EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 517/2014
af 16. april 2014
om fluorholdige drivhusgasser og om ophævelse af forordning (EF) nr. 842/2006
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
efter høring af Regionsudvalget,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (2), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ifølge den fjerde vurderingsrapport fra Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer (»IPCC«) under FN's rammekonvention om klimaændringer (»klimakonventionen«), som Unionen er part i (3), vil de udviklede lande på grundlag af de eksisterende videnskabelige data skulle reducere drivhusgasemissionerne med 80 % til 95 % i forhold til 1990-niveauet frem til 2050 for at begrænse de globale klimaændringer til en temperaturstigning på 2 °C og dermed undgå uønskede klimakonsekvenser.
(2)
For at nå dette mål vedtog Kommissionen en køreplan for omstilling til en konkurrencedygtig lavemissionsøkonomi i 2050, som Rådet noterede sig i dets konklusioner af 17. maj 2011, og som blev støttet af Europa-Parlamentet i dets beslutning af 15. marts 2012. I køreplanen fastlagde Kommissionen en omkostningseffektiv metode til at opnå de fornødne samlede emissionsreduktioner i Unionen frem til 2050. Køreplanen fastlægger de nødvendige sektorbidrag på seks områder. Andre emissioner end CO2, herunder fluorholdige drivhusgasser, men undtagen andre emissioner end CO2 fra landbruget, bør i forhold til 1990-niveauet reduceres med 72 % til 73 % frem til 2030 og med 70 % til 78 % frem til 2050. Hvis 2005 benyttes som referenceår, er det nødvendigt at reducere andre emissioner end CO2, undtagen fra landbruget, med 60 % til 61 % frem til 2030. Emissionerne af fluorholdige drivhusgasser blev anslået til 90 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2005. En reduktion på 60 % betyder, at emissionerne skal reduceres til tilnærmelsesvis 35 mio. ton CO2-ækvivalenter frem til 2030. Da emissionerne anslås til 104 mio. ton CO2-ækvivalenter i 2030 ved fuld anvendelse af den gældende EU-lovgivning, er det nødvendigt med en yderligere reduktion på tilnærmelsesvis 70 mio. ton CO2-ækvivalenter.
(3)
I Kommissionens beretning af 26. september 2011 om anvendelsen, virkningen og tilstrækkeligheden af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 842/2006 (4) konkluderes det, at de aktuelle indeslutningsforanstaltninger, hvis de anvendes fuldt ud, har potentiale til at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Disse foranstaltninger bør derfor opretholdes og præciseres på grundlag af de erfaringer, der er gjort ved gennemførelsen. Visse foranstaltninger bør også udvides til at omfatte andre apparater, hvor der anvendes betydelige mængder af fluorholdige drivhusgasser, f.eks. kølelastbiler og kølepåhængskøretøjer dertil. Forpligtelsen til at etablere og føre journaler over anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser, bør også omfatte elektriske koblingsanlæg. Da indeslutningsforanstaltninger ved bortskaffelse af produkter og anlæg eller udstyr indeholdende fluorholdige drivhusgasser har stor betydning, bør medlemsstaterne tage hensyn til værdien af producentansvarsordninger og opfordre til oprettelse heraf på baggrund af eksisterende bedste praksis.
(4)
I denne beretning konkluderes det også, at der kan gøres mere for at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser i Unionen, navnlig ved at undgå at anvende sådanne gasser, når der findes sikre og energieffektive alternative teknologier med ingen eller en mindre indvirkning på klimaet. En nedgang på op til to tredjedele i emissionerne i 2010 frem til 2030 er omkostningseffektiv, fordi der findes dokumenterede og afprøvede og virksomme alternativer i mange sektorer.
(5)
I Europa-Parlamentets beslutning af 14. september 2011 om en samlet tilgang til ikke-CO2-klimarelevante menneskeskabte udledninger glæder det sig over Unionens tilsagn om at støtte tiltag for hydrofluorcarboner under Montrealprotokollen om stoffer, der nedbryder ozonlaget (»Montrealprotokollen«) som et fremragende eksempel på en ikkemarkedsbaseret tilgang til at reducere drivhusgasemissionerne. I beslutningen opfordres der også indtrængende til at undersøge mulighederne for at fremme en øjeblikkelig nedtrapning af hydrofluorcarboner på internationalt plan ved hjælp af Montrealprotokollen.
(6)
For at fremme brugen af teknologier med ingen eller en mindre indvirkning på klimaet bør uddannelsen af fysiske personer, der udfører aktiviteter i forbindelse med fluorholdige drivhusgasser, omfatte oplysninger om teknologier, der kan erstatte og mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser. Da visse alternativer til fluorholdige drivhusgasser, der anvendes i produkter og anlæg eller udstyr for at erstatte og mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, kan være giftige, letantændelige eller under højt tryk, bør Kommissionen undersøge eksisterende EU-lovgivning, der omfatter uddannelse af fysiske personer i sikker håndtering af alternative kølemidler og bør, hvis det er relevant, forelægge Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag om ændring af den relevante EU-lovgivning.
(7)
Autorisations- og uddannelsesprogrammer bør oprettes eller tilpasses under hensyntagen til de programmer, der er oprettet i henhold til forordning (EF) nr. 842/2006, og kan integreres i erhvervsuddannelsessystemerne.
(8)
For at sikre sammenhængen med overvågnings- og indberetningskravene i henhold til klimakonventionen og med beslutning 4/CMP.7 fra partskonferencen, der tjener som møde for parterne i Kyotoprotokollen til klimakonventionen, vedtaget på den syvende partskonference afholdt i Durban den 11. december 2011, bør de globale opvarmningspotentialer (»GWP'er«) beregnes på grundlag af det globale opvarmningspotentiale for et kilogram gas over en periode på 100 år set i forhold til et kilogram CO2. Beregningen bør så vidt muligt baseres på den fjerde vurderingsrapport vedtaget af IPPC.
(9)
Effektiv overvågning af emissioner af fluorholdige drivhusgasser er af afgørende betydning for at følge fremskridtene i retning af opfyldelse af emissionsreduktionsmålene og for at vurdere virkningerne af denne forordning. Anvendelsen af konsekvente data af høj kvalitet er af afgørende betydning for at sikre kvaliteten af indberetningen af emissioner af fluorholdige drivhusgasser. Medlemsstaternes indførelse af indberetningssystemer for emissioner af fluorholdige drivhusgasser vil sikre overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 525/2013 (5). Data om lækage af fluorholdige drivhusgasser fra udstyr, der indsamles af virksomheder i henhold til nærværende forordning, kan i væsentlig grad forbedre disse emissionsindberetningssystemer. På den måde bør det være muligt at tjekke, om de data, der anvendes til at aflede emissioner, er konsekvente, og at forbedre tilnærmelser baseret på beregninger og dermed danne grundlag for en bedre vurdering af emissioner af fluorholdige drivhusgasser i de nationale drivhusgasopgørelser.
(10)
I betragtning af, at der findes egnede alternativer, bør det aktuelle forbud mod anvendelse af svovlhexafluorid til magnesiumstøbning og genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer udvides til at omfatte anlæg, der anvender mindre end 850 kg svovlhexafluorid pr. år. Tilsvarende bør det med en passende overgangsperiode forbydes at anvende kølemidler med et meget højt globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover til servicering eller vedligeholdelse af køleanlæg eller udstyr med en fyldningsstørrelse på 40 ton CO2-ækvivalenter eller derover.
(11)
Der bør indføres forbud mod markedsføring af nye anlæg eller nyt udstyr til køling, luftkonditionering og brandsikring, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, specifikke fluorholdige drivhusgasser, når der findes egnede alternativer til anvendelsen af disse stoffer. Når der ikke findes alternativer, eller disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller brugen af disse alternativer ville medføre urimeligt store udgifter, bør Kommissionen kunne give tilladelse til en undtagelse, således at sådanne produkter og anlæg eller sådant udstyr kan markedsføres i en tidsbegrænset periode. På baggrund af fremtidig teknisk udvikling bør Kommissionen yderligere vurdere forbud mod markedsføring af nye anlæg eller nyt udstyr til sekundære mellemspændingskoblingsanlæg og nye små, todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg).
(12)
Anlæg eller udstyr, som indeholder fluorholdige drivhusgasser, bør tillades markedsført, hvis de samlede drivhusgasemissioner fra dette anlæg eller udstyr i hele livscyklussen under hensyntagen til lækage- og genvindingsrater er lavere end emissionerne fra ækvivalente anlæg eller ækvivalent udstyr uden fluorholdige drivhusgasser, for hvilke det maksimalt tilladte energiforbrug er fastsat i de relevante gennemførelsesforanstaltninger, der er vedtaget i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF (6). Regelmæssig og rettidig revision af disse gennemførelsesforanstaltninger i overensstemmelse med nævnte direktiv vil bidrage til at sikre, at disse gennemførelsesforanstaltninger fortsat er effektive og hensigtsmæssige.
(13)
En gradvis reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, er blevet identificeret som den mest effektive og omkostningseffektive måde at reducere emissionerne af disse stoffer på langt sigt.
(14)
Med henblik på gradvis at reducere mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres i Unionen, bør Kommissionen tildele markedsføringskvoter til individuelle producenter og importører på en sådan måde, at den samlede kvantitative begrænsning for markedsføringen af hydrofluorcarboner ikke overskrides. For at beskytte integriteten af den gradvise reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, bør der i Unionens kvotesystem tages hensyn til hydrofluorcarboner, der er indeholdt i anlæg eller udstyr. Såfremt hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke er blevet markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, bør der kræves en overensstemmelseserklæring som dokumentation for, at der er taget hensyn til disse hydrofluorcarboner i Unionens kvotesystem.
(15)
Beregningen af referenceværdierne og tildelingen af kvoter til individuelle producenter og importører bør i starten baseres på de mængder hydrofluorcarboner, som de indberettede som markedsført i referenceperioden fra 2009 til 2012. For ikke at udelukke små virksomheder bør 11 procent af den samlede kvantitative begrænsning dog forbeholdes importører og producenter, der ikke har markedsført mere end ét ton fluorholdige drivhusgasser i referenceperioden.
(16)
Kommissionen bør gennem en regelmæssig genberegning af referenceværdierne og kvoterne sikre, at virksomheder kan fortsætte deres aktiviteter på grundlag af de gennemsnitlige mængder, de har markedsført i de seneste år.
(17)
Produktionsprocessen for visse fluorholdige gasser kan medføre betydelige emissioner af andre fluorholdige drivhusgasser produceret som biprodukter. Markedsføring af fluorholdige drivhusgasser bør ske på betingelse af, at sådanne biproduktemissioner destrueres eller genvindes med henblik på efterfølgende anvendelse.
(18)
Kommissionen bør sikre, at der findes et centralt elektronisk register til forvaltning af kvoterne for markedsføring af hydroflourcarboner, herunder indberetning af markedsførte anlæg eller markedsført udstyr, navnlig når anlægget eller udstyret på forhånd er påfyldt hydrofluorcarboner, som ikke var markedsført inden påfyldningen, og som derfor kræver kontrol, ved en overensstemmelseserklæring og efterfølgende tredjepartskontrol, af, at der i Unionens kvotesystem er taget hensyn til mængderne af hydroflourcarboner.
(19)
For at opretholde fleksibiliteten på markedet for hydrofluorcarboner i bulk bør det være muligt at overdrage kvoter tildelt på grundlag af referenceværdier til en anden producent eller importør i Unionen eller til en anden producent eller importør, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant.
(20)
For at gøre det muligt at overvåge denne forordnings effektivitet bør de nuværende indberetningsforpligtelser udvides til også at omfatte andre fluorholdige stoffer, der har et betydeligt GWP eller formentlig vil erstatte de fluorholdige drivhusgasser, der er opført i bilag I. Af samme årsag bør destruktion af fluorholdige drivhusgasser og import til Unionen af sådanne gasser i produkter og anlæg eller udstyr også indberettes. Der bør fastsættes bagatelgrænser for at undgå administrative byrder, som ikke står i rimeligt forhold til målet, navnlig for små og mellemstore virksomheder og mikrovirksomheder.
(21)
Kommissionen bør løbende overvåge virkningerne af reduktionen af mængden af hydrofluorcarboner, der kan markedsføres, herunder reduktionens virkning for udbuddet af udstyr, når anvendelsen af hydrofluorcarboner ville give lavere livscyklusemissioner, end hvis der blev anvendt en alternativ teknologi. Kommissionen bør senest ved udgangen af 2020 udarbejde en rapport om tilgængeligheden af hydrofluorcarboner på EU-markedet. Kommissionen bør foretage en omfattende revision senest ved udgangen af 2022 med henblik på en rettidig tilpasning af bestemmelserne i denne forordning på baggrund af dens gennemførelse og nye udviklinger samt internationale forpligtelser og med henblik på at foreslå yderligere reduktionsforanstaltninger, hvis det er relevant.
(22)
For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (7).
(23)
For at ændre visse ikkevæsentlige bestemmelser i denne forordning bør beføjelsen til at vedtage retsakter delegeres til Kommissionen i overensstemmelse med artikel 290 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»TEUF«). Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(24)
Da denne forordning er vedtaget i henhold til artikel 192, stk. 1, i TEUF er den ikke til hinder for, at den enkelte medlemsstat opretholder eller indfører strengere beskyttelsesforanstaltninger, som er forenelige med TEUF. I henhold til artikel 193 i TEUF skal medlemsstaterne meddele Kommissionen alle sådanne foranstaltninger.
(25)
Denne forordning ændrer og supplerer genstanden for forordning (EF) nr. 842/2006, som derfor bør ophæves. For at sikre en problemfri overgang fra den gamle ordning til den nye ordning er det imidlertid hensigtsmæssigt, at Kommissionens forordning (EF) nr. 1493/2007 (8), (EF) nr. 1494/2007 (9), (EF) nr. 1497/2007 (10), (EF) nr. 1516/2007 (11), (EF) nr. 303/2008 (12), (EF) nr. 304/2008 (13), (EF) nr. 305/2008 (14), (EF) nr. 306/2008 (15), (EF) nr. 307/2008 (16) og (EF) nr. 308/2008 (17) fortsat gælder og finder anvendelse, medmindre og indtil de ophæves ved delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter, der vedtages af Kommissionen i henhold til denne forordning.
(26)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne, men kan på grund af den grænseoverskridende karakter af de miljømæssige problemer, der behandles, og forordningens virkning på handel inden for Unionen og på ekstern handel bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i traktaten om Den Europæiske Union. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Formålet med denne forordning er at beskytte miljøet ved at reducere emissionerne af fluorholdige drivhusgasser. Ved denne forordning fastsættes således:
a)
bestemmelser for indeslutning, anvendelse, genvinding og destruktion af fluorholdige drivhusgasser samt for ledsageforanstaltninger i tilknytning hertil
b)
betingelser for markedsføring af specifikke produkter og anlæg eller specifikt udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af, fluorholdige drivhusgasser,
c)
betingelser for specifikke anvendelser af fluorholdige drivhusgasser og
d)
kvantitative begrænsninger for markedsføring af hydrofluorcarboner.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »fluorholdige drivhusgasser«: hydrofluorcarboner, perfluorcarboner, svovlhexafluorid og andre drivhusgasser, der indeholder fluor, som opført i bilag I eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
2) »hydrofluorcarboner« eller »HFC'er«: stoffer, som er opført i del 1 i bilag I, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
3) »perfluorcarboner« eller »PFC'er«: stoffer, som er opført i del 2 i bilag I, eller blandinger, der indeholder et af disse stoffer
4) »svovlhexafluorid« eller »SF6«: stof, som er opført i del 3 i bilag I, eller blandinger, der indeholder dette stof
5) »blanding«: en væske, der består af to eller flere stoffer, hvoraf mindst et er et stof opført i bilag I eller bilag II
6) »globalt opvarmningspotentiale« eller »GWP«: en drivhusgas' klimaopvarmningspotentiale set i forhold til kuldioxids (CO2) potentiale beregnet som opvarmningspotentialet af et kilogram drivhusgas over en periode på 100 år set i forhold til et kilogram CO2 som fastsat i bilag I, II og IV, eller for så vidt angår blandinger beregnet i overensstemmelse med bilag IV
7) »ton(s) CO2-ækvivalenter«: en mængde drivhusgasser udtrykt som produktet af drivhusgassernes vægt i ton og deres globale opvarmningspotentiale
8) »operatør«: den fysiske eller juridiske person, der har den faktiske kompetence til at træffe beslutninger om den tekniske funktion af de produkter og anlæg eller udstyr, der er omfattet af denne forordning; en medlemsstat kan i veldefinerede særlige situationer udpege ejeren som den, der er ansvarlig for operatørens forpligtelser
9) »anvendelse«: anvendelse af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion, vedligeholdelse eller servicering, herunder genpåfyldning, af produkter og anlæg eller udstyr, eller i forbindelse med andre processer, der omhandles i denne forordning
10) »markedsføring«: første levering til eller tilrådighedsstillelse for tredjemand i Unionen mod eller uden betaling eller, hvis der er tale om en producent, anvendelse for egen regning; dette omfatter også toldmæssig overgang til fri omsætning i Unionen
11) »hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr«: anlæg eller udstyr, hvor alle dele, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, er gjort tætte ved svejsning, lodning eller en tilsvarende fast forbindelse, som kan omfatte blokerede ventiler eller blokerede adgangspunkter, der muliggør korrekt reparation eller bortskaffelse, og som har en testet lækagerate på mindre end tre gram pr. år under et tryk på mindst en fjerdedel af det maksimalt tilladte tryk
12) »beholder«: et produkt, der primært er udformet til at transportere eller opbevare fluorholdige drivhusgasser
13) »beholder, som ikke kan genpåfyldes«: en beholder, som ikke kan genpåfyldes uden at blive tilpasset til formålet, eller som markedsføres, uden at der er truffet forholdsregler for, at den skal returneres til genpåfyldning
14) »genvinding«: indsamling og opbevaring af fluorholdige drivhusgasser fra produkter, herunder beholdere, og anlæg eller udstyr i forbindelse med vedligeholdelse eller servicering eller inden bortskaffelse af produkter, anlæg eller udstyr
15) »genanvendelse«: fornyet anvendelse af genvundne fluorholdige drivhusgasser efter en grundlæggende rensningsproces
16) »regenerering«: fornyet forarbejdning af genvundne fluorholdige drivhusgasser med henblik på at overholde en specificeret standard for et ubrugt stof, under hensyntagen til stoffets påtænkte anvendelse
17) »destruktion«: den proces, hvorved det hele eller det meste af en fluorholdig drivhusgas permanent omdannes eller nedbrydes til et eller flere stabile stoffer, som ikke er fluorholdige drivhusgasser
18) »nedlukning«: den proces, hvorved et produkt, anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, standses endeligt og tages ud af drift eller anvendelse
19) »reparation«: retablering af produkter eller anlæg eller udstyr, som er beskadiget eller lækker, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår en del, som indeholder eller er udformet til at indeholde sådanne gasser
20) »installering«: montering af to eller flere anlæg, udstyr eller kredsløb, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, med det formål at montere et system på det sted, hvor det skal være i drift, som medfører samling af gasrør i et system for at slutte et kredsløb uanset behovet for at påfylde systemet efter montering
21) »vedligeholdelse eller servicering«: alle aktiviteter, undtagen genvinding, jf. artikel 8, og lækagekontrol, jf. artikel 4 og artikel 10, stk. 1, litra b), i denne forordning, som indebærer et brud i kredsløbene, der indeholder eller er udformet til at indeholde fluorholdige drivhusgasser, især forsyning af systemet med fluorholdige drivhusgasser, fjernelse af et eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr, montering på ny af to eller flere kredsløb, anlæg eller udstyr og reparation af lækager
22) »ubrugt stof«: et stof, som ikke tidligere har været brugt
23) »stationær«: ikke normalt i bevægelse, når det er i anvendelse, herunder flytbare klimaanlæg til indendørs anvendelse
24) »mobil«: normalt i bevægelse, når det er i anvendelse
25) »enkomponentskum«: en skumsammensætning i en spraydåse i ureageret eller delvis reageret flydende form, som udvider sig og hærdes, når det forlader spraydåsen
26) »kølelastbil«: et motorkøretøj med en masse på over 3,5 ton, der først og fremmest er konstrueret og fremstillet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed
27) »kølepåhængskøretøj«: et køretøj, der er konstrueret og fremstillet til at blive trukket af en lastbil eller en traktor, som først og fremmest er beregnet til godstransport, og som er udstyret med en køleenhed
28) »teknisk spraydåse«: en spraydåse, der anvendes til vedligeholdelse, reparation, rengøring, prøvning, insektbekæmpelse og fremstilling af produkter og anlæg eller udstyr, installering af anlæg eller udstyr og til andre formål
29) »lækagedetektionssystem«: en kalibreret mekanisk, elektrisk eller elektronisk anordning til detektion af lækage af fluorholdige drivhusgasser, som ved detektion alarmerer operatøren
30) »virksomhed«: enhver fysisk eller juridisk person, som:
a)
producerer, anvender, genvinder, indsamler, genanvender, regenererer eller destruerer fluorholdige drivhusgasser
b)
importerer eller eksporterer fluorholdige drivhusgasser eller produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder sådanne gasser
c)
markedsfører fluorholdige drivhusgasser eller produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af sådanne gasser
d)
installerer, servicerer, vedligeholder, reparerer eller nedlukker anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, eller kontrollerer sådanne anlæg eller sådant udstyr for lækage
e)
er operatør af anlæg eller udstyr, der indeholder eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser
f)
producerer, importerer, eksporterer, markedsfører eller destruerer gasser, som er opført i bilag II
g)
markedsfører produkter, anlæg eller udstyr, der indeholder gasser, som er opført i bilag II
31) »råvare«: alle fluorholdige drivhusgasser eller stoffer, der er opført i bilag II, og som omdannes kemisk i en proces, hvori dets oprindelige sammensætning ændres fuldstændig, og hvis emissioner er ubetydelige
32) »kommerciel brug«: anvendt til opbevaring, udstilling eller distribution af produkter til salg til slutbrugere i detailhandelen eller restaurationstjenester
33) »brandsikringsudstyr«: anlæg, udstyr og systemer, der bruges til brandforebyggelses- eller brandslukningsformål, herunder brandslukkere
34) »Rankinekredsproces med organisk medium(»organic Rankine cycle)«: en kredsproces, der indeholder kondenserbar fluorholdig drivhusgas og omdanner varme fra en varmekilde til energi til produktion af elektrisk eller mekanisk energi
35) »forsvarsmateriel«: våben, ammunition eller krigsmateriel, der er bestemt specielt til militære formål, og som er nødvendige til beskyttelse af medlemsstaternes væsentlige sikkerhedsinteresser
36) »elektriske koblingsanlæg«: afbrydere og kombinationer deraf med tilhørende kontrol-, måle-, beskyttelses- og reguleringsudstyr samt samlede enheder af sådanne anordninger og sådant udstyr med tilhørende sammenkoblinger, tilbehør, indkapslinger og understøtninger beregnet til anvendelse i forbindelse med produktion, transport, distribution og omdannelse af elektrisk energi
37) »centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg)«: systemer med to eller flere kompressorer, der drives parallelt, og som er tilsluttet en eller flere almindelige kondensatorer og en række køleanordninger, såsom kølediske, kummefrysere, dybfrysere eller afkølede lagerrum
38) »primært kølemiddelkredsløb i kaskadesystemer«: det primære kredsløb i indirekte mellemtemperatursystemer, hvori en kombination af to eller flere separate kølekredsløb er forbundet i serier, således at det primære kredsløb absorberer kondensatorvarmen fra et sekundært kredsløb for mellemtemperaturen
39) »todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg)«: systemer til luftkonditionering, der består af én udendørs enhed og én indendørs enhed, der er forbundet med rør med kølemiddel, og som skal installeres på anvendelsesstedet.
