet i henhold til forordning (EF) nr. 1005/2008.
3. Foranstaltningerne i artikel 4 må ikke anvendes på en måde, som kan udgøre et middel til tilfældig eller uberettiget forskelsbehandling mellem lande, hvor ensartede forhold gør sig gældende, eller en skjult begrænsning af den internationale samhandel.
4. Når Kommissionen vedtager foranstaltningerne i artikel 4, evaluerer den med henblik på at sikre, at foranstaltningerne er miljømæssigt forsvarlige, effektive, forholdsmæssigt afpassede og forenelige med internationale regler, deres miljømæssige, handelsmæssige, økonomiske og sociale konsekvenser på kort og lang sigt samt den administrative byrde i forbindelse med foranstaltningernes gennemførelse.
5. Foranstaltningerne i artikel 4 skal indeholde bestemmelser om et passende system for de kompetente myndigheders håndhævelse heraf.
Artikel 6
Procedurer inden vedtagelsen af foranstaltninger over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
1. Når Kommissionen finder det nødvendigt at vedtage foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, meddeler den det pågældende land, at den har til hensigt at identificere det som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri. Europa-Parlamentet og Rådet underrettes øjeblikkeligt herom.
2. Meddelelsen skal indeholde oplysninger om årsagerne til, at det pågældende land identificeres som et land, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, og beskrive de mulige foranstaltninger, der kan træffes over for det i henhold til denne forordning.
3. Inden der vedtages foranstaltninger som omhandlet i artikel 4, giver Kommissionen det pågældende land en rimelig mulighed for skriftligt at følge op på meddelelsen og for at afhjælpe situationen inden for én måned efter modtagelsen af meddelelsen.
Artikel 7
Gyldighedsperioden for foranstaltninger over for lande, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri
1. Foranstaltningerne i artikel 4 ophører med at finde anvendelse, når landet, der tillader ikke-bæredygtigt fiskeri, vedtager passende afhjælpende foranstaltninger, som er nødvendige for bevarelsen og forvaltningen af bestanden af fælles interesse, og disse afhjælpende foranstaltninger:
a)
enten er vedtaget autonomt eller er aftalt på grundlag af konsultationer med Unionen og, i påkommende tilfælde, andre berørte lande og
b)
ikke undergraver effekten af foranstaltninger, som Unionen har truffet enten autonomt eller i samarbejde med andre lande med det formål at bevare de berørte fiskebestande.
2. Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, som fastslår, om betingelserne i stk. 1 er opfyldt, og som om nødvendigt fastsætter, at foranstaltningerne vedrørende det pågældende land vedtaget i henhold til artikel 4 ophører med at finde anvendelse. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 2.
I behørigt begrundede særligt hastende tilfælde i forbindelse med uforudsete økonomiske forstyrrelser eller forstyrrelser i samfundet vedtager Kommissionen efter undersøgelsesproceduren i artikel 8, stk. 3, gennemførelsesretsakter, der finder anvendelse straks, hvori det fastslås, at foranstaltninger vedtaget i henhold til artikel 4 skal ophøre med at finde anvendelse.
Artikel 8
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.
3. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 8 i forordning (EU) nr. 182/2011 sammenholdt med dennes artikel 5.
4. Resultaterne af den i artikel 5, stk. 4, omhandlede evaluering stilles til rådighed for Europa-Parlamentet og Rådet i overensstemmelse med proceduren i artikel 10, stk. 4, i forordning (EU) nr. 182/2011 sammen med de heri nævnte dokumenter.
Artikel 9
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 25. oktober 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1026/2012,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2012,
tietyistä kalakantojen säilyttämiseksi toteutettavista kestämättömän kalastuksen salliviin maihin liittyvistä toimenpiteistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan ja 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Kuten 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksessa, jäljempänä ’UNCLOS’, ja hajallaan olevien kalakantojen ja laajasti vaeltavien kalakantojen säilyttämistä ja hoitoa koskevien 10 päivänä joulukuuta 1982 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien merioikeusyleissopimuksen määräysten täytäntöönpanosta 4 päivänä elokuuta 1995 tehdyssä sopimuksessa, jäljempänä ’YK:n kalakantasopimus’, määrätään, tiettyjen jaettujen, hajallaan olevien ja laajasti vaeltavien kalakantojen hoito edellyttää kaikkien niiden maiden yhteistyötä, joiden vesillä kyseisiä kalakantoja esiintyy (rantavaltiot) ja joiden laivastot hyödyntävät kyseisiä kantoja (kalastusta harjoittavat valtiot). Yhteistyö voidaan toteuttaa alueellisten kalastuksenhoitojärjestöjen piirissä tai, jos ne eivät ole toimivaltaisia kyseisen kannan suhteen, sellaisten maiden välisellä erityisjärjestelyllä, joiden intressinä asianomainen kalastus on.
