RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1221/2014
af 10. november 2014
om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen og om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til traktatens artikel 43, stk. 3, vedtager Rådet på forslag af Kommissionen foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder.
(2)
Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (1) skal bevarelsesforanstaltninger vedtages under hensyn til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder hvor det er relevant rapporter udarbejdet af Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt i lyset af enhver rådgivning fra de rådgivende råd.
(3)
Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. Fiskerimulighederne bør tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at hver medlemsstat sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter hver fiskebestand eller for hvert fiskeri, og med behørig hensyntagen til den fælles fiskeripolitiks mål som fastsat i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(4)
De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor fastsættes i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 og under hensyntagen til de principper, der er omhandlet i betragtning 2.
(5)
For fiskeri efter små pelagiske arter (sild og brisling), torsk og laks i Østersøen anvendes den landingsforpligtelse, som er fastsat i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013, fra den 1. januar 2015. I artikel 16, stk. 2, i nævnte forordning fastsættes, at når landingsforpligtelsen indføres for en fiskeribestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de ikke længere afspejler landingerne, men derimod fangsterne.
(6)
For bestande, som er underlagt specifikke flerårige planer, bør fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i disse planer. Der bør derfor fastsættes fangstbegrænsninger i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i Rådets forordning (EF) nr. 1098/2007 (2) (»planen for østersøtorsk«).
(7)
Det fremgår af den videnskabelige rådgivning med hensyn til fiskeriindsatsen for torskebestanden i Østersøen fra Det Internationale Havundersøgelsesråd (ICES), at hvis en bestemt bestand er omfattet af en landingsforpligtelse, vil fastsættelse af lavere fiskeriindsatsbegrænsninger ikke bidrage til at nå målene for den reformerede fælles fiskeripolitik. Det er således hensigtsmæssigt at fastsætte indsatsbegrænsninger for torskebestandene i ICES-underafsnit 22-24 på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(8)
I lyset af den videnskabelige rådgivning kan der indføres fleksibilitet i forvaltningen af fiskeriindsatsen for torskebestanden i ICES-underafsnit 22-24 i Østersøen uden at bringe målene for planen for østersøtorsk i fare og uden at forårsage en stigning i fiskeridødeligheden. En sådan fleksibilitet vil give mulighed for en mere effektiv forvaltning af fiskeriindsatsen, hvor kvoterne ikke er ligeligt fordelt på en medlemsstats flåde, og vil lette hurtige reaktioner på udveksling af kvoter. Det bør derfor være muligt for en medlemsstat at tildele yderligere dage ude af havn til et fiskerfartøj, der fører dens flag, når et tilsvarende antal dage ude af havn fratages andre fiskerfartøjer, der fører den pågældende medlemsstats flag.
(9)
Nylig videnskabelig rådgivning viser, at ICES ikke har kunnet fastsætte de biologiske referencepunkter for torskebestande i ICES-underafsnit 25-32 og i stedet anbefaler, at TAC'en for denne torskebestand baseres på fremgangsmåden ved begrænsede data. Manglen på biologiske referencepunkter gør det umuligt at følge reglerne for fastsættelse af fiskerimuligheder for torskebestandene i ICES-underafsnit 25-32. Idet det kunne udgøre en alvorlig trussel mod den pågældende bestands bæredygtighed ikke at fastsætte fiskerimuligheder, er det hensigtsmæssigt at fastsætte TAC'en for disse torskebestande på et niveau, der svarer til den tilgang, som ICES har udarbejdet og anbefalet, og at fastsætte indsatsbegrænsninger på 2014-niveauet. Fastsættes fiskeriindsatsbegrænsningerne på 2014-niveauet, bliver det lettere at indføre landingsforpligtelsen, og det vil sikre mere selektivt fiskeri og bidrage til at nå den fælles fiskeripolitiks målsætninger som defineret i forordning (EU) nr. 1380/2013.