KAPITEL II
INDESLUTNING
Artikel 3
Forebyggelse af emissioner af fluorholdige drivhusgasser
1. Forsætlig udledning af fluorholdige drivhusgasser i atmosfæren er forbudt, når udledningen ikke er teknisk nødvendig for den tilsigtede anvendelse.
2. Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, træffer forholdsregler for at forebygge uforsætlig udledning heraf (»lækage«) af disse gasser. De træffer alle teknisk og økonomisk gennemførlige foranstaltninger for at minimere lækage af fluorholdige drivhusgasser.
3. Hvis der detekteres lækage af fluorholdige drivhusgasser, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret repareres hurtigst muligt.
Er anlæg eller udstyr underlagt kontrol for lækage i henhold til artikel 4, stk. 1, og er en lækage i anlægget eller udstyret blevet repareret, sikrer operatøren, at anlægget eller udstyret kontrolleres af en autoriseret fysisk person inden for en måned efter reparationen for at verificere, at reparationen har været effektiv.
4. Fysiske personer, der udfører de i artikel 10, stk. 1, litra a)-c), omhandlede opgaver, skal være autoriserede i overensstemmelse med artikel 10, stk. 4 og 7, og træffe forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser.
Virksomheder, der udfører installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er anført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), skal være autoriserede i overensstemmelse med artikel 10, stk. 6 og 7, og træffe forholdsregler for at forebygge lækage af fluorholdige drivhusgasser.
Artikel 4
Lækagekontrol
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at anlægget eller udstyret kontrolleres for lækage.
Hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale i mængder på mindre end 10 ton CO2-ækvivalenter, er ikke underlagt lækagekontrol i medfør af denne artikel, såfremt anlægget eller udstyret er mærket som hermetisk lukket.
Elektriske koblingsanlæg er ikke underlagt lækagekontrol i medfør af denne artikel, forudsat at en af følgende betingelser er opfyldt:
a)
der har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation, og er mærket i overensstemmelse hermed
b)
de er udstyret med en anordning til overvågning af tryk eller massefylde, eller
c)
de indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser.
2. Stk. 1 finder anvendelse på operatører af følgende anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser:
a)
stationære køleanlæg eller stationært køleudstyr
b)
stationære luftkonditioneringsanlæg eller stationært luftkonditioneringsudstyr
c)
stationære varmepumper
d)
stationært brandsikringsudstyr
e)
køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer
f)
elektriske koblingsanlæg
g)
Rankinekredsprocesser med organisk medium (organic Rankine cycles).
For så vidt angår de anlæg og det udstyr, der er omhandlet første afsnit, litra a)-e), udføres kontrollen af fysiske personer, der er autoriseret i overensstemmelse med reglerne i artikel 10.
Som undtagelse fra stk. 1, første afsnit, er anlæg eller udstyr, der indeholder mindre end 3 kg fluorholdige drivhusgasser, eller hermetisk lukkede anlæg eller hermetisk lukket udstyr, der er mærket i overensstemmelse hermed, og indeholder mindre end 6 kg fluorholdige drivhusgasser, indtil den 31. december 2016 ikke underlagt lækagekontrol.
3. Lækagekontrollen i henhold til stk. 1 gennemføres med følgende hyppighed:
a)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 5 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 50 ton CO2-ækvivalenter, mindst hver 12. måned, eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 24. måned
b)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 50 ton CO2-ækvivalenter eller derover, men mindre end 500 ton CO2-ækvivalenter, mindst hver sjette måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver 12. måned
c)
for anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, mindst hver tredje måned eller, såfremt der er installeret et lækagedetektionssystem, mindst hver sjette måned.
4. Forpligtelserne i stk. 1 vedrørende brandsikringsudstyr som omhandlet i stk. 2, litra d), anses for at være opfyldt, såfremt følgende to betingelser er opfyldt:
a)
den eksisterende kontrolordning opfylder ISO 14520- eller EN 15004-standarden, og
b)
brandsikringsudstyret kontrolleres lige så hyppigt, som det kræves i henhold til stk. 3.
5. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesbestemmelser præcisere kravene til de lækagekontroller, der i henhold til stk. 1 skal foretages for hver type anlæg eller udstyr som omhandlet i nævnte stykke, identificere de dele af anlægget eller udstyret, der indebærer størst risiko for lækage, og ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 3, stk. 7, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 5
Lækagedetektionssystemer
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som alarmerer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.
2. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra f) og g), og som indeholder fluorholdige drivhusgasser i mængder på 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover, og som er installeret den 1. januar 2017 eller derefter, sikrer, at anlægget eller udstyret er forsynet med et lækagedetektionssystem, som alarmerer operatøren eller en virksomhed med ansvar for servicering om alle lækager.
3. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d) og g), og som er omfattet af stk. 1 eller 2 i nærværende artikel, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hver 12. måned for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende.
4. Operatører af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra f), og som er omfattet af stk. 2 i nærværende artikel, sikrer, at lækagedetektionssystemerne kontrolleres mindst en gang hvert 6. år for at sikre, at de fungerer tilfredsstillende.
Artikel 6
Journalføring
1. Operatører af anlæg eller udstyr, der skal kontrolleres for lækage i henhold til artikel 4, stk. 1, etablerer og fører for ethvert sådant anlæg eller udstyr journaler, som angiver følgende oplysninger:
a)
mængden og typen af installerede fluorholdige drivhusgasser
b)
de tilføjede mængder fluorholdige drivhusgasser under installering, vedligeholdelse eller servicering eller på grund af lækage
c)
hvorvidt mængderne af installerede fluorholdige drivhusgasser er blevet genanvendt eller regenereret, herunder navn og adresse på genanvendelses- eller regenereringsanlægget og i givet fald autorisationsnummer
d)
mængden af genvundne fluorholdige drivhusgasser
e)
identiteten af den virksomhed, der har installeret, serviceret, vedligeholdt og eventuelt repareret eller nedlukket anlægget eller udstyret, herunder i givet fald nummeret på dens autorisation
f)
datoer for og resultater af kontrollen i medfør af artikel 4, stk. 1-3
g)
for så vidt angår nedlukkede anlæg eller nedlukket udstyr, de foranstaltninger, der er truffet med henblik på genvinding og bortskaffelse af de fluorholdige drivhusgasser.
2. Medmindre de journaler, der er omhandlet i stk. 1, lagres i en database, som oprettes af medlemsstaternes kompetente myndigheder, gælder følgende regler:
a)
de i stk. 1 omhandlede operatører opbevarer de i nævnte stykke omhandlede journaler i mindst fem år
b)
de virksomheder, der udøver de i stk. 1, litra e), omhandlede aktiviteter for operatører, opbevarer kopier af journalerne i mindst fem år.
De i stk. 1 omhandlede journaler stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. I det omfang, sådanne journaler indeholder miljøoplysninger, anvendes i givet fald Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF (18) eller Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1367/2006 (19).
3. Med henblik på artikel 11, stk. 4, etablerer virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser journaler over relevante oplysninger om køberne af fluorholdige drivhusgasser, herunder følgende:
a)
numrene på købernes autorisationer og
b)
de respektive købte mængder fluorholdige drivhusgasser.
Virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser, fører disse journaler i mindst fem år.
Virksomheder, der leverer fluorholdige drivhusgasser, stiller på anmodning sådanne journaler til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed eller Kommissionen. I det omfang, journalerne indeholder miljøoplysninger, anvendes i givet fald direktiv 2003/4/EF eller forordning (EF) nr. 1367/2006.
4. Kommissionen kan ved hjælp af en gennemførelsesretsakt fastlægge formatet for de journaler, der er omhandlet i stk. 1 og 3 i nærværende artikel, og præcisere, hvordan de bør etableres og føres. Denne gennemførelsesretsakt vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 7
Emissioner af fluorholdige drivhusgasser i forbindelse med produktion
1. Producenter af fluorholdige forbindelser træffer alle nødvendige forholdsregler for at begrænse emissioner af fluorholdige drivhusgasser mest muligt under
a)
produktion
b)
transport og
c)
opbevaring.
Denne artikel gælder også, når fluorholdige drivhusgasser produceres som biprodukter.
2. Med forbehold af artikel 11, stk. 1, er det forbudt at markedsføre fluorholdige drivhusgasser og gasser, som er anført i bilag II, medmindre producenter eller importører, når det er relevant, på tidspunktet for markedsføringen dokumenterer, at trifluormethan, der produceres som biprodukt under fremstillingsprocessen, herunder ved fremstilling af råstoffer til deres produktion, er blevet destrueret eller genvundet med henblik på efterfølgende anvendelse i overensstemmelse med de bedste tilgængelige teknikker.
Dette krav finder anvendelse fra den 11. juni 2015.
Artikel 8
Genvinding
1. Operatører af stationære anlæg eller af køleenheder på kølelastbiler og -påhængskøretøjer, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, som ikke er indeholdt i skummaterialer, sikrer, at genvindingen af disse gasser udføres af fysiske personer, der har de relevante autorisationer, jf. artikel 10, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres.
Dette krav gælder for operatører af følgende anlæg eller udstyr:
a)
kølekredsløb i stationære køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr
b)
kølekredsløb i køleenheder til kølelastbiler og -påhængskøretøjer
c)
stationære anlæg eller stationært udstyr, der indeholder opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser
d)
stationært brandsikringsudstyr
e)
stationære elektriske koblingsanlæg.
2. Den virksomhed, som anvender en beholder til fluorholdig drivhusgas umiddelbart inden bortskaffelsen heraf, sørger for, at eventuelle restgasser genvindes for at sikre, at de genanvendes, regenereres eller destrueres.
3. Operatører af produkter og anlæg eller udstyr, der ikke er nævnt i stk. 1, herunder mobile anlæg eller mobilt udstyr, og som indeholder fluorholdige drivhusgasser, sørger for, at gasserne genvindes i det omfang, det er teknisk muligt og ikke medfører uforholdsmæssigt store omkostninger, af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer, således at gasserne genanvendes, regenereres eller destrueres, eller sørger for, at gasserne destrueres uden forudgående genvinding.
Genvinding af fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i vejkøretøjer, der ikke er omfattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/40/EF (20), udføres af fysiske personer med de fornødne kvalifikationer.
For så vidt angår genvinding af fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, anses kun fysiske personer, der mindst har et uddannelsesbevis i overensstemmelse med artikel 10, stk. 2, for at have de fornødne kvalifikationer.
Artikel 9
Producentansvarsordninger
Med forbehold af eksisterende EU-lovgivning tilskynder medlemsstaterne til udvikling af producentansvarsordninger med henblik på genvinding af fluorholdige drivhusgasser og genanvendelse, regenerering eller destruktion heraf.
Medlemsstaterne stiller oplysninger til rådighed for Kommissionen om de tiltag, der er iværksat i henhold til stk. 1.
Artikel 10
Uddannelse og autorisation
1. Medlemsstaterne indfører eller tilpasser på grundlag af de i stk. 5 omhandlede mindstekrav autorisationsprogrammer, herunder evalueringsprocesser. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelse for fysiske personer, der udfører følgende opgaver:
a)
installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-f)
b)
lækagekontrol som fastsat i artikel 4, stk. 1, af udstyr som omhandlet i artikel 4, stk. 2, litra a)-e)
c)
genvinding af fluorholdige drivhusgasser som fastsat i artikel 8, stk. 1.
2. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelsesprogrammer for fysiske personer, som genvinder fluorholdige drivhusgasser fra luftkonditioneringsanlæg i motorkøretøjer, der er omfattet af direktiv 2006/40/EF, på grundlag af mindstekravene omhandlet i stk. 5.
3. De autorisationsprogrammer og den uddannelse, der er fastsat i stk. 1 og 2, omfatter følgende:
a)
gældende forskrifter og tekniske standarder
b)
emissionsforebyggelse
c)
genvinding af fluorholdige drivhusgasser
d)
sikker håndtering af anlæg eller udstyr af den type og størrelse, der er omfattet af autorisationen
e)
oplysninger om relevante teknologier, som erstatter eller mindsker anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, samt sikker håndtering heraf.
4. Autorisationer i medfør af de autorisationsprogrammer, der er omhandlet i stk. 1, udstedes på betingelse af, at ansøgeren på vellykket vis har fuldført en evalueringsproces, der er indført i medfør af stk. 1, 3 og 5.
5. Mindstekravene til autorisationsprogrammerne er fastsat i forordning (EF) nr. 303/2008 til (EF) nr. 306/2008 og i nærværende artikels stk. 12. Mindstekravene til uddannelsesbeviserne er fastsat i forordning (EF) nr. 307/2008 og i stk. 12. Disse mindstekrav præciserer for hver type anlæg eller udstyr i stk. 1 og 2 de nødvendige praktiske færdigheder og den nødvendige teoretiske viden og skelner, hvis det er hensigtsmæssigt, mellem de forskellige aktiviteter, der er omfattet heraf, samt betingelserne for gensidig anerkendelse af autorisationer og uddannelsesbeviser.
6. Medlemsstaterne indfører eller tilpasser på baggrund af mindstekravene omhandlet i stk. 5 autorisationsprogrammer for virksomheder, der udøver installering, servicering, vedligeholdelse, reparation eller nedlukning af anlæg eller udstyr, der er opført i artikel 4, stk. 2, litra a)-d), for andre parter.
7. Eksisterende autorisationer og uddannelsesbeviser, der er udstedt i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 842/2006, er fortsat gyldige, jf. de betingelser, som de oprindelig er udstedt på.
8. Medlemsstaterne sikrer, at alle fysiske personer, der har en autorisation i henhold til autorisationsprogrammer som fastsat i stk. 1 og 7, har adgang til oplysninger i forbindelse med hver af følgende:
a)
de i stk. 3, litra e), omhandlede teknologier og
b)
eksisterende reguleringskrav for håndtering af anlæg eller udstyr, der indeholder alternative kølemidler til fluorholdige drivhusgasser.
9. Medlemsstaterne sikrer adgang til uddannelse for de fysiske personer, der ønsker at ajourføre deres viden med hensyn til de spørgsmål, der er omhandlet i stk. 3.
10. Medlemsstaterne giver senest den 1. januar 2017 Kommissionen meddelelse om autorisations- og uddannelsesprogrammer.
Medlemsstaterne anerkender autorisationer og uddannelsesbeviser, der er udstedt i en anden medlemsstat i henhold til denne artikel. De må ikke begrænse den frie udveksling af tjenesteydelser eller etableringsfriheden, fordi en autorisation er udstedt i en anden medlemsstat.
11. En virksomhed, der overdrager en opgave omhandlet i stk. 1, til en anden virksomhed, tager rimelige skridt for at sikre sig, at sidstnævnte har de fornødne autorisationer til at udføre de krævede opgaver i henhold til denne artikel.
12. Hvis det med henblik på anvendelsen af denne artikel viser sig at være nødvendigt at fastsætte en mere harmoniseret tilgang til uddannelse, tilpasser og ajourfører Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter mindstekravene for så vidt angår de færdigheder og den viden, der skal omfattes heraf, præciserer bestemmelserne for autorisation eller bevis samt betingelserne for gensidig anerkendelse og ophæver retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 1, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24. Når Kommissionen udøver sine beføjelser i medfør af dette stykke, tager den hensyn til relevante eksisterende kvalifikations- eller autorisationsordninger.
13. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet for den meddelelse, der er omhandlet i denne artikels stk. 10, og kan ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 5, stk. 5, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
14. Indebærer kravene i henhold til denne artikel i forbindelse med leveringen af autorisationer og uddannelse uforholdsmæssigt store byrder for en medlemsstat, fordi den har et lavt befolkningstal og derfor mangel på efterspørgsel efter den pågældende uddannelse og autorisation, kan kravene opfyldes gennem anerkendelse af autorisationer, der er udstedt i andre medlemsstater.
Medlemsstater, der anvender dette stykke, underretter Kommissionen, som underretter de øvrige medlemsstater.
15. Intet i denne artikel er til hinder for, at medlemsstaterne opretter yderligere autorisations- og uddannelsesprogrammer med hensyn til andre anlæg eller andet udstyr end de anlæg og det udstyr, der er omhandlet i stk. 1.
KAPITEL III
MARKEDSFØRING OG KONTROL AF ANVENDELSE
Artikel 11
Begrænsning af markedsføringen
1. Markedsføring af produkter og anlæg eller udstyr, der er anført i bilag III, med undtagelse af forsvarsmateriel, er forbudt fra den dato, der er anført i det pågældende bilag, og som i givet fald er differentieret efter type eller globalt opvarmningspotentiale for den indeholdte fluorholdige drivhusgas.
2. Forbuddet i stk. 1 gælder ikke for anlæg eller udstyr, for hvilket det fastslået i de krav til miljøvenligt design, der er vedtaget i henhold til direktiv 2009/125/EF, at anlægget eller udstyret på grund af en højere energieffektivitet, når det er i drift, vil have lavere CO2-ækvivalente emissioner i hele livscyklussen, end det er tilfældet for ækvivalente anlæg eller ækvivalent udstyr, der opfylder de relevante krav til miljøvenligt design og ikke indeholder hydrofluorcarboner.
3. Kommissionen kan undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter, efter en begrundet anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat og under hensyntagen til målene for denne forordning, give tilladelse til en undtagelse på op til fire år, der giver mulighed for, at produkter og anlæg eller udstyr, der er anført i bilag III, og som indeholder eller kun fungerer ved hjælp af fluorholdige drivhusgasser, kan markedsføres, når det godtgøres, at:
a)
der for et bestemt produkt, anlæg eller udstyr eller for en bestemt kategori af produkter, anlæg eller udstyr ikke findes alternativer hertil, eller at disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, eller
b)
anvendelsen af teknisk mulige og sikre alternativer ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
4. Med henblik på udførelsen af installering, servicering, vedligeholdelse eller reparation af anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion afhænger af, fluorholdige drivhusgasser, og for hvilket der kræves autorisation eller uddannelsesbevis i henhold til artikel 10, må fluorholdige drivhusgasser kun sælges til og købes af virksomheder, som har de relevante autorisationer eller uddannelsesbeviser i henhold til artikel 10, eller virksomheder, der beskæftiger personer, der har en autorisation eller et uddannelsesbevis i henhold til artikel 10, stk. 2 og 5. Dette stykke er ikke til hinder for, at uautoriserede virksomheder, som ikke udfører de i nærværende stykkes første punktum omhandlede aktiviteter, indsamler, transporterer eller leverer fluorholdige drivhusgasser.
5. Anlæg eller udstyr, der ikke er hermetisk lukket, og som er påfyldt fluorholdige drivhusgasser, må kun sælges til slutbrugeren, hvis det ledsages af dokumentation for, at installeringen vil blive foretaget af en virksomhed, der er autoriseret i overensstemmelse med artikel 10.
6. Kommissionen indsamler på grundlag af foreliggende data fra medlemsstaterne oplysninger om medlemsstaternes nationale koder, standarder eller lovgivning med hensyn til erstatningsteknologier, hvori der anvendes alternativer til fluorholdige drivhusgasser i køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr samt i skummaterialer.
Kommissionen offentliggør senest den 1. januar 2017 en sammenfattende rapport om oplysningerne indsamlet i henhold til første afsnit.
Artikel 12
Mærkning og produkt-, anlægs- og udstyrsoplysninger
1. Produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder, eller hvis funktion er afhængig af fluorholdige drivhusgasser, må ikke markedsføres, medmindre de er mærket. Dette gælder alene for:
a)
køleanlæg eller -udstyr
b)
luftkonditioneringsanlæg eller -udstyr
c)
varmepumper
d)
brandsikringsudstyr
e)
elektriske koblingsanlæg
f)
spraydåser, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, med undtagelse af dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele
g)
alle beholdere med fluorholdige drivhusgasser
h)
opløsningsmidler, som er baseret på fluorholdige drivhusgasser
i)
Rankinekredsproces med organisk medium (organic Rankine cycles).
2. Produkter eller anlæg eller udstyr omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 11, stk. 3, skal mærkes i overensstemmelse hermed og indeholde en henvisning til, at de pågældende produkter eller anlæg eller det pågældende udstyr kun må anvendes til det formål, der er omfattet af en undtagelse efter nævnte artikel.
3. Den i henhold til stk. 1 krævede mærkning skal omfatte følgende oplysninger:
a)
en henvisning til, at produktet, anlægget eller udstyret indeholder fluorholdige drivhusgasser, eller at det kun fungerer ved hjælp af sådanne gasser
b)
det almindeligt anvendte handelsnavn for den pågældende fluorholdige drivhusgas eller, hvis et sådant ikke findes, den kemiske betegnelse
c)
fra den 1. januar 2017 mængden, udtrykt i vægt og i CO2-ækvivalenter, af fluorholdige drivhusgasser i produktet, anlægget eller udstyret, eller den mængde fluorholdige drivhusgasser, som anlægget eller udstyret er udformet til at indeholde, samt gassernes globale opvarmningspotentiale.
Den i henhold til stk. 1 krævede mærkning skal omfatte følgende oplysninger, hvor det er relevant:
a)
en henvisning til, at de fluorholdige drivhusgasser befinder sig i et hermetisk lukket anlæg eller udstyr
b)
en henvisning til, at de elektriske koblingsanlæg har en testet lækagerate på mindre end 0,1 % pr. år, jf. producentens tekniske specifikation.
4. Mærket skal være let læseligt, må ikke kunne slettes og skal anbringes enten:
a)
tæt på serviceåbninger til påfyldning eller genvinding af fluorholdige drivhusgasser eller
b)
på den del af produktet, anlægget eller udstyret, der indeholder de fluorholdige drivhusgasser.
Mærket skal udfærdiges på det eller de officielle sprog i den medlemsstat, hvor det skal markedsføres.
5. Skummaterialer og polyolblandinger, der indeholder fluorholdige drivhusgasser, må ikke markedsføres, medmindre de fluorholdige drivhusgasser identificeres med et mærke, som angiver det almindeligt anvendte handelsnavn, eller, hvis et sådant ikke findes, den kemiske betegnelse. Mærket skal klart angive, at skummaterialet eller polyolblandingerne indeholder fluorholdige drivhusgasser. Hvis der er tale om skumplader, skal disse oplysninger klart og uudsletteligt være anført på pladerne.
6. Regenererede eller genanvendte fluorholdige drivhusgasser mærkes med oplysning om, at stoffet er regenereret eller genanvendt, om partiets referencenummer (batchnummer) og regenererings- eller genanvendelsesanlæggets navn og adresse.
7. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på destruktion, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må destrueres.
8. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på direkte eksport, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må eksporteres direkte.
9. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på anvendelse i forsvarsmateriel, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
10. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på ætsning af halvledermaterialer eller rensning af kamre til kemisk pådampning (Chemical Vapour Deposition) i halvlederindustrien, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
11. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på anvendelse som råvare, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes som råvare.
12. Fluorholdige drivhusgasser, der markedsføres med henblik på fremstilling af dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele, mærkes med oplysning om, at indholdet af beholderen kun må anvendes til dette formål.
13. De oplysninger, der er omhandlet i stk. 3 og 5, skal indgå i brugsanvisninger for de pågældende produkter og anlæg eller det pågældende udstyr.
Når der er tale om produkter og anlæg eller udstyr, der indeholder fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 150 eller derover, skal disse oplysninger også medtages i varebeskrivelser, der anvendes til reklame.
14. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet for den mærkning, der er omhandlet i stk. 1 og stk. 4-12 og kan ophæve retsakter, der er vedtaget i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 842/2006. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
15. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 vedrørende ændring af mærkningskravene i stk. 4-12, hvis det er hensigtsmæssigt i betragtning af den kommercielle eller teknologiske udvikling.
Artikel 13
Begrænsning af anvendelse
1. Det er forbudt at anvende svovlhexafluorid til magnesiumstøbning og i forbindelse med genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer.
For anlæg, der anvender en mængde af svovlhexafluorid, som er mindre end 850 kg pr. år, i forbindelse med magnesiumstøbning og genanvendelse af magnesiumstøbelegeringer, finder dette forbud først anvendelse fra den 1. januar 2018.
2. Det er forbudt at anvende svovlhexafluorid til oppumpning af bildæk.
3. Fra den 1. januar 2020 er det forbudt at anvende fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover til at servicere eller vedligeholde køleanlæg eller udstyr med en fyldningsstørrelse på 40 ton CO2-ækvivalenter eller derover.
Dette stykke finder ikke anvendelse på forsvarsmateriel eller anlæg eller udstyr beregnet til at blive brugt til at afkøle produkter til temperaturer under - 50 °C.
Det i første afsnit omhandlede forbud finder ikke anvendelse på følgende kategorier af fluorholdige drivhusgasser:
a)
regenererede fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover, som anvendes til vedligeholdelse eller servicering af eksisterende køleanlæg eller udstyr, forudsat at de er mærket i overensstemmelse med artikel 12, stk. 6,
b)
genanvendte fluorholdige drivhusgasser med et globalt opvarmningspotentiale på 2 500 eller derover, som anvendes til vedligeholdelse eller servicering af eksisterende køleanlæg eller udstyr, forudsat at de er genvundet fra sådanne anlæg eller sådant udstyr. Sådanne genanvendte gasser må kun anvendes af den virksomhed, som har udført genvindingen som led i vedligeholdelse eller servicering, eller den virksomhed, for hvem genvindingen blev udført som led i vedligeholdelse eller servicering.
Det i første afsnit omhandlede forbud finder ikke anvendelse på køleanlæg eller udstyr, der er omfattet af en undtagelse i henhold til artikel 11, stk. 3.
Artikel 14
Forudgående påfyldning af anlæg eller udstyr med hydroflourcarboner
1. Fra den 1. januar 2017 må køle-, luftkonditionerings- og varmepumpeanlæg eller -udstyr, der er påfyldt hydrofluorcarboner, ikke markedsføres, medmindre der i kvotesystemet i kapitel IV er taget hensyn til de hydrofluorcarboner, som udstyret eller anlægget er påfyldt.
2. Ved markedsføring af anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, jf. stk. 1, sikrer producenterne og importørerne af anlægget eller udstyret, at overholdelsen af stk. 1 er fuldt ud dokumenteret, og udsteder i den henseende en overensstemmelseserklæring.
Hvis hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, sikrer importørerne af dette anlæg eller dette udstyr fra den 1. januar 2018, at dokumentationens nøjagtighed og overensstemmelseserklæringen senest den 31. marts hvert år kontrolleres for det foregående kalenderår af en uafhængig revisor. Revisoren skal enten være:
a)
godkendt i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF (21) eller
b)
akkrediteret til at kontrollere regnskaber efter den pågældende medlemsstats lovgivning.
Producenter og importører af anlæg eller udstyr omhandlet i stk. 1 opbevarer dokumentationen og overensstemmelseserklæringen i en periode på mindst fem år efter anlæggets eller udstyrets markedsføring. Importører af anlæg eller udstyr, der markedsfører anlæg eller udstyr, som på forhånd er påfyldt, sikrer, såfremt hydrofluorcarbonerne i dette anlæg eller udstyr ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, at de er registreret i henhold til artikel 17, stk. 1, litra e).
3. Ved udstedelsen af overensstemmelseserklæringen påtager producenterne og importørerne af anlæg eller udstyr omhandlet i stk. 1 sig ansvaret for overholdelsen af stk. 1 og 2.
4. Kommissionen fastsætter ved hjælp af gennemførelsesretsakter de nærmere ordninger vedrørende overensstemmelseserklæringen og kontrollen, der forestås af en uafhængig revisor som omhandlet i denne artikels stk. 2, andet afsnit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
KAPITEL IV
REDUKTION AF MÆNGDEN AF HYDROFLUORCARBONER, DER MARKEDSFØRES
Artikel 15
Reduktion af mængden af hydrofluorcarboner, der markedsføres
1. Kommissionen sikrer, at mængden af hydrofluorcarboner, som producenter og importører har ret til at markedsføre i EU hvert år, ikke overstiger den maksimale mængde for det pågældende år, beregnet i overensstemmelse med bilag V.
Producenter og importører sikrer, at den mængde hydrofluorcarboner, beregnet i henhold til bilag V, som hver af dem markedsfører, ikke overstiger deres respektive kvoter, som er tildelt i henhold til artikel 16, stk. 5, eller, som er overdraget i henhold til artikel 18.
2. Denne artikel finder ikke anvendelse på producenter eller importører af mindre end 100 ton CO2-ækvivalenter af hydrofluorcarboner pr. år.
Denne artikel finder desuden ikke anvendelse på følgende:
a)
hydrofluorcarboner, der importeres til Unionen med henblik på destruktion
b)
hydrofluorcarboner anvendt af en producent i råvareanvendelser, eller der af en producent eller importør leveres direkte til virksomheder med henblik på anvendelse i råvareanvendelser
c)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte til virksomheder med henblik på eksport fra Unionen, når disse hydrofluorcarboner ikke efterfølgende stilles til rådighed for nogen anden part i Unionen forud for eksporten
d)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte med henblik på anvendelse i forsvarsmateriel
e)
hydrofluorcarboner, der af en producent eller importør leveres direkte til en virksomhed, som anvender dem til ætsning af halvledermaterialer eller rensning af kamre til kemisk pådampning (Chemical Vapour Deposition) i halvlederindustrien
f)
fra den 1. januar 2018 og fremover hydrofluorcarboner, der af en producent eller en importør leveres direkte til en virksomhed, som fremstiller dosisinhalatorer til administration af lægemiddelbestanddele.
3. Denne artikel og artikel 16, 18, 19 og 25 gælder også for hydrofluorcarboner, der er indeholdt i polyolblandinger.
4. Kommissionen kan undtagelsesvis ved hjælp af gennemførelsesretsakter, efter en begrundet anmodning fra en kompetent myndighed i en medlemsstat og under hensyntagen til målene for denne forordning, give tilladelse til en tidsbegrænset undtagelse på op til fire år, der giver mulighed for at udelukke hydrofluorcarboner til anvendelse i specifikke anvendelser eller specifikke kategorier af produkter og anlæg eller udstyr fra kvotekravet i stk. 1, når det godtgøres, at:
a)
der til disse bestemte anvendelser, produkter, anlæg eller udstyr ikke findes alternativer, eller at disse ikke kan anvendes af tekniske eller sikkerhedsmæssige grunde, og
b)
der ikke kan sikres en tilstrækkelig forsyning af hydrofluorcarboner, uden at det ville medføre uforholdsmæssigt store omkostninger.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
Artikel 16
Tildeling af kvoter til markedsføring af hydrofluorcarboner
1. Senest den 31. oktober 2014 fastsætter Kommissionen ved hjælp af gennemførelsesretsakter for hver producent eller importør, som har indberettet data i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 842/2006, en referenceværdi baseret på det årlige gennemsnit af de mængder hydrofluorcarboner, som producenten eller importøren har indberettet som markedsført fra 2009 til 2012. Referenceværdierne beregnes i overensstemmelse med bilag V til nærværende forordning.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
2. Producenter og importører, der ikke har indberettet markedsføringen af hydroflourcarboner i henhold til artikel 6 i forordning (EF) nr. 842/2006 for den referenceperiode, der er omhandlet i stk. 1, kan afgive en erklæring om, at de agter at markedsføre hydrofluorcarboner det følgende år.
Erklæringen sendes til Kommissionen med angivelse af, hvilke typer og mængder hydrofluorcarboner der påtænkes markedsført.
Kommissionen udsender en meddelelse om fristen for indgivelse af sådanne erklæringer. Inden der indgives en erklæring i henhold til denne artikels stk. 2 og 4, registreres virksomheder i det register, der er omhandlet i artikel 17.
3. Senest den 31. oktober 2017 og derefter hvert tredje år foretager Kommissionen en genberegning af referenceværdierne for de i nærværende artikels stk. 1 og 2 omhandlede producenter og importører på grundlag af det årlige gennemsnit af de mængder hydrofluorcarboner, der på lovlig vis er markedsført fra den 1. januar 2015, som indberettet i henhold til artikel 19 for de tilgængelige år. Kommissionen fastsætter disse referenceværdier ved hjælp af gennemførelsesretsakter.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
4. De producenter og importører, som der er fastsat referenceværdier for, kan efter proceduren i stk. 2 afgive en erklæring om yderligere forventede mængder.
5. Kommissionen tildeler kvoter for markedsføring af hydrofluorcarboner til hver producent og importør for hvert år fra og med år 2015 under anvendelse af den kvotetildelingsordning, der er fastsat i bilag VI.
Der tildeles kun kvoter til producenter eller importører, som er etableret i Unionen, eller som har bemyndiget en enerepræsentant, der er etableret i Unionen, med henblik på overholdelse af kravene i denne forordning. Enerepræsentanten kan være den samme som den, der er blevet bemyndiget i henhold til artikel 8 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 (22).
Enerepræsentanten opfylder alle de forpligtelser, der er pålagt producenter og importører i henhold til denne forordning.
Artikel 17
Register
1. Kommissionen opretter og sikrer senest den 1. januar 2015 driften af et elektronisk kvoteregister for markedsføring af hydrofluorcarboner (»registeret«).
Registrering i registeret er obligatorisk for følgende:
a)
producenter og importører, som har fået tildelt en markedsføringskvote for hydrofluorcarboner i henhold til artikel 16, stk. 5
b)
virksomheder, som har fået overdraget en kvote i henhold til artikel 18
c)
producenter og importører, som erklærer, at de agter at indgive en erklæring i henhold til artikel 16, stk. 2
d)
producenter og importører, der leverer, eller virksomheder, der modtager hydrofluorcarboner med henblik på de formål, der er anført i artikel 15, stk. 2, andet afsnit, litra a)-g)
e)
importører af anlæg eller udstyr, der markedsfører anlæg eller udstyr, som på forhånd er påfyldt, såfremt hydrofluorcarbonerne i dette anlæg eller udstyr ikke har været markedsført forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret i henhold til artikel 14.
Registrering foretages ved hjælp af en ansøgning til Kommissionen i overensstemmelse med procedurer, som Kommissionen skal fastsætte.
2. Kommissionen kan, i det omfang det er nødvendigt, ved hjælp af gennemførelsesretsakter sikre, at registret fungerer problemfrit. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
3. Kommissionen sikrer, at registrerede producenter og importører via registeret underrettes om den tildelte kvote og om eventuelle ændringer heraf i løbet af tildelingsperioden.
4. De kompetente myndigheder, herunder toldmyndighederne, i medlemsstaterne har adgang til registret til orientering.
Artikel 18
Overdragelse af kvoter og tilladelse til at anvende kvoter til markedsføring af hydrofluorcarboner i importerede anlæg eller importeret udstyr
1. Enhver producent eller importør, som der er fastsat en referenceværdi for i henhold til artikel 16, stk. 1 eller 3, og som har fået tildelt en kvote i henhold til artikel 16, stk. 5, kan i det register, der er omhandlet i artikel 17, stk. 1, overdrage kvotemængden helt eller delvis til en anden producent eller importør i Unionen eller til en anden producent eller importør, som er repræsenteret i Unionen af en enerepræsentant som omhandlet i artikel 16, stk. 5, andet og tredje afsnit.