(2)
Jos kolmas maa, jonka intressinä on sille ja unionille yhteisesti tärkeän kannan pyynti, sallii kyseisen kannan kestävyyden vaarantavan kalastustoiminnan ottamatta asianmukaisesti huomioon muiden maiden ja unionin kalastustapoja tai niiden oikeuksia, velvollisuuksia ja etuja, eikä tee kannan hoitamiseksi yhteistyötä muiden maiden ja unionin kanssa, olisi toteutettava erityistoimenpiteitä, joilla kyseistä maata kannustetaan osallistumaan asianomaisen kannan säilyttämiseen.
(3)
Kalakannan tilaa olisi pidettävä kestämättömänä, jos kalakantaa ei pidetä pysyvästi vähintään kestävän enimmäistuoton mahdollistavilla tasoilla tai, kun nämä tasot eivät ole arvioitavissa, jos kalakantaa ei pidetä pysyvästi turvallisissa biologisissa rajoissa.
(4)
On tarpeen määritellä edellytykset, joiden perusteella voidaan katsoa, että maa sallii kestämättömän kalastuksen ja että siihen olisi sovellettava tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä, mukaan lukien menettely, jossa kyseiselle maalle taataan oikeus tulla kuulluksi ja tilaisuus toteuttaa korjaavia toimenpiteitä.
(5)
Lisäksi on tarpeen määritellä, minkä tyyppisiä toimenpiteitä kestämättömän kalastuksen sallivien maiden suhteen voidaan toteuttaa, ja vahvistaa yleiset edellytykset tällaisten toimenpiteiden toteuttamiselle, jotta ne perustuisivat puolueettomiin kriteereihin ja olisivat tasapuolisia, kustannustehokkaita ja yhteensopivia kansainvälisen oikeuden, erityisesti Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen, kanssa.
(6)
Tällaisilla toimenpiteillä olisi pyrittävä poistamaan kestämättömän kalastuksen sallivilta mailta kannustimet kalastaa yhteisesti tärkeitä kantoja. Tähän voidaan päästä muun muassa rajoittamalla kestämättömän kalastuksen sallivien maiden alaisuudessa olevien, yhteisesti tärkeän kannan kalastusta harjoittavien alusten suorittamaan pyyntiin perustuvien kalatuotteiden tuontia, rajoittamalla näiden alusten pääsyä satamiin tai estämällä mahdollisuus, että unionin kalastusaluksia tai unionin kalastusvälineitä käytetään kestämättömän kalastuksen sallivien maiden alaisuudessa tapahtuvaan yhteisesti tärkeän kannan kalastukseen.
(7)
Unionin vaikuttavan ja yhtenäisen toiminnan varmistamiseksi kalakantojen säilyttämisen alalla on tärkeää, että laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ehkäisemistä, estämistä ja poistamista koskevasta yhteisön järjestelmästä 29 päivänä syyskuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1005/2008 (3) säädetyt toimenpiteet otetaan huomioon.
(8)
Jotta voidaan taata, että tiettyyn maahan kohdistuvat tämän asetuksen nojalla käyttöön otetut toimenpiteet ovat ympäristöä vähän kuormittavia, tehokkaita, oikeasuhteisia ja kansainvälisten sääntöjen mukaisia, ennen niiden toteuttamista on tarpeen arvioida niiden vaikutukset ympäristön, kaupan, talouden ja sosiaalisten näkökohtien kannalta.
(9)
Jos tiettyyn maahan kohdistuvat tämän asetuksen nojalla käyttöön otetut toimenpiteet ovat tehottomia ja kyseistä maata pidetään edelleen kestämättömän kalastuksen sallivana maana, tämän asetuksen mukaisesti on mahdollista toteuttaa lisätoimenpiteitä.
