RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE
af 18. marts 2014
om forkastelse af forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd
(2014/149/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter høring af det rådgivende udvalg, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådet vedtog den 5. oktober 2006 forordning (EF) nr. 1472/2006 (2) (»den anfægtede forordning«), der indførte en endelig antidumpingtold og en endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og Vietnam. Efter en udløbsundersøgelse blev foranstaltningerne forlænget ved Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1294/2009 (3). Foranstaltningerne udløb den 31. marts 2011.
(2)
Visse eksporterende producenter anlagde søgsmål ved Retten om annullation af den anfægtede forordning. Retten afviste disse søgsmål (4). Ved appel ophævede Domstolen imidlertid i dom af 2. februar 2012 i sag C-249/10 P (Brosmann m.fl. mod Rådet) og af 15. november 2012 i sag C-247/10 P (Zhejiang Aokang Shoes mod Rådet) (»dommene«) dommene afsagt af Retten og annullerede forordning (EF) nr. 1472/2006, for så vidt den vedrørte appellanterne. Domstolen fandt navnlig, at Kommissionen burde have undersøgt de krav, som appellanterne havde indgivet med henblik på at opnå markedsøkonomisk behandling i overensstemmelse med artikel 2, stk. 7, litra b) og c), i forordning (EF) nr. 1225/2009, og at det ikke kunne udelukkes, at en sådan undersøgelse ville have ført til pålæggelse af en lavere antidumpingtold for appellanterne.
(3)
Kommissionen underrettede ved meddelelse offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (5) de eksporterende producenter, som dommene vedrørte, om, at den havde besluttet at genoptage proceduren, som skulle erstatte de annullerede dele af den anfægtede forordning, og undersøge, hvorvidt markedsøkonomiske vilkår var fremherskende for disse producenter i den relevante periode.
(4)
Kommissionen vedtog den 19. februar 2014 forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd. Det fremgår af forslaget, at undersøgelsen af anmodningerne om markedsøkonomisk behandling viste, at markedsøkonomiske vilkår ikke var fremherskende i den relevante periode for de eksporterende producenter, som dommene vedrører, at markedsøkonomisk behandling derfor ikke kan indrømmes disse eksporterende producenter, og at den antidumpingtold, der oprindelig blev pålagt ved den anfægtede forordning, følgelig bør genindføres. Med henblik herpå genindfører forslaget en endelig antidumpingtold for de eksporterende producenter, som dommene vedrører, for den anfægtede forordnings anvendelsesperiode.
(5)
Artikel 1, stk. 4, i forslaget har følgende ordlyd: »De gældende toldbestemmelser finder anvendelse, dog med undtagelse af artikel 221 i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (6). Debitor kan underrettes om størrelsen af tolden senere end tre år efter toldskyldens opståen, men ikke senere end to år efter nærværende forordnings ikrafttræden.«
Artikel 221, stk. 3, i forordning (EØF) nr. 2913/1992 (»toldkodeksen«) forælder underretning af debitor om genindført antidumpingtold for så vidt angår import, der fandt sted for mere end tre år siden, forudsat at perioden ikke blev afbrudt som følge af behandling af en klage i henhold til artikel 243 i toldkodeksen. Artikel 1, stk. 4, i den anfægtede forordning fastsatte, at gældende bestemmelser vedrørende told fandt anvendelse, medmindre andet var fastsat, og den indeholdt ikke nogen fravigelse af artikel 221, stk. 3, i toldkodeksen. For så vidt den oprindelige underretning af debitor om toldskylden blev trukket tilbage efter dommene, kunne de erhvervsdrivende berettiget forvente, at så snart den treårige periode fastsat i artikel 221, stk. 3, i toldkodeksen var udløbet, ville enhver genindførelse af toldskyld være forældet, og toldskylden ville derfor være »bortfaldet« (7). Så snart toldskylden var bortfaldet i henhold til artikel 221, stk. 3, ville genindførelse med tilbagevirkende kraft således krænke de berørte erhvervsdrivendes berettigede forventninger.