2. Enhver producent eller importør, der har fået sin kvote i henhold til artikel 16, stk. 1 og 3, eller som har fået overdraget en kvote i henhold til denne artikels stk. 1, kan give en anden virksomhed tilladelse til at anvende sin kvote med henblik på anvendelsen af artikel 14.
Enhver producent eller importør, der har fået sin kvote udelukkende på grundlag af en erklæring i henhold til artikel 16, stk. 2, kan kun give en anden virksomhed tilladelse til at anvende sin kvote med henblik på anvendelsen af artikel 14, forudsat at de tilsvarende mængder af hydrofluorcarboner leveres fysisk af den producent eller importør, der har givet tilladelsen.
Med henblik på anvendelsen af artikel 15, 16 og artikel 19, stk. 1 og 6, anses de respektive mængder af hydrofluorcarboner for at være markedsført af den producent eller importør, der har givet tilladelsen, på det tidspunkt, hvor tilladelsen blev givet. Kommissionen kan kræve, at den producent eller importør, der har givet tilladelsen, fremlægger dokumentation for, at denne er aktiv inden for levering af hydrofluorcarboner.
KAPITEL V
INDBERETNING
Artikel 19
Indberetning af produktion, import, eksport, anvendelse som råvare og destruktion af stofferne anført i bilag I eller II
1. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver producent, importør og eksportør, som i det foregående kalenderår har produceret, importeret eller eksporteret mere end ét ton eller 100 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår. Nærværende afsnit finder også anvendelse på virksomheder, der får kvoter i henhold til artikel 18, stk. 1.
2. Inden den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har destrueret mere end ét ton fluorholdige drivhusgasser eller 1 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, de oplysninger til Kommissionen, der er anført i bilag VII, for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
3. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har anvendt 1 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser som råvare, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
4. Senest den 31. marts 2015 og derefter hvert år indberetter hver virksomhed, som i det foregående kalenderår har markedsført 500 ton CO2-ækvivalenter eller derover af fluorholdige drivhusgasser og gasser, der er anført i bilag II, indeholdt i produkter og anlæg eller udstyr, de oplysninger, der er anført i bilag VII, til Kommissionen for hvert af disse stoffer for det pågældende kalenderår.
5. Hver importør af anlæg eller udstyr, som markedsfører anlæg eller udstyr, der på forhånd er påfyldt, forelægger, såfremt hydrofluorcarbonerne i anlægget eller udstyret ikke har været markedsført i Unionen forud for påfyldningen af anlægget eller udstyret, Kommissionen et verifikationsdokument, der er udstedt i henhold til artikel 14, stk. 2.
6. Hver virksomhed, der i henhold til stk. 1, indberetter markedsføring af 10 000 ton CO2-ækvivalenter eller derover af hydrofluorcarboner i det foregående kalenderår, sikrer derudover senest den 30. juni 2015 og derefter hvert år, at en uafhængig revisor verificerer, at disse data er korrekte. revisoren skal enten være,
a)
akkrediteret i henhold til direktiv 2003/87/EF eller
b)
akkrediteret til at verificere regnskaber efter den pågældende medlemsstats lovgivning.
Virksomheden opbevarer verifikationsrapporten i mindst fem år. Verifikationsrapporten stilles på anmodning til rådighed for den pågældende medlemsstats kompetente myndighed og Kommissionen.
7. Kommissionen kan ved hjælp af gennemførelsesretsakter fastlægge formatet og metoden for den indberetning, der er omhandlet i denne artikel.
Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 24.
8. Kommissionen træffer passende foranstaltninger for at beskytte fortroligheden af de oplysninger, den modtager i medfør af denne artikel.
Artikel 20
Indsamling af emissionsdata
Medlemsstaterne indfører indberetningsordninger for de relevante sektorer, der er omhandlet i denne forordning, med henblik på at opnå emissionsdata i det omfang, det er muligt.
KAPITEL VI
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 21
Revision
1. Kommissionen tillægges beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 22 vedrørende ajourføring af bilag I, II og IV på grundlag af nye vurderingsrapporter vedtaget af Det Mellemstatslige Panel om Klimaændringer eller nye rapporter fra Montrealprotokollens videnskabelige panel vedrørende det globale opvarmningspotentiale af stofferne på listen.
2. Kommissionen overvåger anvendelsen og virkningerne af denne forordning på grundlag af de oplysninger om markedsføring af gasser anført i bilag I og II, der er indberettet i henhold til artikel 19, og om emissionerne af fluorholdige drivhusgasser, der er stillet til rådighed i henhold til artikel 20 og på grundlag af alle relevante oplysninger fra medlemsstaterne.
Senest den 31. december 2020 offentliggør Kommissionen en rapport om tilgængeligheden af hydrofluorcarboner på Unionens marked.
Senest den 31. december 2022 offentliggør Kommissionen en omfattende rapport om virkningerne af denne forordning, herunder navnlig:
a)
en prognose for den fortsatte efterspørgsel efter hydrofluorcarboner frem til 2030 og derefter
b)
en vurdering af behovet for yderligere skridt fra Unionen eller dets medlemsstaters side på baggrund af eksisterende og nye internationale forpligtelser vedrørende reduktion af emissioner af fluorholdige drivhusgasser.
c)
en oversigt over europæiske og internationale standarder, national sikkerhedslovgivning og bygningsbestemmelser i medlemsstaterne med hensyn til overgangen til alternative kølemidler
d)
en gennemgang af tilgængeligheden af teknisk gennemførlige og omkostningseffektive alternativer til produkter og anlæg eller udstyr, som indeholder fluorholdige drivhusgasser, for så vidt angår produkter og udstyr, der ikke er anført i bilag III, under hensyntagen til energieffektiviteten.
3. Senest den 1. juli 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af forbuddet i henhold til bilag III, afsnit 13, under henvisning til navnlig tilgængeligheden af omkostningseffektive, teknisk gennemførlige, energieffektive og pålidelige alternativer til centralkølesystemer med multikompressor (parallelanlæg) som omhandlet i denne bestemmelse. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på at ændre bestemmelsen i henhold til bilag III, afsnit 13.
4. Senest den 1. juli 2020 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af, om der eksisterer omkostningseffektive, teknisk gennemførlige, energieffektive og pålidelige alternativer, som gør det muligt at erstatte fluorholdige drivhusgasser i nye sekundære mellemspændingskoblingsanlæg og nye små, todelte luftkonditioneringsanlæg (splitanlæg), og forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforlag for at ændre listen i bilag III.
5. Senest den 1. juli 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en vurdering af fremgangsmåden for tildeling af kvoter, herunder konsekvenserne af at tildele kvoter uden vederlag, og omkostningerne i forbindelse med at gennemføre denne forordning i medlemsstaterne og i givet fald i forbindelse med en eventuel international aftale om hydrofluorcarboner. På baggrund af denne rapport forelægger Kommissionen, hvis det er hensigtsmæssigt, Europa-Parlamentet og Rådet et lovgivningsforslag med henblik på:
a)
at ændre fremgangsmåden for tildeling af kvoter
b)
at fastlægge en passende fremgangsmåde for fordeling af eventuelle indtægter.
6. Senest den 1. januar 2017 offentliggør Kommissionen en rapport med en undersøgelse af EU-lovgivningen med hensyn til uddannelse af fysiske personer i sikker håndtering af alternative kølemidler, der skal erstatte eller mindske anvendelsen af fluorholdige drivhusgasser, og forelægger, hvis det er hensigtsmæssigt, et lovgivningsforslag for Europa-Parlamentet og Rådet for at ændre den relevante EU-lovgivning.
Artikel 22
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, tillægges Kommissionen for en periode på fem år fra den 10. juni 2014 Kommissionen udarbejder en rapport vedrørende delegationen af beføjelser senest ni måneder inden udløbet af femårsperioden. Delegationen af beføjelser forlænges stiltiende for perioder af samme varighed, medmindre Europa-Parlamentet eller Rådet modsætter sig en sådan forlængelse senest tre måneder inden udløbet af hver periode.
3. Den i artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 12, stk. 15, og artikel 21, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 23
Konsultationsforum
Ved gennemførelsen af denne forordning sikrer Kommissionen en afbalanceret deltagelse af medlemsstaternes repræsentanter og repræsentanter for civilsamfundet, herunder miljøorganisationer, repræsentanter for producenter, operatører og autoriserede personer. Med henblik herpå opretter den et konsultationsforum, hvor disse parter kan mødes og yde rådgivning og ekspertise til Kommissionen i forbindelse med gennemførelsen af denne forordning, navnlig med hensyn til tilgængeligheden af alternativer til fluorholdige drivhusgasser, herunder de miljømæssige, tekniske, økonomiske og sikkerhedsmæssige aspekter ved anvendelsen heraf. Forummets forretningsorden fastsættes af Kommissionen og gøres offentligt tilgængelig.
Artikel 24
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011. Afgiver udvalget ikke nogen udtalelse, vedtager Kommissionen ikke udkastet til gennemførelsesretsakt, og artikel 5, stk. 4, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendes.
Artikel 25
Sanktioner
1. Medlemsstaterne fastsætter regler for, hvilke sanktioner der skal anvendes ved overtrædelse af denne forordning, og træffer alle nødvendige foranstaltninger for at sikre, at de iværksættes. Sanktionerne skal være effektive, stå i rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning.
Medlemsstaterne underretter Kommissionen om disse bestemmelser senest den 1. januar 2017 og underretter den omgående om efterfølgende ændringer.
2. Ud over de i stk. 1 omhandlede sanktioner kan virksomheder, der overskrider deres kvoter for markedsføring af hydrofluorcarboner, som de har fået tildelt i henhold til artikel 16, stk. 5, eller overdraget i henhold til artikel 18, kun få tildelt en nedsat kvote for tildelingsperioden efter konstateringen af overskridelsen.
Nedsættelsen beregnes som 200 % af den mængde, kvoten blev overskredet med. Hvis nedsættelsen er større end den mængde, der skal tildeles i henhold til artikel 16, stk. 5, som kvote for tildelingsperioden efter konstateringen af overskridelsen, tildeles der ingen kvote for den pågældende tildelingsperiode, og kvoten for de efterfølgende tildelingsperioder reduceres tilsvarende, indtil den samlede mængde er fratrukket.
Artikel 26
Ophævelse
Forordning (EF) nr. 842/2006 ophæves med virkning fra den 1. januar 2015, uden at dette berører opfyldelsen af kravene i den pågældende forordning efter den deri foreskrevne tidsplan.
Forordning (EF) nr. 1493/2007, (EF) nr. 1494/2007, (EF) nr. 1497/2007, (EF) nr. 1516/2007, (EF) nr. 303/2008, (EF) nr. 304/2008, (EF) nr. 305/2008, (EF) nr. 306/2008, (EF) nr. 307/2008 og (EF) nr. 308/2008 gælder dog fortsat og skal fortsat anvendes, medmindre og indtil de ophæves ved delegerede retsakter eller gennemførelsesretsakter vedtaget af Kommissionen i henhold til nærværende forordning.
Henvisninger til forordning (EF) nr. 842/2006 gælder som henvisninger til nærværende forordning og læses efter sammenligningstabellen i bilag VIII.
Artikel 27
Ikrafttræden og anvendelsesdato
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 16. april 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 517/2014,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
fluoratuista kasvihuonekaasuista ja asetuksen (EY) N:o 842/2006 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC-sopimus’, jonka osapuoli unioni on (3), alaisen hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, neljännessä arviointiraportissa todetaan, että kehittyneiden maiden olisi käytettävissä olevien tieteellisten tietojen perusteella vähennettävä vuoteen 2050 mennessä kasvihuonekaasupäästöjä 80-95 prosenttia vuoden 1990 tasoihin verrattuna, jotta maailmanlaajuinen ilmastonmuutos voidaan rajoittaa kahden celsiusasteen lämpötilan nousuun ja siten estää haitalliset ilmastovaikutukset.
(2)
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi komissio on hyväksynyt etenemissuunnitelman siirtymisestä kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050, minkä neuvosto on pannut merkille päätelmissään 17 päivältä toukokuuta 2011 ja Euroopan parlamentti hyväksynyt päätöslauselmassaan 17 päivältä maaliskuuta 2012. Tuossa etenemissuunnitelmassa komissio on esittänyt kustannustehokkaan tavan saavuttaa unionissa tarvittavat päästöjen kokonaisvähennykset vuoteen 2050 mennessä. Etenemissuunnitelmassa vahvistetaan kuudella osa-alueella toteutettavat alakohtaiset osuudet. Muita kuin hiilidioksidipäästöjä, mukaan luettuina fluoratut kasvihuonekaasut mutta lukuun ottamatta maatalouden muita kuin hiilidioksidipäästöjä, olisi vähennettävä vuoden 1990 tasoihin verrattuna 72-73 prosenttia vuoteen 2030 mennessä ja 70-78 prosenttia vuoteen 2050 mennessä. Jos perustaksi otetaan viitevuosi 2005, muita kuin hiilidioksidipäästöjä, maatalouden päästöjä lukuun ottamatta, on tarpeen vähentää 60-61 prosenttia vuoteen 2030 mennessä. Fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjen määrä vuonna 2005 oli arvioiden mukaan 90 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia. Jos vähennysaste on 60 prosenttia, päästöt olisi vähennettävä vuoteen 2030 mennessä noin 35 miljoonaan hiilidioksidiekvivalenttitonniin. Nykyisen unionin lainsäädännön täysimittaiseen soveltamiseen perustuva arvio päästöistä vuonna 2030 on 104 miljoonaa hiilidioksidiekvivalenttitonnia, joten lisäksi tarvittaisiin noin 70 miljoonan hiilidioksidiekvivalenttitonnin vähennys.
(3)
Komission 26 päivänä syyskuuta 2011 antamassa kertomuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 842/2006 (4) soveltamisesta, vaikutuksista ja riittävyydestä todettiin, että jos kaasuvuotojen ehkäisemistä koskevia nykyisiä toimenpiteitä sovelletaan täysimittaisesti, niillä on mahdollista vähentää fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä. Nämä toimenpiteet olisi siksi pidettävä voimassa, ja niitä olisi selkeytettävä niiden toteuttamisesta saadun kokemuksen perusteella. Tietyt toimenpiteet olisi lisäksi ulotettava koskemaan muitakin laitteita, joissa käytetään merkittäviä määriä fluorattuja kasvihuonekaasuja; tällaisia ovat esimerkiksi kylmäkuljetuskuorma-autot ja -perävaunut. Näitä kaasuja sisältäviä laitteita koskevan kirjanpitovelvollisuuden olisi koskettava myös sähköisiä kytkinlaitteita. Koska ehkäisevät toimenpiteet ovat tärkeitä fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien tuotteiden ja laitteiden käyttöiän lopussa, jäsenvaltioiden olisi huomioitava tuottajan vastuuta koskevien järjestelmien arvo ja kannustaa niiden perustamiseen olemassa olevien parhaiden käytäntöjen pohjalta.
(4)
Mainitussa kertomuksessa todettiin lisäksi, että fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjen vähentämistä unionissa voidaan edistää lisää etenkin välttämällä tällaisten kaasujen käyttöä silloin, kun saatavana on turvallista ja energiatehokasta vaihtoehtoista teknologiaa, jolla ei ole ilmastovaikutuksia tai jonka vaikutukset ovat pienemmät. Monilla aloilla on saatavana koeteltuja ja testattuja vaihtoehtoja, joten päästöjä voidaan vähentää vuoteen 2030 mennessä kustannustehokkaasti jopa kahdella kolmanneksella vuoden 2010 tasosta.
(5)
Ilmastoon vaikuttavia, ihmisen toiminnasta aiheutuvia muita kuin hiilidioksidipäästöjä koskevasta kokonaisvaltaisesta menettelytavasta 14 päivänä syyskuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa pidettiin myönteisenä unionin sitoutumista otsonikerrosta heikentävistä aineista tehdyn Montrealin pöytäkirjan, jäljempänä ’Montrealin pöytäkirja’, mukaisten, fluorihiilivetyjä koskevien toimien tukemiseen, sillä se on erinomainen esimerkki muusta kuin markkinapohjaisesta toimintatavasta kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi. Päätöslauselmassa kehotettiin myös tutkimaan keinoja, joilla voitaisiin edistää fluorihiilivetyjen välitöntä käytöstä poistamista kansainvälisellä tasolla Montrealin pöytäkirjan avulla.
(6)
Jotta voitaisiin edistää sellaisen tällaisen teknologian käyttöä, jolla ei ole ilmastovaikutuksia tai joiden vaikutukset ovat pienemmät, fluorattuja kasvihuonekaasuja toiminnassaan käyttävien luonnollisten henkilöiden koulutuksen olisi sisällettävä tietoa sellaisesta teknologiasta, jonka avulla voidaan korvata ja vähentää fluorattujen kasvihuonekaasujen käyttöä. Koska eräät fluoratuille kasvihuonekaasuille vaihtoehtoiset kylmäaineet, joita käytetään tuotteissa ja laitteissa fluorattujen kasvihuonekaasujen käytön korvaamiseksi ja vähentämiseksi, voivat olla myrkyllisiä, syttyviä tai korkeapaineisia, komission olisi tarkasteltava voimassa olevaa unionin lainsäädäntöä, joka kattaa luonnollisille henkilöille tarkoitetun vaihtoehtoisten kylmäaineiden turvallista käsittelyä koskevan koulutuksen, ja esitettävä tarvittaessa säädösehdotus Euroopan parlamentille ja neuvostolle asiaa koskevan unionin lainsäädännön muuttamiseksi.
(7)
Olisi perustettava pätevöinti- ja koulutusohjelmia tai niitä olisi mukautettava ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 842/2006 nojalla perustetut ohjelmat, ja ne voidaan sisällyttää ammatillisen koulutuksen järjestelmiin.
(8)
Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus UNFCCC-sopimuksesta johtuvien seuranta- ja ilmoittamisvaatimusten sekä ja UNFCCC-sopimuksen Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksen 4/CMP.7 kanssa, mikä päätös on hyväksytty 11 päivänä joulukuuta 2011 UNFCCC-sopimuksen Durbanissa pidetyssä osapuolten seitsemännessä konferenssissa, lämmitysvaikutuksen, jäljempänä myös ’GWP’, laskemisessa olisi tarkasteltava yhden kilogramman kaasumäärän lämmitysvaikutusta suhteessa yhden kilogramman hiilidioksidimäärän lämmitysvaikutukseen 100 vuoden ajanjaksolla. Laskelman perustana olisi mahdollisuuksien mukaan käytettävä IPCC:n neljättä arviointikertomusta.
(9)
Fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjen tehokas seuranta on erittäin tärkeää, jotta voidaan seurata edistymistä päästöjen vähennystavoitteiden saavuttamisessa ja arvioida tämän asetuksen vaikutusta. Yhdenmukaisten ja korkealaatuisten tietojen käyttö fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjen raportoimisessa on olennaisen tärkeää päästöjä koskevan raportoinnin laadun varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden perustamat fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä koskevat raportointijärjestelmät loisivat yhdenmukaisuutta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 (5) kanssa. Yritysten tämän asetuksen mukaisesti kokoamat tiedot fluorattujen kasvihuonekaasujen laitevuodoista voisivat parantaa merkittävästi näitä päästöjen raportointijärjestelmiä. Tällä tavoin pitäisi olla mahdollista tarkistaa päästöjen arvioimisessa käytettyjen tietojen johdonmukaisuus ja tarkentaa laskelmiin perustuvia likiarvoja, mikä parantaisi fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjen arviointia kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa.