(10)
Udnyttelsen af de fiskerimuligheder, der fastsættes i nærværende forordning, er underlagt Rådets forordning (EF) nr. 1224/2009 (3), særlig artikel 33 og 34 af nævnte forordning, om henholdsvis registrering af fangster og fiskeriindsats og om meddelelse af data om opbrugte fiskerimuligheder. Det er derfor nødvendigt at præcisere, hvilke koder vedrørende landinger af bestande, der er omfattet af nærværende forordning, medlemsstaterne skal anvende, når de indsender data til Kommissionen.
(11)
Med Rådets forordning (EF) nr. 847/96 (4) indførtes supplerende betingelser for forvaltningen af TAC fra år til år, herunder bestemmelser om fleksibilitet i henhold til artikel 3 og 4 for bestande, der er underlagt henholdsvis præventiv og analytisk TAC. I henhold til i nævnte forordnings artikel 2 skal Rådet, når det fastsætter TAC'erne, beslutte, hvilke bestande der ikke er omfattet af artikel 3 eller 4, særlig på grundlag af bestandenes biologiske tilstand. I den senere tid er år til år-fleksibilitetsmekanismen blevet introduceret i henhold artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013 for alle bestande, der er omfattet af landingsforpligtelsen. For at undgå en uforholdsmæssig høj grad af fleksibilitet, som vil underminere princippet om fornuftig og ansvarlig udnyttelse af havets biologiske ressourcer, hindre opnåelsen af målsætningerne i den fælles fiskeripolitik og forværre bestandenes biologiske tilstand, bør det derfor fastsættes, at artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96 kun anvendes på analytiske TAC'er, når år til år-fleksibiliteten, der er fastsat i artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013, ikke anvendes.
(12)
Den videnskabelige rådgivning vedrørende brisling i Nordsøen dækker perioden fra juli til juni det følgende år, selv om TAC'en er fastsat for perioden fra januar til december. Det fremgår af den seneste videnskabelige rådgivning for perioden fra juli 2014 til juni 2015, at TAC'en kan sættes markant op. Der er derfor flere brisling til rådighed i anden halvdel af 2014 end forudset. Da denne bestand er omfattet af en analytisk vurdering og ligger inden for sikre biologiske grænser, er betingelserne for anvendelse af artikel 3 og 4 i forordning (EF) nr. 847/96, der giver mulighed for kvotefleksibilitet fra år til år, opfyldt, og denne fleksibilitet bør tillades, så fiskeriet på den mest effektive måde kan udnytte, at der er flere brisling til rådighed. Forordning (EU) nr. 43/2014 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(13)
I henhold til forordning (EU) nr. 43/2014 kan en medlemsstat i øjeblikket udnytte alle uudnyttede mængder i 2015 op til 10 % af den kvote, som er til rådighed for den pågældende medlemsstat i 2014 i forbindelse med visse bestande. Den 6. august 2014 indførte Den Russiske Føderation en embargo mod import af visse landbrugs- og fiskevarer fra Unionen. Som en følge heraf er en del af den eksport, som producenterne havde regnet med at have til Rusland i efteråret 2014, blevet umulig, og i nogle tilfælde kan der ikke findes alternative markeder med kort varsel. I lyset af disse særlige omstændigheder og sagens hastende karakter er det nødvendigt at tillade visse tilpasninger med hensyn til fangstperioden 2014. I lyset af såvel positiv videnskabelig rådgivning som en positiv tilgang fra de relevante kyststaters side er det hensigtsmæssigt undtagelsesvis og kun med hensyn til de bestande, der er hårdest eller mest direkte ramt af den russiske embargo, at tillade en forøgelse af den procentdel af de uudnyttede mængder i 2014, der kan overføres til 2015. Denne ekstraordinære foranstaltning er begrænset til fangstperioden 2014. Det forventes, at denne foranstaltning vil gøre det muligt at finde nye markeder eller tilpasse fangsterne, hvis embargoen fortsat skulle finde anvendelse i 2015. Af de samme grunde bør der indføres en tilsvarende mulighed for at overføre uudnyttede fiskerimuligheder i Rådets forordning (EU) nr. 1180/2013 (5). Forordning (EU) nr. 43/2014 og (EU) nr. 1180/2013 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(14)
For at undgå afbrydelse af fiskeriaktiviteterne og sikre, at Unionens fiskere kan leve af fiskeri, bør denne forordning anvendes fra den 1. januar 2015. Denne forordning bør på grund af sin hastende karakter træde i kraft umiddelbart efter offentliggørelsen. Af grunde nævnt i betragtning 13 bør bestemmelserne vedrørende muligheden for at overføre fiskerimuligheder, der er uudnyttet i 2014, anvendes med virkning fra den 1. januar 2014 -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Denne forordning fastsætter fiskerimulighederne for 2015 for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande i Østersøen.