Som konklusion er det Rådets vurdering, at anvendelse med tilbagevirkende kraft af en fravigelse af artikel 221, stk. 3, i toldkodeksen ikke er mulig i dette tilfælde, eftersom det ville krænke de berørte erhvervsdrivendes berettigede forventninger.
(6)
Uden fravigelse med tilbagevirkende kraft af artikel 221, stk. 3, ville genindførelse af told have meget begrænset finansiel virkning i praksis, da de oprindelige foranstaltninger udløb den 31. marts 2011.
(7)
Desuden har klagerne ikke forelagt elementer, der viser, at vedtagelse af den foreslåede retsakt vil påvirke dem.
(8)
Domstolen har annulleret hele den anfægtede forordning, for så vidt den vedrører appellanterne. Som følge heraf afhænger virkningen af dommene for den annullerede retsakt ikke af, at institutionerne skal vedtage en yderligere retsakt. Rådet konkluderer derfor, at artikel 266 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde ikke forpligter institutionerne til at genindføre told i dette tilfælde -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Forslaget til Rådets gennemførelsesforordning om genindførelse af en endelig antidumpingtold og endelig opkrævning af den midlertidige told på importen af visse typer af fodtøj med overdel af læder med oprindelse i Folkerepublikken Kina og produceret af Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd og Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd forkastes, og sagen vedrørende disse producenter afsluttes.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Udfærdiget i Bruxelles, den 18. marts 2014.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 18 päivänä maaliskuuta 2014,
jolla hylätään ehdotus täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd ja Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
(2014/149/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto hyväksyi 5 päivänä lokakuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 1472/2006, jäljempänä ’riidanalainen asetus’, jolla otettiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tiettyjen Kiinan kansantasavallasta ja Vietnamista peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta (2). Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen toimenpiteiden soveltamista jatkettiin neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 1294/2009 (3). Toimenpiteiden voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2011.
(2)
Tietyt vientiä harjoittavat tuottajat nostivat unionin yleisessä tuomioistuimessa kanteita riidanalaisen asetuksen kumoamiseksi. Unionin yleinen tuomioistuin hylkäsi nämä kanteet (4). Unionin tuomioistuin, jäljempänä ’tuomioistuin’, kuitenkin kumosi muutoksenhakun jälkeen 2 päivänä helmikuuta 2012 asiassa C-249/10 P, Brosmann ym. v. neuvosto, antamallaan tuomiolla ja 15 päivänä marraskuuta 2012 asiassa C-247/10 P, Zhejiang Aokang Shoes v. neuvosto, antamallaan tuomiolla, jäljempänä ’tuomiot’, unionin yleisen tuomioistuimen tuomiot ja kumosi asetuksen (EY) N:o 1472/2006 siltä osin kuin se koski muutoksenhakijoita. Tuomioistuin katsoi erityisesti, että komission olisi pitänyt tutkia muutoksenhakijoiden vaatimukset markkinatalouskohtelusta asetuksen (EY) N:o 1225/2009 2 artiklan 7 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti ja ettei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tällainen tutkimus olisi johtanut muutoksenhakijoiden osalta alhaisempaan polkumyyntitulliin.
(3)
Komissio tiedotti Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (5) asianomaisille vientiä harjoittaville tuottajille, joita tuomiot koskevat, että komissio oli päättänyt aloittaa uudelleen riidanalaisen asetuksen kumottujen osien korvaamiseen tähtäävän menettelyn ja selvittää, toimivatko kyseiset tuottajat markkinatalousolosuhteissa tarkasteltavana olevalla ajanjaksolla.
(4)
Komissio antoi 19 päivänä helmikuuta 2014 ehdotuksen neuvoston täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd ja Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta, jäljempänä ’ehdotus’. Ehdotuksessa todetaan markkinatalouskohtelua koskevien hakemusten tarkastelun osoittaneen, että asianomaiset vientiä harjoittavat tuottajat, joita tuomiot koskevat, eivät toimineet markkinatalousolosuhteissa tarkasteltavana olevalla ajanjaksolla ja että markkinatalouskohtelu on näin ollen evättävä kyseisiltä vientiä harjoittavilta tuottajilta ja että riidanalaisella asetuksella alun perin käyttöön otettu polkumyyntitulli olisi siksi otettava uudelleen käyttöön. Ehdotuksessa olisi tätä varten täytäntöönpanoasetuksessa otettu uudelleen käyttöön tuomioissa tarkoitettuja vientiä harjoittavia tuottajia koskeva lopullinen polkumyyntitulli riidanalaisen asetuksen soveltamiskauden ajaksi.