(10)
Tämän asetuksen nojalla tiettyyn maahan kohdistettujen toimenpiteiden soveltaminen olisi lopetettava heti, kun kestämättömän kalastuksen salliva maa on toteuttanut toimenpiteet, jotka ovat tarpeen sen osallistumiselle yhteisesti tärkeän kannan säilyttämiseen.
(11)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa tietyn maan määrittämiseksi kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi, toimenpiteiden toteuttamiseksi tällaisen maan suhteen ja tällaisten toimenpiteiden soveltamisen lopettamisesta päättämiseksi. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (4) mukaisesti.
(12)
Komission olisi hyväksyttävä välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on tarpeen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimenpiteiden soveltamisen lopettamiseen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yleiset puitteet tiettyjen toimenpiteiden toteuttamiselle kolmansien maiden kalastusalan toiminnan ja politiikan suhteen, jotta voidaan turvata unionille ja kyseisille kolmansille maille yhteisesti tärkeiden kantojen säilyttäminen pitkällä aikavälillä.
2. Tämän asetuksen nojalla toteutettavia toimenpiteitä voidaan soveltaa kaikissa tapauksissa, joissa yhteisesti tärkeiden kantojen yhteinen hoito edellyttää kolmansien maiden ja unionin yhteistyötä, myös silloin, kun yhteistyö tapahtuu alueellisen kalastuksenhoitojärjestön tai vastaavan elimen piirissä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’yhteisesti tärkeällä kannalla’ kalakantaa, joka on maantieteellisen levinneisyytensä johdosta sekä unionin että kolmansien maiden ulottuvilla ja jonka hoito edellyttää tällaisten maiden ja unionin välistä yhteistyötä joko kahdenvälisissä tai monenvälisissä yhteyksissä;
b)
’oheislajilla’ mitä tahansa kalalajia, joka kuuluu samaan ekosysteemiin yhteisesti tärkeän kannan kanssa ja joka käyttää kyseistä kantaa ravintonaan, jota kyseinen kanta käyttää ravintonaan, joka kilpailee sen kanssa ravinnosta ja elintilasta tai jota esiintyy sen kanssa samalla kalastusalueella ja jota hyödynnetään tai tulee tahattomasti saaliiksi saman kalastuksen yhteydessä;
c)
’alueellisella kalastuksenhoitojärjestöllä’ osa-alueen tasolla toimivaa, alueellista tai vastaavaa järjestöä, jolla on kansainvälisessä oikeudessa tunnustettu toimivalta ottaa käyttöön säilyttämis- ja hoitotoimenpiteitä meren elollisille luonnonvaroille, joista se perustamistaan koskevan yleissopimuksen tai sopimuksen nojalla vastaa;
d)
’tuonnilla’ kalan tai kalastustuotteiden tuomista unionin alueelle, myös sen alueella sijaitsevissa satamissa tapahtuvaa jälleenlaivausta varten;
e)
’jälleenlaivauksella’ kaikkien tai joidenkin kalastusaluksella olevien kalojen tai kalastustuotteiden purkamista toiseen kalastusalukseen;
f)
’kestämättömällä tilalla’ tilannetta, jossa kalakantaa ei pidetä pysyvästi vähintään kestävän enimmäistuoton mahdollistavilla tasoilla tai, jos nämä tasot eivät ole arvioitavissa, jossa kalakantaa ei pidetä pysyvästi turvallisissa biologisissa rajoissa; kalakannan kestämätöntä tilaa merkitsevät tasot määritellään parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen perusteella;
g)
’turvallisilla biologisilla rajoilla’ kalakannan koon rajoja, joissa kalakanta voi suurella todennäköisyydellä uudistua samalla, kun sen pyynnistä saadaan korkea tuotto;
h)
’maalla’ kolmatta maata, mukaan lukien itsehallinnolliset alueet, joilla on meren elollisten luonnonvarojen säilyttämiseen ja hoitoon liittyvää toimivaltaa.