(10)
Koska saatavilla on soveltuvia vaihtoehtoja, rikkiheksafluoridin käyttöä magnesiumin painevalussa ja magnesiumvaluseosten kierrätyksessä koskeva nykyinen kielto olisi ulotettava koskemaan laitoksia, joissa käytetään alle 850 kg rikkiheksafluoridia vuodessa. Samaten olisi asianmukaista siirtymäaikaa soveltaen kiellettävä sellaisten kylmäaineiden käyttö, joiden GWP on erittäin suuri eli vähintään 2 500, sellaisten jäähdytyslaitteiden huollossa ja kunnossapidossa, joiden täytöskoko on vähintään 40 hiilidioksidiekvivalenttitonnia.
(11)
Jos tiettyjen fluorattujen kasvihuonekaasujen käytölle on saatavilla vaihtoehtoja, olisi kiellettävä sellaisten uusien jäähdytys-, ilmastointi- ja palontorjuntalaitteiden, jotka sisältävät näitä aineita tai joiden toiminta perustuu niihin, saattaminen markkinoille. Jos vaihtoehtoja ei ole olemassa tai jos niitä ei voida käyttää teknisistä tai turvallisuussyistä tai jos tällaisten vaihtoehtojen käytöstä koituisi kohtuuttomia kustannuksia, komission olisi voitava sallia poikkeus, jotta tällaisia tuotteita ja laitteita voidaan saattaa markkinoille rajoitetun ajan. Tekniikan tulevan kehityksen vuoksi komission olisi lisäksi arvioitava uusien laitteiden markkinoille saattamista koskevia kieltoja keskijännitekojeistojen ja uusien pienten single split -ilmastointijärjestelmien osalta.
(12)
Fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien laitteiden saattaminen markkinoille olisi sallittava, jos näiden laitteiden kokonaiskasvihuonekaasupäästöt, realistiset vuoto- ja talteenottomäärät huomioon ottaen, ovat sen elinkaaren aikana pienemmät kuin vastaavan sellaisen laitteen, jossa ei käytetä fluorattuja kasvihuonekaasuja ja jonka suurin sallittu energiankulutus on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/125/EY (6) mukaisesti hyväksytyissä tätä koskevissa täytäntöönpanotoimenpiteissä. Näiden täytäntöönpanotoimenpiteiden säännöllinen ja oikea-aikainen uudelleentarkastelu edellä mainitun direktiivin mukaisesti auttaisi varmistamaan, että kyseiset täytäntöönpanotoimenpiteet ovat edelleen tehokkaita ja asianmukaisia.
(13)
Niiden fluorihiilivetyjen määrien, jotka voidaan saattaa markkinoille, asteittaista vähentämistä on pidetty tehokkaimpana ja kustannustehokkaimpana tapana vähentää näiden aineiden päästöjä pitkällä aikavälillä.
(14)
Jotta voidaan toteuttaa niiden fluorihiilivetyjen määrien, jotka voidaan saattaa unionin markkinoille, asteittainen vähentäminen, komission olisi jaettava yksittäisille tuottajille ja maahantuojille fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevia kiintiöitä, jotta fluorihiilivetyjen markkinoille saattamiselle asetettu kokonaisenimmäismäärä ei ylity. Jotta voidaan varmistaa markkinoille saatettujen fluorihiilivetyjen määrien asteittaisen vähentämisen toteutuminen, laitteiden sisältämien fluorihiilivetyjen olisi kuuluttava unionin kiintiöjärjestelmän piiriin. Jos laitteeseen sisältyviä fluorihiilivetyjä ei ole saatettu markkinoille ennen laitteen täyttämistä, olisi vaadittava vaatimustenmukaisuusvakuutus todisteeksi siitä, että kyseiset fluorihiilivedyt huomioitu unionin kiintiöjärjestelmän piiriin kuuluvina.
(15)
Viitearvojen laskemisessa ja kiintiöiden jakamisessa yksittäisille tuottajille ja maahantuojille olisi alkuvaiheessa käytettävä perustana niitä fluorihiilivetyjen määriä, jotka ne ovat ilmoittaneet saattaneensa markkinoille viitekaudella 2009-2012. Jottei pieniä yrityksiä suljettaisi järjestelmän ulkopuolelle, 11 prosenttia kokonaisenimmäismäärästä olisi varattava sellaisille maahantuojille ja tuottajille, jotka eivät viitekaudella ole saattaneet markkinoille yli yhtä tonnia fluorattuja kasvihuonekaasuja.
(16)
Komission olisi laskettava viitearvot ja kiintiöt säännöllisesti uudelleen ja varmistettava siten, että yritykset saavat jatkaa toimintaansa niiden keskimääräisten määrien perusteella, jotka ne ovat viime vuosina saattaneet markkinoille.
(17)
Joidenkin fluorattujen kaasujen valmistusprosessi voi aiheuttaa merkittäviä muiden sivutuotteina syntyvien fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä. Nämä sivutuotteiden päästöt olisi hävitettävä tai otettava talteen myöhempää käyttöä varten ehtona fluorattujen kasvihuonekaasujen markkinoille saattamiselle.
(18)
Komission olisi varmistettava, että käytettävissä on sähköinen keskusrekisteri fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevien kiintiöiden hallinnointia ja markkinoille saatettuja laitteita koskevien tietojen ilmoittamista varten, erityisesti jos laitteet on valmiiksi täytetty fluorihiilivedyillä, joita ei ole saatettu markkinoille ennen täyttämistä, ja joiden osalta siten vaaditaan todentaminen vaatimustenmukaisuusvakuutuksen ja sitä seuraavan kolmannen osapuolen sellaisen todentamisen avulla, joka koskee sitä, että fluorihiilivetyjen määrät on kirjattu unionin kiintiöjärjestelmässä.
(19)
Bulkkifluorihiilivetyjen markkinoiden joustavuuden säilyttämiseksi olisi oltava mahdollista siirtää viitearvojen perusteella jaettuja kiintiöitä toiselle tuottajalle tai maahantuojalle unionissa tai toiselle tuottajalle tai tuojalle, jota edustaa unionissa ainoa edustaja.
(20)
Jotta tämän asetuksen toimivuutta voidaan seurata, nykyisten ilmoittamisvelvollisuuksien soveltamisalaa olisi laajennettava niin, että se kattaa myös muut fluoratut aineet, joiden lämmitysvaikutus on merkittävä tai joilla todennäköisesti korvataan liitteessä I lueteltuja fluorattuja kasvihuonekaasuja. Samasta syystä fluorattujen kasvihuonekaasujen hävittäminen samoin kuin niiden tuonti unioniin olisi ilmoitettava, kun ne sisältyvät tuotteisiin ja laitteisiin. Olisi asetettava vähimmäisrajoja, jotta vältyttäisiin aiheuttamasta suhteetonta hallinnollista rasitetta etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille ja mikroyrityksille.
(21)
Komission olisi jatkuvasti seurattava markkinoille saatettujen fluorihiilivetyjen määrien vähentämisen vaikutuksia, mukaan lukien sen vaikutuksia sellaisten laitteiden toimituksiin, joissa fluorihiilivetyjen käytöstä syntyy elinkaaren aikana vähemmän päästöjä kuin vaihtoehtoista teknologiaa käytettäessä. Komission olisi laadittava vuoden 2020 loppuun mennessä kertomus fluorihiilivetyjen saatavuudesta unionin markkinoilla. Komission olisi vuoden 2022 loppuun mennessä toteutettava perusteellinen uudelleentarkastelu, jotta tämän asetuksen säännöksiä voidaan mukauttaa ottaen huomioon sen täytäntöönpano sekä uudet kehityssuunnat ja kansainväliset sitoumukset ja ehdotettava tarvittaessa uusia vähentämistoimenpiteitä.
(22)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.
(23)
Komissiolle olisi tämän asetuksen tiettyjen, muiden kuin sen keskeisten osien muuttamiseksi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(24)
Koska tämä asetus on annettu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 192 artiklan 1 kohdan nojalla, se ei estä jäsenvaltioita pitämästä voimassa tai ottamasta käyttöön tiukempia, mainitun perussopimuksen kanssa sopusoinnussa olevia suojatoimenpiteitä. Mainitun perussopimuksen 193 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisista toimenpiteistä.
(25)
Tällä asetuksella muutetaan ja täydennetään asetuksen (EY) N:o 842/2006 kohdetta, ja se olisi tämän vuoksi kumottava. Jotta voidaan varmistaa mahdollisimman sujuva siirtyminen vanhasta järjestelmästä uuteen järjestelmään, olisi kuitenkin säädettävä, että komission asetusten (EY) N:o 1493/2007 (8), (EY) N:o 1494/2007 (9),(EY) N:o 1497/2007 (10), (EY) N:o 1516/2007 (11), (EY) N:o 303/2008 (12), (EY) N:o 304/2008 (13), (EY) N:o 305/2008 (14), (EY) N:o 306/2008 (15), (EY) N:o 307/2008 (16) ja (EY) N:o 308/2008 (17) olisi pysyttävä voimassa ja että niitä olisi sovellettava edelleen siihen asti, kunnes ne mahdollisesti kumotaan komission tämän asetuksen perusteella hyväksymillä delegoiduilla säädöksillä tai täytäntöönpanosäädöksillä.
(26)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan siinä käsitellyn ympäristöongelman rajatylittävän luonteen sekä tällä asetuksella unionin sisäiseen ja ulkoiseen kauppaan olevan vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä. mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tämän asetuksen tavoitteena on suojella ympäristöä vähentämällä fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä. Tämän mukaisesti tässä asetuksessa
a)
vahvistetaan fluorattujen kasvihuonekaasujen vuotojen estämistä ja niiden käyttöä, talteenottoa ja hävittämistä sekä niihin liittyviä liitännäistoimenpiteitä koskevat säännöt;
b)
asetetaan ehtoja tiettyjen tuotteiden ja laitteiden, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin, markkinoille saattamiselle;
c)
asetetaan ehtoja fluorattujen kasvihuonekaasujen tietyille käyttötavoille; ja
d)
asetetaan fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevat määrälliset rajoitukset.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1.
’fluoratuilla kasvihuonekaasuilla’ liitteessä I lueteltuja fluorihiilivetyjä, perfluorihiilivetyjä, rikkiheksafluoridia ja muita fluoria sisältäviä kasvihuonekaasuja tai seoksia, jotka sisältävät jotakin näistä aineista;
2.
’fluorihiilivedyillä’ tai ’HFC:illä’ liitteessä I olevassa 1 ryhmässä lueteltuja aineita tai seoksia, joihin sisältyy jotakin näistä aineista;
3.
’perfluorihiilivedyillä’ tai ’PFC:illä’ liitteessä I olevassa 2 ryhmässä lueteltuja aineita tai seoksia, joihin sisältyy jotakin näistä aineista;
4.
’rikkiheksafluoridilla’ tai ’SF6:illa’ liitteessä I olevassa 3 ryhmässä lueteltua ainetta tai seoksia, joihin sisältyy tätä ainetta;
5.
’seoksella’ nestettä, joka koostuu kahdesta tai useammasta aineesta, joista vähintään yksi on liitteessä I tai liitteessä II lueteltu aine;
6.
’lämmitysvaikutuksella’ tai ’GWP’:llä kasvihuonekaasun vaikutusta ilmaston lämpenemiseen verrattuna hiilidioksidin vaikutukseen; tämä liitteissä I, II ja IV esitetty luku saadaan laskemalla yhden kilogramman kasvihuonekaasumäärän lämmitysvaikutus suhteessa yhden kilogramman hiilidioksidimäärän lämmitysvaikutukseen 100 vuoden ajanjaksolla ja seosten osalta laskemalla se liitteessä IV esitetyllä tavalla;
7.
’hiilidioksidiekvivalenttitonneilla’ kasvihuonekaasujen määrää ilmaistuna metrisinä tonneina esitetyn kasvihuonekaasujen painon ja niiden GWP:n tulona;
8.
’haltijalla’ luonnollista tai oikeushenkilöä, joka käyttää tosiasiallista määräysvaltaa tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden ja laitteiden teknisen toiminnan osalta; jäsenvaltio voi tietyissä erikseen määritellyissä tilanteissa määrätä omistajan vastaamaan haltijan velvoitteista;
9.
’käytöllä’ fluorattujen kasvihuonekaasujen käyttöä tuotteiden ja laitteiden tuotannossa, kunnossapidossa tai huollossa, uudelleentäyttö mukaan luettuna, tai muissa tässä asetuksessa tarkoitetuissa prosesseissa;
10.
’markkinoille saattamisella’ toimittamista ensimmäisen kerran unionissa toiselle osapuolelle tai saattamista toisen osapuolen saataville vastiketta vastaan tai vastikkeetta tai tuottajan omiin tarkoituksiinsa tapahtuvaa käyttöä varten, ja se sisältää luovutuksen vapaaseen liikkeeseen unionissa;
11.
’ilmatiiviisti suljetulla laitteella’ laitetta, jossa kaikki fluorattua kasvihuonekaasua sisältävät osat on tiivistetty hitsaamalla, juottamalla tai samankaltaisella pysyvällä liitostavalla ja jossa voi olla suljetut tai suojatut käsittelykohdat tai venttiilit asianmukaista korjaamista tai loppukäsittelyä varten ja jonka vuotoarvon on kokeellisesti todettu olevan vähemmän kuin 3 grammaa vuodessa paineen ollessa vähintään neljäsosa suurimmasta sallitusta paineesta;
12.
’säiliöllä’ pääasiallisesti fluorattujen kasvihuonekaasujen kuljettamiseen tai varastoimiseen tarkoitettua tuotetta;
13.
’kertaalleen täytettävällä säiliöllä’ säiliötä, jota ei voida täyttää uudelleen ilman, että se muunnetaan kyseiseen tarkoitukseen, tai joka on saatettu markkinoille ilman, että sen palauttaminen uudelleentäyttöä varten on järjestetty;
14.
’talteenotolla’ tuotteista, säiliöt mukaan lukien, ja laitteista peräisin olevien fluorattujen kasvihuonekaasujen keräämistä ja varastointia niiden kunnossapidon tai huollon aikana tai ennen kyseisten tuotteiden tai laitteiden poistamista käytöstä;
15.
’kierrätyksellä’ talteen otettujen fluorattujen kasvihuonekaasujen uudelleenkäyttöä peruspuhdistuksen jälkeen;
16.
’regeneroinnilla’ talteenotetun fluoratun kasvihuonekaasun uudelleenkäsittelyä käyttämätöntä ainetta vastaavan suoritustason saavuttamiseksi sen käyttötarkoitus huomioon ottaen;
17.
’hävittämisellä’ prosessia, jolla fluorattu kasvihuonekaasu kokonaisuudessaan tai suurimmalta osaltaan muutetaan tai hajotetaan pysyvästi yhdeksi tai useammaksi pysyväksi aineeksi, joka tai joista mikään ei ole fluorattu kasvihuonekaasu;
18.
’käytöstä poistamisella’ fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävän tuotteen taikka laitteen lopullista sulkemista ja toiminnasta tai käytöstä poistamista;
19.
’korjaamisella’ viallisten tai vuotavien tuotteiden tai laitteiden, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin, kunnostamista, joka koskee osaa, joka sisältää tai joka on suunniteltu sisältämään tällaisia kaasuja;
20.
’asennuksella’ kahden tai useamman laitteen tai piirin, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden on tarkoitus sisältää niitä, yhdistämistä järjestelmän kokoamiseksi sen tulevalla käyttöpaikalla, mihin liittyy järjestelmän kaasujohtojen yhdistäminen piirin muodostamiseksi riippumatta siitä, onko kyseessä kokoamisen jälkeen täytettävä järjestelmä vai ei;
21.
’kunnossapidolla tai huollolla’ kaikkia toimia, lukuun ottamatta tämän asetuksen 8 artiklan mukaista talteenottoa sekä 4 artiklan ja 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista tarkastusta vuotojen varalta, jotka edellyttävät sellaisten piirien avaamista, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden on tarkoitus sisältää niitä, ennen kaikkea fluorattujen kasvihuonekaasujen lisäämistä järjestelmään, yhden tai useamman osan poistamista piiristä tai laitteesta, kahden tai useamman piirin tai laitteen kokoamista uudelleen ja vuotojen korjaamista;
22.
’käyttämättömällä aineella’ ainetta, jota ei ole käytetty aiemmin;
23.
’kiinteällä’ sellaista, joka ei tavallisesti ole liikkeessä käytön aikana ja joka käsittää liikuteltavat huoneilmastointilaitteet;
24.
’liikkuvalla’ käytön aikana tavallisesti liikkeessä olevaa;
25.
’yksikomponenttivaahdolla’ vaahtoa, joka on yhdessä ainoassa aerosolipakkauksessa reagoimattomana tai osittain reagoineena nesteenä ja joka laajenee ja kovettuu pakkauksesta poistuessaan;
26.
’kylmäkuljetuskuorma-autolla’ massaltaan yli 3,5 tonnia olevaa moottoriajoneuvoa, joka on suunniteltu ja rakennettu ensisijaisesti tavarankuljetukseen ja varustettu jäähdytysyksiköllä;
27.
’kylmäkuljetusperävaunulla’ ajoneuvoa, joka on suunniteltu ja rakennettu kuorma-autolla tai vetoajoneuvolla vedettäväksi ensisijaisesti tavarankuljetusta varten ja joka on varustettu jäähdytysyksiköllä;
28.
’teknisellä aerosolilla’ tuotteiden ja laitteiden huollossa, korjauksessa, puhdistuksessa, testauksessa, hyönteisten hävittämisessä niistä ja niiden valmistuksessa, laitteiden asennuksessa ja muissa sovelluksissa käytettyjä aerosolipakkauksia;
29.
’vuotojen havaitsemisjärjestelmällä’ kalibroitua mekaanista, sähköistä tai elektronista laitetta, joka on tarkoitettu fluorattujen kasvihuonekaasujen vuotojen havaitsemiseen ja joka antaa havaitusta vuodosta hälytyksen haltijalle;
30.
’yrityksellä’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka
a)
tuottaa, käyttää, ottaa talteen, kerää, kierrättää, regeneroi tai hävittää fluorattuja kasvihuonekaasuja;
b)
harjoittaa fluorattujen kasvihuonekaasujen tai niitä sisältävien tuotteiden ja laitteiden tuontia tai vientiä;
c)
saattaa markkinoille fluorattuja kasvihuonekaasuja tai tuotteita ja laitteita, jotka sisältävät tällaisia kaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin;
d)
asentaa, huoltaa, pitää kunnossa, korjaa, tarkastaa vuotojen varalta tai poistaa käytöstä laitteita, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin;
e)
on sellaisen laitteen haltija, joka sisältää fluorattuja kasvihuonekaasuja tai jonka toiminta perustuu niihin;
f)
tuottaa, tuo, vie, saattaa markkinoille tai hävittää liitteessä II lueteltuja kaasuja;
g)
saattaa markkinoille liitteessä II lueteltuja kaasuja sisältäviä tuotteita tai laitteita;
31.
’raaka-aineella’ mitä tahansa fluorattua kasvihuonekaasua tai liitteessä II mainittua ainetta, jonka alkuperäinen koostumus muuttuu kemiallisen prosessin aikana täysin ja jonka päästöt ovat merkityksettömiä;
32.
’kaupallisella käytöllä’ käyttöä loppukäyttäjille myytävien tuotteiden varastointiin, esillepanoon tai jakeluun vähittäiskaupassa ja elintarvikepalveluissa;
33.