Artikel 2
Anvendelsesområde
Denne forordning gælder for EU-fiskerfartøjer, der fisker i Østersøen.
Artikel 3
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) »ICES«: Det Internationale Havundersøgelsesråd
2) »Østersøen«: ICES-afsnit IIIb, IIIc og IIId
3) »underafsnit«: ICES-underafsnit af Østersøen som defineret i bilag I til Rådets forordning (EF) nr. 2187/2005 (6)
4) »fiskerfartøj«: fartøj, der er udstyret til kommerciel udnyttelse af havets biologiske ressourcer
5) »EU-fiskerfartøj«: fiskerfartøj, der fører en medlemsstats flag og er registreret i Unionen
6) »fiskeriindsats«: produktet af et fiskerfartøjs kapacitet og aktivitet; for en fiskerfartøjsgruppe er det summen af fiskeriindsatsen for alle fiskerfartøjer i gruppen
7) »bestand«: en biologisk ressource i havet, der forekommer i et givet forvaltningsområde
8) »samlet tilladt fangstmængde« (TAC): den mængde af hver bestand, der kan:
i)
fanges i løbet af et år for fiskeri, der er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013, eller
ii)
landes i løbet af et år for fiskeri, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen i henhold til artikel 15 i forordning (EU) nr. 1380/2013
9) »kvote«: en andel af den TAC, som er tildelt Unionen, en medlemsstat eller et tredjeland
10) »dage ude af havn«: enhver sammenhængende periode på 24 timer eller del deraf, hvor et fiskerfartøj ikke er til stede i en havn.
KAPITEL II
FISKERIMULIGHEDER
Artikel 4
TAC'er og fordelinger
TAC'erne, kvoterne og de funktionelt tilknyttede betingelser, hvis det er relevant, er fastsat i bilag I.
Artikel 5
Særlige bestemmelser om fordeling af fiskerimuligheder
Den fordeling af fiskerimuligheder til medlemsstaterne, der er fastsat i nærværende forordning, er ikke til hinder for:
a)
udveksling, jf. artikel 16, stk. 8, i forordning (EU) nr. 1380/2013
b)
nedsættelser og omfordelinger, jf. artikel 37 i forordning (EF) nr. 1224/2009
c)
supplerende landinger, jf. artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 eller artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
d)
tilbageholdelse af mængder, jf. artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96, eller overførsel af mængder, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013
e)
nedsættelser, jf. artikel 105, 106 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009.
Artikel 6
Betingelser for landing af fangster og bifangster, der ikke er omfattet af landingsforpligtelsen
Fangster og bifangster af rødspætte må kun opbevares om bord eller landes, hvis fangsterne er taget af EU-fiskerfartøjer, der fører en medlemsstats flag, og hvis den pågældende medlemsstat har en kvote, og denne kvote ikke er opbrugt.
Artikel 7
Fiskeriindsatsbegrænsninger
Fiskeriindsatsbegrænsningerne er fastsat i bilag II.