(5)
Ehdotuksen 1 artiklan 4 kohta kuuluu seuraavasti: ”Sovelletaan voimassa olevia, tulleja koskevia säännöksiä ja määräyksiä, lukuun ottamatta yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (6) 221 artiklaa. Velalliselle voidaan antaa tiedoksi tullin määrä yli kolme vuotta sen jälkeen, kun tullivelka syntyi, mutta viimeistään kaksi vuotta tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.”
Asetuksen (EY) N:o 2913/92, jäljempänä ’tullikoodeksi’, 221 artiklan 3 kohdassa säädetään uudelleen käyttöön otettua polkumyyntitullia koskevan tiedoksiannon velalliselle toimittamisen vanhentumisajasta kaiken sellaisen tuonnin osalta, joka on tapahtunut yli kolme vuotta aikaisemmin edellyttäen, ettei vanhentumisaikaa ollut keskeytetty tullikoodeksin 243 artiklan mukaisella muutoksenhaulla. Riidanalaisen asetuksen 1 artiklan 4 kohdassa säädettiin, että tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä sovelletaan, jollei toisin säädetä. Se ei sisältänyt poikkeusta tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdasta. Siltä osin kuin velalliselle toimitettu alkuperäinen tiedoksianto velasta peruttiin tuomioiden jälkeen, toimijat saattoivat perustellusti odottaa, että sen jälkeen kun tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohdassa säädetty kolmen vuoden määräaika oli kulunut umpeen, velan uudelleen asettaminen oli vanhentunut ja näin ollen velka oli ”lakannut” (7). Velan lakattua 221 artiklan 3 kohdan nojalla sen asettaminen uudelleen taannehtivasti loukkaisi näin ollen asianomaisten toimijoiden luottamuksensuojaa.
Näin ollen neuvosto arvio on, että tullikoodeksin 221 artiklan 3 kohtaa koskevan poikkeuksen soveltaminen taannehtivasti ei ole mahdollista tässä tapauksessa, koska se loukkaisi asianomaisten toimijoiden luottamuksensuojaa.
(6)
Ilman 221 artiklan 3 kohtaa koskevaa taannehtivaa poikkeusta tullien ottamisella uudelleen käyttöön olisi käytännössä erittäin rajallinen taloudellinen vaikutus, koska alkuperäisten toimenpiteiden voimassaolo päättyi 31 päivänä maaliskuuta 2011.
(7)
Lisäksi valituksen tekijät eivät esittäneet seikkoja, jotka olisivat osoittaneet, että ehdotetun toimenpiteen hyväksymisellä olisi vaikutusta niihin.
(8)
Tuomioistuin on kumonnut riidanalaisen asetuksen kokonaisuudessaan siltä osin kuin se koskee muutoksenhakijoita. Näin ollen tuomioiden vaikutukset kumottuun toimenpiteeseen eivät riipu toimielinten antamasta lisäsäädöksestä. Tämän vuoksi neuvosto toteaa, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 266 artikla ei velvoita toimielimiä ottamaan tullit uudelleen käyttöön nyt kyseessä olevassa tapauksessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hylätään ehdotus neuvoston täytäntöönpanoasetukseksi lopullisen polkumyyntitullin ottamisesta uudelleen käyttöön tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien sellaisten jalkineiden tuonnissa, joiden päälliset ovat nahkaa ja jotka on valmistanut Brosmann Footwear (HK) Ltd, Seasonable Footwear (Zhongshan) Ltd, Lung Pao Footwear (Guangzhou) Ltd, Risen Footwear (HK) Co. Ltd ja Zhejiang Aokang Shoes Co. Ltd, ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta. Näitä tuottajia koskeva menettely päätetään.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 18 päivänä maaliskuuta 2014.