’palontorjuntalaitteilla’ palonehkäisy- tai palonsammutussovelluksissa käytettäviä laitteita ja järjestelmiä, mukaan lukien palonsammuttimet;
34.
’orgaanisella Rankine-prosessilla’ (Organic Rankine Cycle, ORC) prosessia, jossa käytetään kondensoituvaa fluorattua kasvihuonekaasua ja jossa lämmönlähteestä saatava lämpö muutetaan voimaksi sähkö- tai mekaanisen energian tuottamista varten;
35.
’puolustustarvikkeilla’ nimenomaan sotilaalliseen käyttöön tarkoitettuja aseita, ammuksia ja sotatarvikkeita, jotka ovat tarpeen jäsenvaltioiden keskeisten turvallisuusetujen suojaamisessa;
36.
’sähköisellä kytkinlaitteistolla’ tarkoitetaan kytkinlaitteita, kytkinlaitteiden ja niihin liittyvien ohjaus-, mittaus-, suoja- ja säätövälineiden yhdistelmiä sekä tällaisten laitteiden ja välineiden ja niihin liittyvien keskinäisliitäntöjen, varusteiden, koteloiden ja tukirakenteiden muodostamaa kokonaisuutta, jotka on tarkoitettu sähköenergian tuottamiseen, siirtämiseen, jakelemiseen ja muuntamiseen;
37.
’monikompressorisilla keskusjäähdytysjärjestelmillä’ järjestelmiä, joissa käytetään rinnakkain kahta tai useampaa kompressoria, jotka on kytketty yhteen tai useampaan yhteiseen lauhduttimeen ja useisiin kylmälaitteisiin, kuten kylmäaltaisiin, kylmäkaappeihin, pakastimiin tai kylmiöihin;
38.
’kaskadijäähdytysjärjestelmien primäärillä kylmäainepiirillä’ primääripiiriä epäsuorissa keskilämpötilan järjestelmissä, joissa kaksi tai useampi erillinen kylmäainepiiri on kytketty sarjaksi niin, että primääripiiri absorboi lauhdutuslämmön lämmön keskilämpötilan sekundääripiiristä;
39.
’single split -ilmastointijärjestelmillä’ sellaisia sisäilman ilmastointijärjestelmiä, jotka koostuvat ulkoyksiköstä ja sisäyksiköstä, jotka on kytketty toisiinsa kylmäaineputkistolla ja jotka edellyttävät asentamista käyttöpaikassa.
II LUKU
VUOTOJEN ESTÄMINEN
3 artikla
Fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjen ehkäiseminen
1. Fluorattujen kasvihuonekaasujen tahallinen päästäminen ilmakehään, jos vapauttaminen ei ole teknisesti välttämätöntä aiottua käyttötarkoitusta varten, on kielletty.
2. Fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien laitteiden haltijoiden on toteutettava varotoimia, joilla ehkäistään näiden kaasujen tahaton pääsy ilmakehään, jäljempänä ’vuoto’. Niiden on toteutettava kaikki teknisesti ja taloudellisesti toteuttamiskelpoiset toimenpiteet fluorattujen kasvihuonekaasujen vuotojen vähentämiseksi minimiin.
3. Jos fluorattuja kasvihuonekaasujen vuotoja havaitaan, haltijoiden on varmistettava, että laite korjataan ilman aiheetonta viivytystä.
Jos laite on tarkastettava vuotojen varalta 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja laitteessa ollut vuoto on korjattu, haltijoiden on varmistettava, että pätevöity luonnollinen henkilö tarkastaa laitteen kuukauden kuluessa korjauksesta varmistaakseen, että korjaus on onnistunut.
4. Tämän asetuksen 10 artiklan 1 kohdan a-c alakohdassa tarkoitettuja tehtäviä suorittavien luonnollisten henkilöiden on oltava 10 artiklan 4 ja 7 kohdan mukaisesti pätevöityjä, ja heidän on toteutettava varotoimet fluorattujen kasvihuonekaasujen vuotojen estämiseksi.
Tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan a-d alakohdassa lueteltuja laitteita asentavien, huoltavien, kunnossa pitävien, korjaavien tai käytöstä poistavien yritysten on oltava 10 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti pätevöityjä, ja heidän on toteutettava varotoimet fluorattujen kasvihuonekaasujen vuotojen estämiseksi.
4 artikla
Vuototarkastukset
1. Kun kyse on laitteesta, joka sisältää vähintään 5 hiilidioksidiekvivalenttitonnia fluorattuja kasvihuonekaasuja, joita ei ole sisällytetty solumuoveihin, laitteen haltijan on varmistettava, että laite tarkastetaan vuotojen varalta.
Tämän artiklan mukaisia vuototarkastuksia ei tarvitse tehdä ilmatiiviisti suljetuille laitteille, jotka sisältävät alle 10 hiilidioksidiekvivalenttitonnia fluorattuja kasvihuonekaasuja edellyttäen, että laitteet on merkitty ilmatiiviisti suljetuiksi.
Sähköisille kytkinlaitteille ei tarvitse tehdä tämän artiklan mukaisia vuototarkastuksia, jos ne täyttävät jonkin seuraavista ehdoista:
a)
niiden kokeellisesti todettu vuotoarvo on alle 0,1 prosenttia vuodessa, mikä on asianmukaisesti ilmoitettu valmistajan teknisessä erittelyssä ja laitteiden merkinnöissä;
b)
niissä on paineen- tai tiheydenvalvontalaite; tai
c)
ne sisältävät alle 6 kg fluorattuja kasvihuonekaasuja.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovelletaan seuraavien fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien laitteiden haltijoihin:
a)
kiinteät jäähdytyslaitteet;
b)
kiinteät ilmastointilaitteet;
c)
kiinteät lämpöpumput;
d)
kiinteät palontorjuntalaitteet;
e)
kylmäkuljetuskuorma-autojen ja kylmäkuljetusperävaunujen jäähdytysyksiköt;
f)
sähköiset kytkinlaitteistot;
g)
orgaaniset Rankine-prosessit (ORC);
Ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa tarkoitettujen laitteiden osalta on 10 artiklan sääntöjen mukaisesti pätevöityjen luonnollisten henkilöiden suoritettava tarkastukset.
Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, vuototarkastuksia ei 31 päivään joulukuuta 2016 saakka tarvitse suorittaa sellaisten laitteiden osalta, jotka sisältävät alle 3 kg fluorattuja kasvihuonekaasuja, tai ilmatiiviisti suljettujen laitteiden osalta, jotka on asianmukaisesti merkitty sellaisiksi ja jotka sisältävät alle 6 kg fluorattuja kasvihuonekaasuja.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaiset vuototarkastukset on tehtävä seuraavin väliajoin:
a)
laitteet, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja vähintään 5 mutta alle 50 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, on tarkastettava vähintään 12 kuukauden välein tai, jos niihin on asennettu vuotojen havaitsemisjärjestelmä, vähintään 24 kuukauden välein;
b)
laitteet, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja vähintään 50 mutta alle 500 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, on tarkastettava vähintään 6 kuukauden välein tai, jos niihin on asennettu vuotojen havaitsemisjärjestelmä, vähintään 12 kuukauden välein;
c)
laitteet, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja vähintään 500 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, on tarkastettava vähintään 3 kuukauden välein tai, jos niihin on asennettu vuotojen havaitsemisjärjestelmä, vähintään 6 kuukauden välein.
4. Edellä 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen palontorjuntalaitteiden 1 kohdan mukaiset velvoitteet katsotaan täytetyiksi, jos seuraavat kaksi edellytystä täyttyvät:
a)
käytössä oleva tarkastusjärjestelmä täyttää ISO 14520 - tai EN 15004 -standardin; ja
b)
palontorjuntalaitteet tarkastetaan niin usein kuin 3 kohdassa vaaditaan.
5. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä tarkentaa tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti kullekin mainitussa kohdassa tarkoitetulle laitetyypille tehtäviä vuototarkastuksia koskevia vaatimuksia niiden laitteiden osien yksilöimiseksi, joissa vuotoja todennäköisimmin esiintyy, ja asetuksen (EY) N:o 842/2006 3 artiklan 7 alakohdan nojalla annettujen säädösten kumoamiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5 artikla
Vuotojen havaitsemisjärjestelmät
1. Kun on kyse 4 artiklan 2 kohdan a-d alakohdassa luetelluista laitteista, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja vähintään 500 hiilidioksidiekvivalenttitonnia, laitteen haltijan on varmistettava, että laitteessa on vuotojen havaitsemisjärjestelmä, joka antaa mahdollisesta vuodosta hälytyksen haltijalle tai huoltoyhtiölle.
2. Kun on kyse 4 artiklan 2 kohdan f ja g alakohdassa luetelluista laitteista, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja vähintään 500 hiilidioksidiekvivalenttitonnia ja jotka on asennettu 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen, laitteen haltijan on varmistettava, että laitteessa on vuotojen havaitsemisjärjestelmä, joka antaa mahdollisesta vuodosta hälytyksen haltijalle tai huoltoyhtiölle.
3. Kun on kyse 4 artiklan 2 kohdan a-d ja g alakohdassa luetelluista laitteista, joita tämän artiklan 1 tai 2 kohta koskevat, laitteen haltijan on varmistettava, että vuotojen havaitsemisjärjestelmät tarkastetaan vähintään 12 kuukauden välein niiden asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi.
4. Kun on kyse 4 artiklan 2 kohdan f alakohdassa luetelluista laitteista, joita tämän artiklan 2 kohta koskee, laitteen haltijan on varmistettava, että vuotojen havaitsemisjärjestelmät tarkastetaan vähintään 6 vuoden välein niiden asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi.
6 artikla
Kirjanpito
1. Sellaisten laitteiden haltijoiden, jotka on tarkastettava vuotojen varalta 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, on pidettävä kirjaa kustakin tällaisesta laitteesta ja eriteltävä seuraavat tiedot:
a)
laitteessa käytettävien fluorattujen kasvihuonekaasujen määrä ja tyyppi;
b)
asennuksen, kunnossapidon ja huollon aikana tai vuodon vuoksi lisättyjen fluorattujen kasvihuonekaasujen määrät;
c)
onko laitteessa käytettävät fluoratut kasvihuonekaasut kierrätetty tai otettu talteen, kierrätys- tai regenerointilaitoksen nimi ja osoite sekä tapauksen mukaan todistuksen numero;
d)
talteen otettujen fluorattujen kasvihuonekaasujen määrä;
e)
sen yrityksen tunnistetiedot, joka on vastannut kyseisen laitteen asentamisesta, huoltamisesta, kunnossapidosta ja tapauksen mukaan korjaamisesta tai käytöstä poistamisesta, mukaan lukien tapauksen mukaan sen todistuksen numero;
f)
edellä olevan 4 artiklan 1-3 kohdan mukaisesti tehtyjen tarkastusten päivämäärät ja tulokset;
g)
jos laite on poistettu käytöstä, fluorattujen kasvihuonekaasujen talteen ottamista ja niiden loppukäsittelyä varten toteutetut toimenpiteet.
2. Jollei 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja säilytetä jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten perustamassa tietokannassa, sovelletaan seuraavia sääntöjä:
a)
1 kohdassa tarkoitettujen haltijoiden on säilytettävä tuossa kohdassa tarkoitettu kirjanpito vähintään viiden vuoden ajan.
b)
haltijoiden puolesta 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuja toimia suorittavien yritysten on säilytettävä 1 kohdassa tarkoitetun kirjanpidon kopio vähintään viiden vuoden ajan.
Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kirjanpito on annettava pyynnöstä kyseessä olevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai komission käyttöön. Kirjanpidon sisältämän ympäristötiedon osalta sovelletaan tapauksen mukaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2003/4/EY (18) tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1367/2006 (19).
3. Fluorattuja kasvihuonekaasuja toimittavien yritysten on 11 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi pidettävä kirjaa fluorattujen kasvihuonekaasujen ostajia koskevista asiaankuuluvista tiedoista, joihin kuuluvat muun muassa seuraavat tiedot:
a)
ostajien todistuksien numerot, ja
b)
vastaavat ostettujen fluorattujen kasvihuonekaasujen määrät.
Fluorattuja kasvihuonekaasuja toimittavien yritysten on säilytettävä tämä kirjanpito vähintään viiden vuoden ajan.
Fluorattuja kasvihuonekaasuja toimittavien yritysten on annettava tämä kirjanpito pyynnöstä kyseessä olevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai komission käyttöön. Kirjanpidon sisältämän ympäristötiedon osalta sovelletaan tapauksen mukaan direktiiviä 2003/4/EY tai asetusta (EY) N:o 1367/2006.
4. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksellä määrittää tämän artiklan 1 ja 3 kohdassa tarkoitetun kirjanpidon muodon ja täsmentää, miten kirjaa olisi pidettävä. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
7 artikla
Tuotannon yhteydessä syntyvät fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöt
1. Fluorattujen yhdisteiden tuottajien on toteutettava kaikki tarvittavat varotoimet rajoittaakseen syntyviä fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöjä mahdollisimman paljon:
a)
tuotannon;
b)
kuljetuksen; ja
c)
varastoinnin aikana.
Tätä artiklaa sovelletaan myös sivutuotteena syntyviin fluorattuihin kasvihuonekaasuihin.
2. Jollei 11 artiklan 1 kohdasta muuta johdu, kielletään fluorattujen kasvihuonekaasujen ja liitteessä II lueteltujen kaasujen markkinoille saattaminen, paitsi jos tuottajat tai maahantuojat toimittavat tällaisen markkinoille saattamisen yhteydessä tarvittaessa todisteet siitä, että valmistusprosessin sekä niiden raaka-aineiden valmistusprosessin aikana sivutuotteena tuotettu trifluorimetaani on hävitetty tai otettu talteen myöhempää käyttöä varten parhaiden käytettävissä olevien tekniikoiden mukaisesti.
Tätä vaatimusta sovelletaan 11 päivästä kesäkuuta 2015 alkaen.
8 artikla
Talteenotto
1. Kiinteiden laitteiden tai kylmäkuljetuskuorma-autojen ja kylmäkuljetusperävaunujen jäähdytysyksiköiden, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja, joita ei ole sisällytetty solumuoveihin, haltijoiden on varmistettava, että kyseisten kaasujen talteenoton suorittavat luonnolliset henkilöt, joilla on 10 artiklassa säädetyt pätevyystodistukset, siten, että kaasut kierrätetään, regeneroidaan tai hävitetään.
Tätä velvoitetta sovelletaan seuraavien laitteiden haltijoihin:
a)
kiinteiden jäähdytys-, ilmastointi- ja lämpöpumppulaitteiden jäähdytyspiirit;
b)
kylmäkuljetuskuorma-autojen ja kylmäkuljetusperävaunujen jäähdytysyksiköiden jäähdytyspiirit;
c)
kiinteät fluorattuihin kasvihuonekaasuihin pohjautuvia liuottimia sisältävät laitteet;
d)
kiinteät palontorjuntalaitteet;
e)
kiinteät sähköiset kytkinlaitteistot.
2. Yrityksen, joka käyttää fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävää säiliötä välittömästi ennen tämän käytöstä poistamista, on järjestettävä kaikkien säiliön sisältämien jäljellä olevien kaasujen talteenotto kyseisten kaasujen kierrätyksen, regeneroinnin tai hävittämisen varmistamiseksi.
3. Kun on kyse sellaisista fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävistä tuotteista ja laitteista, joita ei ole lueteltu 1 kohdassa, mukaan lukien liikkuvat laitteet, haltijoiden on teetettävä kaasujen talteenotto, siinä määrin kuin se on teknisesti toteutettavissa eikä aiheuta kohtuuttomia kustannuksia, asianmukaisesti pätevöityneillä luonnollisilla henkilöillä siten, että kaasut kierrätetään, regeneroidaan tai hävitetään, tai järjestettävä niiden hävittäminen ilman tätä edeltävää talteenottoa.
Asianmukaisen pätevyyden omaavien luonnollisten henkilöiden on suoritettava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/40/EY (20) soveltamisalan ulkopuolelle jäävien maantieajoneuvojen ilmastointilaitteista peräisin olevien fluorattujen kasvihuonekaasujen talteenotto.
Direktiivin 2006/40/EY soveltamisalan piiriin kuuluvien moottoriajoneuvojen ilmastointilaitteista peräisin olevien fluorattujen kasvihuonekaasujen talteenottoa varten asianmukaisen pätevyyden omaavina pidetään ainoastaan luonnollisia henkilöitä, joilla on ainakin 10 artiklan 2 kohdan mukaista koulutusta koskeva todistusasiakirja.
9 artikla
Tuottajavastuujärjestelmät
Jäsenvaltioiden on kannustettava tuottajavastuujärjestelmien kehittämistä fluorattujen kasvihuonekaasujen talteen ottamiseksi ja kierrättämiseksi, regeneroimiseksi tai hävittämiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta voimassa olevan unionin lainsäädännön soveltamista.
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle tietoja toimista, joita on toteutettu ensimmäisen kohdan perusteella.
10 artikla
Koulutus ja pätevöinti
1. Jäsenvaltioiden on 5 kohdassa tarkoitettujen vähimmäisvaatimusten pohjalta perustettava tai mukautettava pätevöintijärjestelmiä, arviointimenettelyt mukaan lukien. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että koulutusta on tarjolla seuraavia tehtäviä suorittaville luonnollisille henkilöille:
a)
4 artiklan 2 kohdan a-f alakohdassa lueteltujen laitteiden asentaminen, huoltaminen, kunnossapito, korjaaminen tai käytöstä poistaminen;
b)
4 artiklan 1 kohdassa säädetty 4 artiklan 2 kohdan a-e alakohdassa tarkoitettujen laitteiden vuototarkastus;
c)
8 artiklan 1 kohdassa säädetty fluorattujen kasvihuonekaasujen talteenotto;
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2006/40/EY soveltamisalaan kuuluvien moottoriajoneuvojen ilmastointilaitteista peräisin olevien fluorattujen kasvihuonekaasujen talteenotosta huolehtiville luonnollisille henkilöille on tarjolla 5 kohdassa tarkoitetut vähimmäisvaatimukset täyttäviä koulutusohjelmia.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädettyjen pätevöintijärjestelmien ja koulutuksen on katettava seuraavat alat:
a)
sovellettavat määräykset ja tekniset standardit;
b)
päästöjen ehkäiseminen;
c)
fluorattujen kasvihuonekaasujen talteenotto;
d)
pätevyystodistuksen kattamien laitetyyppien ja -kokojen turvallinen käsittely;
e)
tietoa asianomaisista tekniikoista, joiden avulla voidaan korvata tai vähentää fluorattujen kasvihuonekaasujen käyttöä, ja niiden turvallisesta käsittelystä.
4. Edellä 1 kohdassa säädetyn pätevöintiohjelman mukaiset pätevyystodistukset on annettava sillä ehdolla, että hakija on saattanut 1, 3 ja 5 kohdan mukaisesti luodun arviointimenettelyn onnistuneesti päätökseen.
5. Pätevöintijärjestelmiä koskevat vähimmäisvaatimukset on esitetty asetuksissa (EY) N:o 303/2008-306/2008 ja 12 kohdassa. Koulutusta koskeville todistusasiakirjoille asetetut vähimmäisvaatimukset on esitetty asetuksessa (EY) N:o 307/2008 ja 12 kohdassa. Vähimmäisvaatimuksissa on määriteltävä kunkin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun laitetyypin edellyttämät käytännön taidot ja tarvittaessa teoreettiset tiedot, pitäen erillään toisistaan eri toiminnot, jotka on katettava, sekä pätevyystodistusten ja koulutusta koskevien todistusasiakirjojen vastavuoroisen tunnustamisen edellytykset.