KAPITEL III
FLEKSIBILITET I FASTSÆTTELSEN AF FISKERIMULIGHEDER FOR SÅ VIDT ANGÅR VISSE BESTANDE
Artikel 8
Ændring af forordning (EU) nr. 43/2014
Forordning (EU) nr. 43/2014 ændres således:
1)
I artikel 18a foretages følgende ændringer:
a)
I stk. 1 indsættes følgende litra:
»m)
sild i områderne VIIa, VIIg, VIIh, VIIj og VIIk
n)
hestemakrel i EU-farvande i IIa, IVa, VI, VIIa-c, VIIe-k, VIIIa, VIIIb, VIIId og VIIIe; i EU-farvande og internationale farvande i Vb; i internationale farvande i XII og XIV.«
b)
Følgende stykke indsættes:
»7. Uanset stk. 4 øges procentsatsen på 10 % med yderligere 15 % for så vidt angår bestande, der er nævnt i stk. 1, litra c), d), f), g), j), k), m) og n).«
2)
I bilag IA erstattes oplysningerne om brisling og dertil knyttede bifangster i EU-farvande i IIa og IV med følgende:
»Art:
Brisling og dertil knyttede bifangster
Sprattus sprattus
Område:
EU-farvande i IIa og IV
(SPR/2AC4-C)
Belgien
1 546 (8)
Danmark
122 383 (8)
Tyskland
1 546 (8)
Frankrig
1 546 (8)
Nederlandene
1 546 (8)
Sverige
1 330 (7) (8)
Det Forenede Kongerige
5 103 (8)
Unionen
135 000
Norge
9 000
TAC
144 000
Analytisk TAC
Artikel 9
Ændring af forordning (EU) nr. 1180/2013
Forordning (EU) nr. 1180/2013 ændres således:
1)
Følgende artikel indsættes:
»Artikel 5a
Fleksibilitet i fastsættelsen af fiskerimuligheder for så vidt angår visse bestande
1. Denne artikel finder anvendelse på følgende bestande:
a)
sild i ICES-underafsnit 30-31
b)
sild i EU-farvande i ICES-underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32
c)
sild i ICES-underafsnit 28.1
d)
brisling i EU-farvande i ICES-underafsnit 22-32.
2. De mængder på op til 25 % af en medlemsstats kvote af de i stk. 1 anførte bestande, der ikke er udnyttet i 2014, lægges til med henblik på beregningen af den pågældende medlemsstats kvote for den relevante bestand for 2015. Der tages højde for mængder, der overføres til andre medlemsstater i henhold til artikel 16, stk. 8, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (9), og mængder, der trækkes fra i henhold til artikel 37, 105 og 107 i forordning (EF) nr. 1224/2009, i forbindelse med fastsættelsen af udnyttede og uudnyttede mængder i henhold til nærværende stykke.
3. Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse på bestande nævnt i nærværende artikels stk. 1 for så vidt angår de pågældende medlemsstater.
(9) Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).«" 						
2)
I bilag I indsættes følgende fodnote til oplysningerne om følgende bestande: sild i underafsnit 30-31; sild i EU-farvande i underafsnit 25-27, 28.2, 29 og 32; sild i underafsnit 28.1; brisling i EU-farvande i underafsnit 22-32:
»Artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.
Artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 finder ikke anvendelse.«
KAPITEL IV
AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 10
Dataindberetning
Når medlemsstaterne i henhold til artikel 33 og 34 i forordning (EF) nr. 1224/2009 sender Kommissionen data om de mængder, der er fanget eller landet af de enkelte bestande, skal de anvende de bestandskoder, som er fastsat i bilag I til nærværende forordning.
Artikel 11
Fleksibilitet
1. Medmindre andet er fastsat i bilag I til nærværende forordning, anvendes artikel 3 i forordning (EF) nr. 847/96 på bestande, der er underlagt en præventiv TAC, og artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i den pågældende forordning på bestande, der er underlagt en analytisk TAC.