3 artikla
Kestämättömän kalastuksen sallivat maat
Maa voidaan määrittää kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi, jos
a)
se ei tee yhteistyötä yhteisesti tärkeän kannan hoitamiseksi noudattaen täysimääräisesti UNCLOS:n ja YK:n kalakantasopimuksen määräyksiä taikka mitä tahansa muuta kansainvälistä sopimusta tai kansainvälisen oikeuden sääntöä ja
b)
se joko
i)
ei toteuta tarvittavia kalastuksenhoitotoimenpiteitä tai
ii)
toteuttaa kalastuksenhoitotoimenpiteitä ottamatta asianmukaisesti huomioon muiden maiden ja unionin oikeuksia, etuja ja velvollisuuksia ja kyseiset kalastuksenhoitotoimenpiteet johtavat yhdessä muiden maiden ja unionin toteuttamien toimenpiteiden kanssa kalastustoimintaan, josta voisi olla seurauksena kalakannan kestämätön tila. Tämän edellytyksen katsotaan täyttyvän myös silloin, kun kyseisen maan toteuttamat kalastuksenhoitotoimenpiteet eivät ole johtaneet kalakannan kestämättömään tilaan yksinomaan sen vuoksi, että muut ovat toteuttaneet toimenpiteitä.
4 artikla
Toimenpiteet kestämättömän kalastuksen sallivien maiden suhteen
1. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksinä seuraavat kestämättömän kalastuksen sallivaa maata koskevat toimenpiteet:
a)
kyseinen maa määritetään kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi;
b)
määritetään tarvittaessa kyseisen kolmannen maan alukset tai laivastot, joihin sovelletaan tiettyjä toimenpiteitä;
c)
otetaan tuonnissa käyttöön määrällisiä rajoituksia kalalle, joka on pyydetty kyseisen maan alaisuudessa yhteisesti tärkeästä kannasta, ja tällaisesta kalasta valmistetuille tai sitä sisältäville kalastustuotteille;
d)
otetaan käyttöön tuonnin määrällisiä rajoituksia minkä tahansa oheislajin kalalle, joka on pyydetty kyseisen maan alaisuudessa kalastettaessa yhteisesti tärkeästä kannasta, ja tällaisesta kalasta valmistetuille tai sitä sisältäville kalastustuotteille; toimenpidettä hyväksyessään komissio määrittää tämän asetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti suhteellisuusperiaatetta soveltaen, mitkä lajit ja näiden lajien saaliit kuuluvat toimenpiteen soveltamisalaan;
e)
määrätään unionin satamien käyttöä koskevia rajoituksia aluksille, jotka purjehtivat kyseisen maan lipun alla ja kalastavat yhteisesti tärkeää kantaa ja/tai oheislajeja, ja aluksille, jotka kuljettavat kyseisen maan lipun alla purjehtivien alusten tai tuon maan hyväksymien, jonkin muun lipun alla purjehtivien alusten pyytämää yhteisesti tärkeän kannan ja/tai oheislajien kalaa tai niihin perustuvia kalatuotteita; tällaisia rajoituksia ei sovelleta UNCLOS:n 18 artiklassa tarkoitetun ylivoimaisen esteen tai hätätilan vallitessa palveluihin, jotka ovat noissa tilanteissa ehdottoman välttämättömiä;
f)
kielletään unionin talouden toimijoita ostamasta kyseisen maan lipun alla purjehtivaa kalastusalusta;
g)
kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten siirtäminen kyseisen maan lipun alle;
h)
kielletään jäsenvaltioita antamasta unionin talouden toimijoille lupaa tehdä aluksiaan koskevia rahtaussopimuksia kyseisen maan talouden toimijoiden kanssa;
i)
kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten tai yhteisesti tärkeän kannan kalastuksessa tarvittavien kalastusvälineiden ja -tarvikkeiden vienti kyseiseen maahan;
j)
kielletään unionin talouden toimijoiden ja kyseisen maan väliset yksityiset kauppajärjestelyt, joiden avulla jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtiva kalastusalus voisi käyttää tämän maan kalastusmahdollisuuksia;
k)
kielletään jäsenvaltion lipun alla purjehtivien kalastusalusten ja kyseisen maan lipun alla purjehtivien kalastusalusten yhteiset kalastustoimet.
2. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5 artikla
Tämän asetuksen nojalla toteutettavia toimenpiteitä koskevat yleiset vaatimukset
1. Edellä 4 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden on oltava sellaisia, että ne
a)
liittyvät yhteisesti tärkeän kannan säilyttämiseen;
b)
toteutetaan yhdessä unionin alusten harjoittaman pyynnin taikka kalan ja siitä valmistettujen tai sitä sisältävien kalatuotteiden unionissa tapahtuvan tuotannon tai kulutuksen rajoitusten kanssa sen lajin osalta, jota varten toimenpiteet on hyväksytty;
c)
ovat oikeassa suhteessa asetettuihin tavoitteisiin ja sopivat yhteen sellaisten velvoitteiden kanssa, jotka perustuvat kansainvälisiin sopimuksiin, joiden osapuoli unioni on, tai muihin asiaa koskeviin kansainvälisen oikeuden sääntöihin.
2. Edellä 4 artiklassa tarkoitetuissa toimenpiteissä on otettava huomioon asetuksen (EY) N:o 1005/2008 nojalla jo toteutetut toimenpiteet.
3. Edellä 4 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä ei saa soveltaa tavalla, joka johtaisi mielivaltaiseen tai perusteettomaan syrjintään sellaisten maiden välillä, joissa vallitsevat samanlaiset olosuhteet, tai joka merkitsisi kansainvälisen kaupan peiteltyä rajoittamista.
4. Toteuttaessaan 4 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä komissio arvioi näiden toimenpiteiden lyhyen ja pitkän aikavälin taloudelliset ja sosiaaliset sekä ympäristöön ja kauppaan kohdistuvat vaikutukset ja niiden täytäntöönpanosta aiheutuvan hallinnollisen rasituksen voidakseen taata, että nämä toimenpiteet ovat ympäristöä vähän kuormittavia, tehokkaita, oikeasuhteisia ja kansainvälisten sääntöjen mukaisia.
5. Edellä 4 artiklassa tarkoitetuissa toimenpiteissä on määrättävä asianmukaisesta järjestelmästä, jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat panna ne täytäntöön.
6 artikla
Kestämättömän kalastuksen sallivia maita koskevat, ennen toimenpiteiden toteuttamista sovellettavat menettelyt
1. Kun komissio katsoo, että on välttämätöntä toteuttaa 4 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä, se ilmoittaa asianomaiselle maalle aikomuksestaan määrittää se kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi. Tällaisista tapauksista annetaan viipymättä tieto Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Ilmoituksessa annetaan tiedot syistä kyseisen maan määrittämiselle kestämättömän kalastuksen sallivaksi maaksi, ja siinä kuvataan toimenpiteet, jotka tämän asetuksen nojalla on mahdollista toteuttaa tuon maan suhteen.
3. Ennen kuin komissio toteuttaa 4 artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä, se antaa asianomaiselle maalle kohtuullisen tilaisuuden vastata ilmoitukseen kirjallisesti ja korjata tilanne kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta.
7 artikla
Kestämättömän kalastuksen sallivia maita koskevien toimenpiteiden soveltamisaika
1. Edellä 4 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden soveltaminen lopetetaan, kun kestämättömän kalastuksen salliva maa toteuttaa yhteisesti tärkeän kannan säilyttämiseksi ja hoitamiseksi tarvittavia asianmukaisia korjaavia toimenpiteitä ja kun nämä korjaavat toimenpiteet
a)
on joko toteutettu itsenäisesti tai niistä on sovittu unionin, ja tapauksesta riippuen muiden asianomaisten maiden, kanssa käydyissä neuvotteluissa, ja
b)
ne eivät heikennä unionin itsenäisesti tai yhteistyössä muiden maiden kanssa kyseisten kalakantojen säilyttämiseksi toteuttamien toimenpiteiden vaikutusta.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa määritetään täyttyvätkö 1 kohdassa säädetyt edellytykset ja joissa säädetään tarvittaessa, että 4 artiklan nojalla asianomaisen maan suhteen toteutettujen toimenpiteiden soveltaminen lopetetaan. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Komissio hyväksyy 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät ennakoimattomaan taloudelliseen tai yhteiskunnalliseen häiriöön, välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä päättääkseen, että 4 artiklan nojalla toteutettujen toimenpiteiden soveltaminen on lopetettava.
8 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
4. Edellä 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun arvioinnin tulokset annetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston saataville asetuksen (EU) N:o 182/2011 10 artiklan 4 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen, ja niiden saataville annetaan myös mainitussa säännöksessä tarkoitetut asiakirjat.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2012.