6. Jäsenvaltioiden on perustettava tai mukautettava pätevöintijärjestelmiä 5 kohdassa tarkoitettujen vähimmäisvaatimusten pohjalta 4 artiklan 2 kohdan a-d alakohdassa lueteltuja laitteita muille osapuolille asentavia, huoltavia, kunnossapitäviä, korjaavia tai käytöstä poistavia yrityksiä varten.
7. Asetuksen (EY) N:o 842/2006 mukaisesti myönnetyt pätevyyskirjat ja koulutusta koskevat todistusasiakirjat jäävät voimaan niiden alkuperäisten myöntämisehtojen mukaisesti.
8. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkien luonnollisten henkilöiden, joilla on 1 ja 7 kohdassa tarkoitettujen pätevöittämisohjelmien mukaiset pätevyystodistukset, saatavilla on tiedot kustakin seuraavasta:
a)
3 kohdan e alakohdassa tarkoitetut tekniikat; ja
b)
ne voimassa olevat sääntelyvaatimukset, jotka koskevat työskentelyä fluoratuille kasvihuonekaasuille vaihtoehtoisia kylmäaineita sisältävien laitteiden kanssa.
9. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että koulutusta on tarjolla niille luonnollisille henkilöille, jotka haluavat saattaa tietonsa 3 kohdassa tarkoitettujen alojen osalta ajan tasalle.
10. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle pätevöinti- ja koulutusohjelmansa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017.
Jäsenvaltioiden on tunnustettava toisessa jäsenvaltiossa tämän artiklan mukaisesti annetut pätevyystodistukset ja koulutusta koskevat todistusasiakirjat. Ne eivät saa rajoittaa palvelujen tarjoamisen vapautta tai sijoittautumisvapautta sillä perusteella, että pätevyystodistus on annettu toisessa jäsenvaltiossa.
11. Yrityksen, joka antaa jonkin 1 kohdassa tarkoitetun tehtävän toisen yrityksen tehtäväksi, on toteutettava kohtuulliset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tuolla toisella yrityksellä on kyseisen tehtävän suorittamiseen tämän artiklan mukaisesti tarvittavat pätevyystodistukset.
12. Jos tämän artiklan soveltamiseksi on tarpeen säätää yhdenmukaisemmasta lähestymistavasta koulutukseen ja pätevöintiin, komissio mukauttaa ja saattaa ajan tasalle edellytettyjä taitoja ja tietoja koskevat vähimmäisvaatimukset, määrittää tarkemmin pätevöintiä tai todistusten myöntämistä koskevat määräykset sekä vastavuoroisen tunnustamisen edellytykset sekä kumoaa asetuksen (EY) N:o 842/2006 5 artiklan 1 kohdan nojalla annettuja säädöksiä täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komission on otettava huomioon asiaankuuluvat olemassa olevat laatu- tai pätevöitymisjärjestelmät käyttäessään sille tämän kohdan nojalla siirrettyä toimivaltaa.
13. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä määrittää tämän artiklan 10 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen muodon ja kumota asetuksen (EY) N:o 842/2006 5 artiklan 5 kohdan nojalla annettuja säädöksiä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
14. Jos tämän artiklan mukaiset pätevöinti- ja koulutusvelvoitteet olisivat jäsenvaltiolle kohtuuttomia sen pienen väestömäärän ja siitä johtuvan vähäisen tällaista koulutusta ja pätevöittämistä koskevan kysynnän vuoksi, vaatimukset voidaan täyttää tunnustamalla muissa jäsenvaltioissa myönnetyt todistukset.
Tätä kohtaa soveltavien jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä komissiolle, joka ilmoittaa tästä muille jäsenvaltioille.
15. Mikään tässä artiklassa ei estä jäsenvaltioita perustamasta pätevöinti- ja koulutusohjelmia myös muita kuin 1 kohdassa tarkoitettuja laitteita varten.
III LUKU
MARKKINOILLE SAATTAMINEN JA KÄYTÖN VALVONTA
11 artikla
Markkinoille saattamista koskevat rajoitukset
1. Kielletään liitteessä III lueteltujen tuotteiden ja laitteiden, puolustustarvikkeita lukuun ottamatta, saattaminen markkinoille mainitussa liitteessä asetetusta päivämäärästä alkaen, jolloin päivämäärät erotellaan tapauksen mukaan tuotteiden ja laitteiden sisältämän fluoratun kasvihuonekaasun tyypin tai lämmitysvaikutuksen mukaan.
2. Edellä 1 kohdassa asetettu kielto ei koske laitteita, joiden osalta on direktiivin 2009/125/EY mukaisesti vahvistetuissa ekologista suunnittelua koskevissa vaatimuksissa todettu, että laitteen paremman käytönaikaisen energiatehokkuuden ansiosta sen elinkaaren mittaiset hiilidioksidiekvivalenttipäästöt olisivat pienemmät kuin vastaavan laitteen, joka täyttää asiaan liittyvät ekologista suunnittelua koskevat vaatimukset eikä sisällä fluorihiilivetyjä.
3. Komissio voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä ja tämän asetuksen tavoitteet huomioon ottaen poikkeuksellisesti sallia täytäntöönpanosäädöksillä poikkeuksen enintään neljäksi vuodeksi, jotta markkinoille voidaan saattaa liitteessä III lueteltuja tuotteita ja laitteita, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin, jos on osoitettu:
a)
ettei jotain tiettyä tuotetta tai laitetta taikka tiettyä tuote- tai laiteryhmää varten ole olemassa vaihtoehtoja tai niitä ei voida käyttää teknisistä tai turvallisuussyistä; tai
b)
teknisesti toteutettavissa olevien ja turvallisten vaihtoehtojen käytöstä koituisi kohtuuttomia kustannuksia.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Vain sellaiset yritykset, joilla on 10 artiklan mukaiset asianmukaiset pätevyystodistukset tai koulutusta koskevat asiakirjat, tai joilla on palveluksessaan henkilöitä, joilla on 10 artiklan 2 ja 5 kohdan mukainen pätevyystodistus tai koulutusta koskeva asiakirja, saavat myydä ja ostaa fluorattuja kasvihuonekaasuja sellaisten laitteiden, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin, asentamista, huoltamista, kunnossapitoa tai korjausta varten. Tämä kohta ei estä yrityksiä, joilla ei ole pätevyystodistuksia ja jotka eivät suorita tämän kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettuja toimia, keräämästä, kuljettamasta tai toimittamasta fluorattuja kasvihuonekaasuja.
5. Fluoratuilla kasvihuonekaasuilla täytettyjä laitteita, jotka eivät ole ilmatiiviisti suljettuja, saa myydä loppukäyttäjälle ainoastaan silloin, kun voidaan osoittaa, että asennuksen suorittaa 10 artiklan mukaisesti pätevöitynyt yritys.
6. Komission on koottava jäsenvaltioilta saatavien tietojen pohjalta tietoja jäsenvaltioiden kansallisista määräyksistä, standardeista tai lainsäädännöstä, jotka koskevat sellaisia korvaavia tekniikoita, joissa käytetään fluorattujen kasvihuonekaasujen vaihtoehtoja jäähdytys-, ilmastointi- ja lämpöpumppulaitteissa sekä solumuoveissa.
Komissio julkaisee ensimmäisen alakohdan nojalla kerättyjä tietoja koskevan yhteenvetokertomuksen viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017.
12 artikla
Merkinnät sekä tuote- ja laitetiedot
1. Tuotteita ja laitteita, jotka sisältävät fluorattuja kasvihuonekaasuja tai joiden toiminta perustuu niihin, ei saa saattaa markkinoille ilman merkintöjä. Tämä koskee vain seuraavia:
a)
jäähdytyslaitteet;
b)
ilmastointilaitteet;
c)
lämpöpumput;
d)
palontorjuntalaitteet;
e)
sähköiset kytkinlaitteistot;
f)
fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävät aerosolipakkaukset, lukuun ottamatta farmaseuttisten aineiden annosteluun tarkoitettuja inhalaatiosumutteita;
g)
kaikki fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävät säiliöt;
h)
fluorattuihin kasvihuonekaasuihin pohjautuvat liuottimet;
i)
orgaaniset Rankine-prosessit (ORC).
2. Tuotteisiin ja laitteisiin, joihin sovelletaan 11 artiklan 3 kohdan mukaista poikkeusta, on lisättävä tätä koskeva merkintä, ja niihin on liitettävä ilmoitus siitä, että näitä tuotteita ja laitteita voidaan käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen, johon mainitun artiklan mukainen poikkeus on myönnetty.
3. Edellä 1 kohdassa edellytetyssä merkinnässä on ilmoitettava seuraavat tiedot:
a)
viittaus siihen, että tuote tai laite sisältää fluorattuja kasvihuonekaasuja tai että sen toiminta perustuu näihin kaasuihin;
b)
kyseessä olevien fluorattujen kasvihuonekaasujen hyväksytty teollisuuden nimitys tai, jos tällaista nimitystä ei ole saatavana, kemiallinen nimi;
c)
1 päivästä tammikuuta 2017 tuotteen tai laitteen sisältämien fluorattujen kasvihuonekaasujen määrät painona ja hiilidioksidiekvivalenttina ilmaistuina tai fluorattujen kasvihuonekaasujen määrät, joita varten laite on suunniteltu, ja näiden kaasujen lämmitysvaikutus (GWP).
Edellä 1 kohdan nojalla vaaditussa merkinnässä on tarvittaessa oltava seuraavat tiedot:
a)
viittaus siihen, että fluoratut kasvihuonekaasut ovat ilmatiiviisti suljetussa laitteessa;
b)
viittaus siihen, että sähköisen kytkinlaitteiston kokeellisesti todettu vuotoarvo on alle 0,1 prosenttia vuodessa, siten kuin valmistajan teknisessä erittelyssä on ilmoitettu.
4. Merkinnän on oltava selkeä ja pysyvä, ja se on sijoitettava joko:
a)
fluorattujen kasvihuonekaasujen täyttämis- tai talteenottoaukkojen läheisyyteen; tai
b)
fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävään tuotteen tai laitteen osaan.
Merkintä on tehtävä sen jäsenvaltion virallisilla kielillä, jossa tuote tai laite saatetaan markkinoille.
5. Fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältäviä solumuoveja ja valmiiksi sekoitettuja polyoleja ei saa saattaa markkinoille, ellei fluorattuja kasvinhuonekaasuja ole yksilöity merkinnällä, jossa käytetään hyväksyttyä teollisuuden nimitystä tai, jos tällaista nimitystä ei ole saatavana, kemiallista nimeä. Merkinnässä on selvästi ilmoitettava, että solumuovi tai valmiiksi sekoitettu polyoli sisältää fluorattuja kasvihuonekaasuja. Solumuovilevyjen osalta nämä tiedot on annettava selkeästi ja pysyvästi levyissä.
6. Regeneroituihin tai kierrätettyihin kasvihuonekaasuihin on lisättävä merkintä siitä, että aine on regeneroitu tai kierrätetty, ilmoitus erän numerosta sekä regenerointi- tai kierrätyslaitoksen nimi ja osoite.
7. Hävittämistä varten markkinoille saatetut fluoratut kasvihuonekaasut on merkittävä ilmoituksella siitä, että säiliön sisältö on tarkoitettu ainoastaan hävitettäväksi.
8. Suoraa vientiä varten markkinoille saatetut fluoratut kasvihuonekaasut on merkittävä ilmoituksella siitä, että säiliön sisältämän aineen saa käyttää ainoastaan suoraan vientiin.
9. Puolustustarvikkeissa käyttöä varten markkinoille saatetut fluoratut kasvihuonekaasut on merkittävä ilmoituksella siitä, että säiliön sisältämän aineen saa käyttää ainoastaan tuota tarkoitusta varten.
10. Fluoratut kasvihuonekaasut, jotka on saatettu markkinoille käytettäviksi puolijohdeaineiden syövyttämiseen tai kemiallisen höyrypinnoituslaitteen (CVD) prosessikammion puhdistukseen puolijohdetuotannossa, on merkittävä ilmoituksella siitä, että säiliön sisältämän aineen saa käyttää ainoastaan tuota tarkoitusta varten.
11. Raaka-aineena käyttämistä varten markkinoille saatetut fluoratut kasvihuonekaasut on merkittävä ilmoituksella siitä, että säiliön sisältämää ainetta saa käyttää ainoastaan raaka-aineena.
12. Farmaseuttisten aineiden annosteluun tarkoitettujen inhalaatiosumutteiden tuottamista varten markkinoille saatetut fluoratut kasvihuonekaasut on merkittävä ilmoituksella siitä, että säiliön sisältämän aineen saa käyttää ainoastaan tuota tarkoitusta varten.
13. Edellä 3 ja 5 kohdassa tarkoitetut tiedot on sisällytettävä kyseessä olevien tuotteiden ja laitteiden käyttöoppaisiin.
Jos tuotteiden ja laitteiden sisältämien fluorattujen kasvihuonekaasujen lämmitysvaikutus on vähintään 150, tämä tieto on sisällytettävä myös mainonnassa käytettäviin kuvauksiin.
14. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä määrittää 1 ja 4-12 kohdassa tarkoitettujen merkintöjen muodon ja kumota asetuksen (EY) N:o 842/2006 7 artiklan 3 kohdan nojalla annettuja säädöksiä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
15. Siirretään komissiolle valta antaa 22 artiklan mukaisesti sellaisia delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan 4-12 kohdassa asetettuja merkintävaatimuksia tarvittaessa kaupallisen tai teknologisen kehityksen perusteella.
13 artikla
Käytön valvonta
1. Kielletään rikkiheksafluoridin käyttö magnesiumin painevalussa ja magnesiumvaluseosten kierrätyksessä.
Sellaisten laitosten osalta, joissa rikkiheksafluoridia käytetään alle 850 kg vuodessa magnesiumin painevalussa ja magnesiumvaluseosten kierrätyksessä, tätä kieltoa sovelletaan vasta 1 päivästä tammikuuta 2018.
2. Kielletään rikkiheksafluoridin käyttö ajoneuvojen renkaiden täyttämiseen.
3. Kielletään 1 päivästä tammikuuta 2020 sellaisten fluorattujen kasvihuonekaasujen, joiden lämmitysvaikutus on vähintään 2 500, käyttö sellaisten jäähdytyslaitteiden huollossa tai kunnossapidossa, joiden täytöskoko on vähintään 40 hiilidioksidiekvivalenttitonnia.
Tätä kohtaa ei sovelleta puolustustarvikkeisiin eikä laitteisiin, jotka on tarkoitettu sovelluksiin, joita käytetään tuotteiden jäähdyttämiseen alle - 50 celsiusasteen lämpötiloihin.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kieltoa ei 1 päivään tammikuuta 2030 saakka sovelleta seuraaviin kahteen fluorattujen kasvihuonekaasujen luokkaan:
a)
regeneroidut fluoratut kasvihuonekaasut, joiden lämmitysvaikutus on vähintään 2 500 ja joita käytetään nykyisten jäähdytyslaitteiden kunnossapidossa tai huollossa edellyttäen, että ne on varustettu merkinnällä 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
b)
kierrätetyt fluoratut kasvihuonekaasut, joiden lämmitysvaikutus on vähintään 2 500 ja joita käytetään olemassa olevien jäähdytyslaitteiden kunnossapidossa tai huollossa edellyttäen, että ne on otettu talteen tällaisesta laitteesta. Tällaisia kierrätettyjä kaasuja saavat käyttää vain yritykset, jotka ovat ottaneet ne talteen osana kunnossapitoa tai huoltoa, tai yritykset, joiden puolesta ne on otettu talteen osana kunnossapitoa tai huoltoa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kieltoa ei sovelleta jäähdytyslaitteisiin, joille on 11 artiklan 3 kohdan perusteella myönnetty poikkeuslupa.
14 artikla
Fluorihiilivedyllä valmiiksi täytetyt laitteet
1. Fluorihiilivedyillä täytettyjä jäähdytys-, ilmastointi- ja lämpöpumppulaitteita ei saa saattaa markkinoille 1 päivästä tammikuuta 2017, elleivät fluorihiilivedyt, joilla laitteet on täytetty, kuulu IV luvussa tarkoitetun kiintiöjärjestelmän piiriin.
2. Saattaessaan markkinoille 1 kohdassa tarkoitettuja valmiiksi täytettyjä laitteita valmistajien ja maahantuojien on varmistettava, että 1 kohdan noudattaminen dokumentoidaan täydellisesti, ja laadittava tästä vaatimustenmukaisuusvakuutus.
Jos 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen laitteen sisältämiä fluorihiilivetyjä ei ole saatettu markkinoille ennen laitteen täyttämistä, kyseisen laitteen maahantuojien on varmistettava, että riippumaton tarkastaja todentaa dokumentoinnin ja vaatimustenmukaisuusvakuutuksen paikkansapitävyyden vuosittain viimeistään maaliskuun 31 päivänä edellisen kalenterivuoden osalta. Riippumattoman tarkastajan on oltava joko
a)
akkreditoitu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (21) mukaisesti; tai
b)
akkreditoitu asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti varmentamaan tilinpäätöksiä.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetun laitteen valmistajien ja maahantuojien on säilytettävä dokumentointi ja vaatimustenmukaisuusvakuutus vähintään viiden vuoden ajan laitteen markkinoille saattamisen jälkeen. Maahantuojien, jotka saattavat markkinoille valmiiksi täytettyjä laitteita, joiden sisältämiä fluorihiilivetyjä ei ole saatettu markkinoille ennen laitteen täyttämistä, on varmistettava, että ne on rekisteröity 17 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti.
3. Laatimalla vaatimustenmukaisuusvakuutuksen 1 kohdassa tarkoitettujen laitteiden valmistajat ja maahantuojat ottavat vastuun siitä, että 1 ja 2 kohtaa noudatetaan.
4. Komissio määrittää täytäntöönpanosäädöksillä vaatimustenmukaisuusvakuutusta ja tämän artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun riippumattoman tarkastajan suorittamaa todentamista koskevat yksityiskohtaiset järjestelyt. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV LUKU
MARKKINOILLE SAATETTUJEN FLUORIHIILIVETYJEN MÄÄRÄN VÄHENTÄMINEN
15 artikla
Markkinoille saatettujen fluorihiilivetyjen määrän vähentäminen
1. Komissio varmistaa, että se fluorihiilivetyjen määrä, joka tuottajilla ja maahantuojilla on oikeus saattaa unionin markkinoille kunakin vuotena, ei ylitä kyseiselle vuodelle liitteen V mukaisesti laskettua enimmäismäärää.
Tuottajien ja maahantuojien on varmistettava, että se liitteen V mukaisesti laskettu fluorihiilivetyjen määrä, jonka kukin niistä saattaa markkinoille, ei ylitä kullekin 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti myönnettyä tai 18 artiklan mukaisesti siirrettyä kiintiötä.
2. Tätä artiklaa ei sovelleta tuottajiin tai maahantuojiin, jotka tuottavat tai tuovat fluorihiilivetyjä vuodessa alle 100 hiilidioksidiekvivalenttitonnia.
Tätä artiklaa ei myöskään sovelleta seuraaviin fluorihiilivetyjen luokkiin:
a)
fluorihiilivedyt, jotka tuodaan unioniin hävitettäväksi;
b)
tuottajan raaka-ainesovelluksissa käyttämät tai tuottajan tai maahantuojan suoraan yrityksille toimittamat, raaka-ainesovelluksissa käytettäviksi tarkoitetut fluorihiilivedyt;
c)
tuottajan tai maahantuojan suoraan yrityksille unionista vientiä varten toimittamat fluorihiilivedyt edellyttäen, ettei kyseisiä fluorihiilivetyjä myöhemmin aseteta minkään muun unionissa sijaitsevan osapuolen saataville ennen maastavientiä;
d)
tuottajan tai maahantuojan suoraan toimittamat, puolustustarvikkeissa käytettävät fluorihiilivedyt;
e)
tuottajan tai maahantuojan suoraan puolijohteiden tuotannon alalla toimivalle yritykselle puolijohdeaineiden syövyttämistä tai kemialliseen höyrypinnoitukseen käytettyjen tilojen puhdistamista varten toimittamat fluorihiilivedyt;
f)
1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen tuottajan tai maahantuojan suoraan farmaseuttisten aineiden annosteluun tarkoitettuja inhalaatiosumutteita tuottavalle yritykselle toimittamat fluorihiilivedyt.
3. Tätä artiklaa ja 16, 18, 19 ja 25 artiklaa sovelletaan myös valmiiksi sekoitettuihin polyoleihin sisältyviin fluorihiilivetyihin.
4. Komissio voi jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä ja tämän asetuksen tavoitteet huomioon ottaen poikkeuksellisesti sallia täytäntöönpanosäädöksillä poikkeuksen enintään neljäksi vuodeksi, jotta tietyissä sovelluksissa tai tietyissä tuote- tai laiteryhmissä käytettävät fluorihiilivedyt voidaan jättää 1 kohdassa säädetyn kiintiön ulkopuolelle, jos on osoitettu, ettei:
a)
kyseisiä sovelluksia, tuotteita tai laitteita varten ole olemassa vaihtoehtoja tai niitä ei voida käyttää teknisistä tai turvallisuussyistä; ja
b)
tai riittävää fluorihiilivetyjen tarjontaa ei voida varmistaa ilman kohtuuttomia kustannuksia.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
16 artikla
Fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevien kiintiöiden jakaminen
1. Komissio määrittää viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2014 täytäntöönpanosäädöksillä kullekin tuottajalle tai maahantuojalle, joka on toimittanut asetuksen (EY) N:o 842/2006 6 artiklan mukaisesti tietoja, viitearvon, joka perustuu vuotuiseen keskiarvoon niistä fluorihiilivetyjen määristä, jotka tuottaja tai maahantuoja on ilmoittanut saattaneensa markkinoille vuosina 2009-2012. Viitearvot lasketaan tämän asetuksen V liitteen mukaisesti.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Tuottajat ja maahantuojat, jotka eivät ole ilmoittaneet fluorihiilivetyjen markkinoille saattamisesta asetuksen (EY) N:o 842/2006 6 artiklan mukaisesti 1 kohdassa tarkoitetun vertailujakson osalta, voivat ilmoittaa aikomuksestaan saattaa fluorihiilivetyjä markkinoille seuraavana vuonna.
Ilmoitus on osoitettava komissiolle, ja siinä on yksilöitävä fluorihiilivetyjen tyypit ja määrät, jotka odotetaan saatettavan markkinoille.
Komissio antaa ilmoituksen näiden ilmoitusten toimittamisen määräajasta. Ennen kuin yritykset toimittavat ilmoituksen tämän artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti, niiden on rekisteröidyttävä 17 artiklassa säädettyyn rekisteriin.
3. Komissio laskee viimeistään 31 päivänä lokakuuta 2017 ja sen jälkeen joka kolmas vuosi uudelleen viitearvot tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuille tuottajille ja maahantuojille käyttäen perustana 19 artiklan mukaisesti ilmoitettujen, 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen markkinoille laillisesti saatettujen fluorihiilivetyjen määrien vuotuista keskiarvoa laskettuna niiltä vuosilta, joilta tiedot ovat saatavilla. Komissio määrittää nämä viitearvot täytäntöönpanosäädöksillä.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Tuottajat ja maahantuojat, joille on määritetty viitearvo, voivat ilmoittaa ennakoiduista lisämääristä 2 kohdassa vahvistetulla menettelyllä.
5. Komissio jakaa kullekin tuottajalle ja maahantuojalle fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevat vuosikiintiöt vuodesta 2015 alkaen soveltaen liitteessä VI vahvistettua jakomenettelyä.
Kiintiöitä myönnetään ainoastaan tuottajille tai maahantuojille, jotka ovat sijoittautuneet unioniin tai jotka ovat valtuuttaneet unioniin sijoittautuneen ainoan edustajan tämän asetuksen vaatimusten noudattamiseksi. Ainoa edustaja voi olla sama kuin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1907/2006 (22) 8 artiklan mukaisesti valtuutettu edustaja.
Ainoan edustajan on noudatettava kaikkia tuottajille tai maahantuojille tämän asetuksen nojalla kuuluvia velvollisuuksia.
17 artikla
Rekisteri
1. Komissio perustaa viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2015 sähköisen rekisterin, jäljempänä ’rekisteri’, fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskeville kiintiöille ja huolehtii sen toiminnasta.
Rekisteröityminen rekisteriin on pakollista seuraaville:
a)
tuottajat ja maahantuojat, joille on fluorihiilivetyjen myönnetty markkinoille saattamista koskeva kiintiö 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
b)
yritykset, joille on siirretty kiintiö 18 artiklan mukaisesti;
c)
tuottajat ja maahantuojat, jotka ilmoittavat aikovansa toimittaa ilmoitus 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
d)
tuottajat ja maahantuojat, jotka toimittavat, tai yritykset, jotka vastaanottavat fluorihiilivetyjä 15 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan a-f alakohdassa lueteltuja tarkoituksia varten;
e)
valmiiksi täytettyjä laitteita markkinoille saattavat laitteiden maahantuojat, jos laitteiden sisältämiä fluorihiilivetyjä ei ole saatettu markkinoille ennen laitteen täyttämistä 14 artiklan mukaisesti.
Rekisteröityminen tapahtuu komissiolle toimitettavalla hakemuksella komission vahvistamien menettelyjen mukaisesti.
2. Komissio voi, siinä määrin kuin on tarpeen, täytäntöönpanosäädöksillä varmistaa rekisterin moitteettoman toiminnan. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Komissio varmistaa, että jaetusta kiintiöstä ja siihen kiintiöiden jakokauden aikana mahdollisesti tehdyistä muutoksista ilmoitetaan rekisteröityneille tuottajille ja maahantuojille rekisterin kautta.
4. Jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, tulliviranomaiset mukaan lukien, annetaan pääsy rekisteriin tietojen hankkimiseksi.
18 artikla
Kiintiöiden siirtäminen ja lupa käyttää kiintiöitä maahantuoduissa laitteissa olevien fluorihiilivetyjen markkinoille saattamisessa
1. Tuottaja tai maahantuoja, jolle on määritetty viitearvo 16 artiklan 1 tai 3 kohdan mukaisesti ja jolle on myönnetty kiintiö 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti, voi siirtää 17 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa rekisterissä olevan kiintiön kokonaisuudessaan tai osittain toiselle unionissa toimivalle tuottajalle tai maahantuojalle tai toiselle tuottajalle tai maahantuojalle, jota edustaa unionissa 16 artiklan 5 kohdan toisessa ja kolmannessa alakohdassa tarkoitettu ainoa edustaja.
2. Tuottaja tai maahantuoja, joka on saanut kiintiönsä 16 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti tai jolle on siirretty kiintiö tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti, voi antaa toiselle yritykselle luvan käyttää kiintiötään 14 artiklassa tarkoitettuun tarkoitukseen.
Tuottaja tai maahantuottaja, joka on saanut kiintiönsä yksinomaan 16 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehdyn ilmoituksen nojalla, voi antaa toiselle yritykselle luvan käyttää kiintiötään 14 artiklassa tarkoitettuun tarkoitukseen ainoastaan edellyttäen, että luvan antanut tuottaja tai maahantuoja toimittaa konkreettisesti vastaavat fluorihiilivetymäärät.
Sovellettaessa 15, 16 ja 19 artiklan 1 ja 6 kohtaa vastaavat fluorihiilivetymäärät katsotaan luvan antaneen tuottajan tai maahantuojan luvanantohetkellä markkinoille saattamiksi. Komissio voi vaatia luvan antaneelta tuottajalta tai maahantuojalta näyttöä siitä, että se on aktiivinen fluorihiilivetyjen toimittaja.
V LUKU
TIETOJEN ILMOITTAMINEN
19 artikla
Tietojen ilmoittaminen liitteessä I tai II lueteltujen aineiden tuotannosta, tuonnista, viennistä, käytöstä raaka-aineena ja hävittämisestä
1. Kunkin tuottajan, tuojan ja viejän, joka on tuottanut, tuonut tai vienyt fluorattuja kasvihuonekaasuja ja liitteessä II lueteltuja kaasuja vähintään yhden metrisen tonnin tai 100 hiilidioksidiekvivalenttitonnia edellisen kalenterivuoden aikana, on viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015 ja vuosittain sen jälkeen ilmoitettava komissiolle liitteessä VII tarkemmin määritetyt tiedot kustakin edellä mainitusta aineesta kyseisen kalenterivuoden osalta. Tätä kohtaa sovelletaan myös yrityksiin, jotka saavat kiintiöitä 18 artiklan 1 kohdan nojalla.
2. Kunkin yrityksen, joka on hävittänyt fluorattuja kasvihuonekaasuja ja liitteessä II lueteltuja kaasuja vähintään yhden metrisen tonnin tai 1 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia edellisen kalenterivuoden aikana, on viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015 ja vuosittain sen jälkeen ilmoitettava komissiolle liitteessä VII tarkemmin määritetyt tiedot kustakin edellä mainitusta aineesta kyseisen kalenterivuoden osalta.
3. Kunkin yrityksen, joka on käyttänyt fluorattuja kasvihuonekaasuja raaka-aineina vähintään1 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia edellisen kalenterivuoden aikana, on viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015 ja vuosittain sen jälkeen ilmoitettava komissiolle liitteessä VII tarkemmin määritetyt tiedot kustakin edellä mainitusta aineesta kyseisen kalenterivuoden osalta.
4. Kunkin yrityksen, joka on saattanut tuotteissa tai laitteissa olevia fluorattuja kasvihuonekaasuja ja liitteessä II lueteltuja kaasuja markkinoille vähintään 500 hiilidioksidiekvivalenttitonnia edellisen kalenterivuoden aikana, on viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015 ja vuosittain sen jälkeen ilmoitettava komissiolle liitteessä VII tarkemmin määritetyt tiedot kustakin edellä mainitusta aineesta kyseisen kalenterivuoden osalta.
5. Kunkin laitteiden maahantuojan, joka saattaa markkinoille valmiiksi täytettyjä laitteita, joiden sisältämiä fluorihiilivetyjä ei ole saatettu unionin markkinoille ennen laitteen täyttämistä, on toimitettava komissiolle 14 artiklan 2 kohdan mukainen todentamisasiakirja.
6. Viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2015 ja vuosittain sen jälkeen kunkin yrityksen, joka 1 kohdan mukaisesti ilmoittaa saattaneensa markkinoille yli 10 000 hiilidioksidiekvivalenttitonnia fluorihiilivetyjä edellisen kalenterivuoden aikana, on lisäksi varmistettava, että tietojen paikkansapitävyyden varmentaa riippumaton tarkastaja. Tarkastajan on oltava joko:
a)
akkreditoitu direktiivin 2003/87/EY mukaisesti; tai
b)
akkreditoitu asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti varmentamaan tilinpäätöksiä.
Yrityksen on säilytettävä varmennuskertomus vähintään viiden vuoden ajan. Varmennuskertomus on asetettava pyynnöstä kyseessä olevan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ja komission saataville.
7. Komissio voi täytäntöönpanosäädöksillä määrittää tässä kohdassa tarkoitetun ilmoituksen muodon ja toimittamistavan.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 24 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
8. Komissio toteuttaa aiheelliset toimenpiteet sille tämän artiklan mukaisesti toimitettujen tietojen luottamuksellisuuden suojaamiseksi.
20 artikla
Päästötietojen kerääminen
Jäsenvaltioiden on perustettava tässä asetuksessa tarkoitettuja asianomaisia aloja varten tietojen ilmoittamista koskevat järjestelmät, joiden avulla on tarkoitus saada päästötietoja siinä määrin kuin se on mahdollista.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
21 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Siirretään komissiolle valta antaa 22 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteiden I, II ja IV ajan tasalle saattamista käyttäen perustana hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin hyväksymiä uusia hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, IPCC:n arviointikertomuksia tai uusia Montrealin pöytäkirjan tieteellisen asiantuntijapaneelin arviointikertomuksia liitteissä lueteltujen aineiden lämmitysvaikutuksesta.
2. Komissio seuraa tämän asetuksen soveltamista ja vaikutuksia käyttäen perustana liitteissä I ja II lueteltujen kaasujen markkinoille saattamisesta 19 artiklan mukaisesti toimitettuja tietoja ja fluorattujen kasvihuonekaasujen päästöistä 20 artiklan mukaisesti saataville asetettuja tietoja sekä muita jäsenvaltioilta saatuja asiaan liittyviä tietoja.
Komissio julkaisee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 kertomuksen fluorihiilivetyjen saatavuudesta unionin markkinoilla.
Komissio julkaisee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2022 tämän asetuksen vaikutuksista perusteellisen kertomuksen, johon sisällytetään erityisesti
a)
ennuste fluorihiilivetyjenkysynnän jatkumisesta vuoteen 2030 ja sen jälkeen;
b)
arvio unionin ja sen jäsenvaltioiden jatkotoimien tarpeellisuudesta ottaen huomioon fluorattujen kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistä koskevat nykyiset ja uudet kansainväliset sitoumukset;
c)
katsaus eurooppalaisista ja kansainvälisistä standardeista, jäsenvaltioiden kansallisesta turvallisuuslainsäädännöstä ja rakennusmääräyksistä, jotka liittyvät vaihtoehtoisiin kylmäaineisiin siirtymiseen;
d)
katsaus fluorattuja kasvihuonekaasuja sisältävien tuotteiden ja laitteiden teknisesti toteuttamiskelpoisten ja kustannustehokkaiden vaihtoehtojen saatavuudesta niiden tuotteiden ja laitteiden osalta, joita ei ole lueteltu liitteessä III, energiatehokkuus huomioon ottaen.
3. Komissio julkaisee viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2017 kertomuksen, jossa arvioidaan liitteessä III olevan 13 kohdan mukaista kieltoa, ottaen erityisesti huomioon kustannustehokkaiden, teknisesti toteutuskelpoisten, energiatehokkaiden ja luotettavien vaihtoehtojen saatavuuden kyseisessä säännöksessä tarkoitettujen monikompressorisille keskusjäähdytysjärjestelmille. Komissio tekee tämän kertomuksen pohjalta tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle liitteessä III olevan 13 kohdan mukaisen säännöksen muuttamiseksi.
4. Komissio julkaisee viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2020 kertomuksen, jossa arvioidaan, onko olemassa sellaisia kustannustehokkaita, teknisesti toteutuskelpoisia, energiatehokkaita ja luotettavia vaihtoehtoja, jotka mahdollistavat fluorattujen kasvihuonekaasujen korvaamisen uusissa keskijännitekojeistoissa ja uusissa pienissä single split -ilmastointijärjestelmissä, ja tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle liitteessä III olevan luettelon muuttamiseksi.
5. Komissio julkaisee viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2017 kertomuksen, jossa arvioidaan kiintiöiden jakomenetelmää, kuten sitä, mikä vaikutus on kiintiöiden jakamisella maksutta, sekä tarvittaessa tämän asetuksen ja mahdollisen kansainvälisen fluorihiilivetysopimuksen täytäntöönpanon kustannuksia jäsenvaltioissa. Jos on aiheellista, komissio tekee tämän kertomuksen pohjalta lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle
a)
kiintiöiden jakomenetelmän muuttamiseksi;
b)
asianmukaisen menetelmän määrittämiseksi mahdollisten tulojen jakamista varten.
6. Komissio julkaisee viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017 kertomuksen unionin lainsäädännöstä, joka koskee luonnollisille henkilöille tarkoitettua niiden vaihtoehtoisten kylmäaineiden turvallista käsittelyä koskevaa koulutusta, joilla korvataan fluorattujen kasvihuonekaasujen käyttö tai vähennetään sitä, ja tekee tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle asiaan liittyvän unionin lainsäädännön muuttamiseksi.
22 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 10 päivästä kesäkuuta 2014 alkaen viiden vuoden ajaksi 12 artiklan 15 kohdassa ja 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tuon viisivuotiskauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä viiden vuoden pituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 12 artiklan 15 kohdassa ja 21 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 12 artiklan 15 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
23 artikla
Kuulemisfoorumi
Komissio varmistaa tämän asetuksen täytäntöönpanon yhteydessä jäsenvaltioiden edustajien sekä kansalaisyhteiskunnan, mukaan lukien ympäristöjärjestöjen, edustajien sekä valmistajien, haltijoiden ja pätevöityneiden henkilöiden edustajien tasapuolisen osallistumisen. Se perustaa tätä varten kuulemisfoorumin, jossa edellä mainitut osapuolet voivat kokoontua ja tarjota komissiolle tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevia tietoja ja asiantuntemusta erityisesti fluorattujen kasvihuonekaasujen vaihtoehtojen saatavuuden osalta sekä niiden käyttöön liittyvistä ympäristöä koskevista, teknisistä, taloudellisista ja turvallisuusnäkökohdista. Komissio vahvistaa kuulemisfoorumin työjärjestyksen ja se julkistetaan.
24 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
25 artikla
Seuraamukset
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia koskevat säännöt ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä komissiolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017 ja ilmoitettava sille viipymättä niitä koskevista myöhemmistä muutoksista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten lisäksi voidaan yrityksille, jotka ovat ylittäneet fluorihiilivetyjen markkinoille saattamista koskevan kiintiönsä, joka on jaettu niille 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti tai siirretty niille 18 artiklan mukaisesti, jakaa vain pienennetty kiintiö kiintiön ylityksen havaitsemista seuraavalle kiintiönjakokaudelle.
Kiintiön pienennys lasketaan siten, että se on 200 prosenttia siitä määrästä, jolla kiintiö on ylitetty. Jos pienennyksen määrä on suurempi kuin ylityksen havaitsemista seuraavalle kiintiönjakokaudelle 16 artiklan 5 kohdan mukaisesti kiintiönä jaettavaksi tuleva määrä, kyseiselle kiintiönjakokaudelle ei jaeta kiintiötä ja seuraavien kiintiöjakokausien kiintiöitä pienennetään vastaavasti, kunnes koko määrä on vähennetty.
26 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 842/2006 1 päivästä tammikuuta 2015, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisen asetuksen vaatimusten noudattamista siinä säädetyssä aikataulussa.
Asetukset (EY) N:o 1493/2007, (EY) N:o 1494/2007, (EY) N:o 1497/2007, (EY) N:o 1516/2007, (EY) N:o 303/2008, (EY) N:o 304/2008, (EY) N:o 305/2008, (EY) N:o 306/2008, (EY) N:o 307/2008 ja (EY) N:o 308/2008 pysyvät kuitenkin voimassa, ja niitä sovelletaan edelleen siihen asti, kunnes ne kumotaan komission tämän asetuksen mukaisesti antamilla delegoiduilla säädöksillä tai täytäntöönpanosäädöksillä.
Viittauksia asetukseen (EY) N:o 842/2006 pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä VIII olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
27 artikla
Voimaantulo ja soveltamispäivä
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa, 16 päivänä huhtikuuta 2014.