2. Artikel 3, stk. 2 og 3, og artikel 4 i forordning (EF) nr. 847/96 anvendes ikke, når en medlemsstat anvender år til år-fleksibiliteten, jf. artikel 15, stk. 9, i forordning (EU) nr. 1380/2013.
Artikel 12
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft på dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. januar 2015.
Artikel 8 og 9 anvendes dog med virkning fra den 1. januar 2014.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 10. november 2014.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1221/2014,
annettu 10 päivänä marraskuuta 2014,
eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2015 sekä asetusten (EU) N:o 43/2014 ja (EU) N:o 1180/2013 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Perussopimuksen 43 artiklan 3 kohdassa määrätään, että neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (1) edellytetään, että säilyttämistoimenpiteet hyväksytään ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot, mukaan lukien tarvittaessa tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) ja muiden neuvoa-antavien elinten laatimat kertomukset sekä neuvoa-antavien toimikuntien antamat lausunnot.
(3)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen ja jakamiseen liittyvät toimenpiteet sekä tarvittaessa eräät niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioille siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan (YKP) tavoitteet.
(4)
Suurimmat sallitut saaliit, jäljempänä ’TACit’, olisi sen vuoksi vahvistettava asetuksen (EU) N:o 1380/2013 mukaisesti ja ottaen huomioon johdanto-osan 2 kappaleessa mainitut periaatteet.
(5)
Pienimuotoiseen pelagiseen kalastukseen (silli/silakka ja kilohaili) sekä turskan ja lohen kalastukseen Itämerellä sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädettyä purkamisvelvoitetta 1 päivästä tammikuuta 2015. Kyseisen asetuksen 16 artiklan 2 kohdassa säädetään, että kun tiettyä kalakantaa koskeva purkamisvelvoite otetaan käyttöön, kalastusmahdollisuudet vahvistetaan ottaen huomioon muutos, jonka myötä siirrytään kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta saaliin purkamisen perusteella kalastusmahdollisuuksien vahvistamiseen saaliiden perusteella.
(6)
Monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi saaliita koskevat rajoitukset olisi vahvistettava neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1098/2007 (2) (”Itämeren turskan hoitosuunnitelma”) säädettyjen sääntöjen mukaisesti.
(7)
Itämeren turskan pyyntiponnistusta koskevassa kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) tieteellisessä lausunnossa ilmoitettiin, että jos purkamisvelvoitetta sovelletaan johonkin erityiseen kantaan, alempien pyyntiponnistusrajoitusten vahvistaminen ei edistäisi YKP:n uudistuksen tavoitteiden saavuttamista. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa turskakantojen pyyntiponnistusrajoitukset ICES-osa-alueilla 22-24 vuoden 2014 tasolle. Pyyntiponnistuksen rajoittaminen vuoden 2014 tasolle helpottaa purkamisvelvoitteen käyttöönottoa ja edistää asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 määriteltyjen YKP:n tavoitteiden saavuttamista.
(8)
Tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan noudattaa joustavuutta Itämeren turskakantojen pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa ICES-osa-alueilla 22-24 vaarantamatta Itämeren turskan hoitosuunnitelman tavoitteita ja aiheuttamatta kalastuskuolevuuden kasvua. Tämä joustavuus mahdollistaisi pyyntiponnistuksen tehokkaamman hallinnoinnin silloin, kun kiintiöitä ei ole jaettu tasaisesti jäsenvaltion laivastolle, ja auttaisi reagoimaan nopeasti kiintiöiden vaihtoihin. Sen vuoksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus myöntää sen lipun alla purjehtivalle kalastusalukselle lisää satamastapoissaolopäiviä, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta sen lipun alla purjehtivilta kalastusaluksilta.
(9)
Tuoreet tieteelliset lausunnot osoittavat, ettei ICES pystynyt vahvistamaan biologisia viitearvoja turskakannalle ICES-osa-alueilla 25-32 vaan katsoi sen sijaan, että kyseistä turskakantaa koskevan TACin olisi perustuttava puutteellisiin tietoihin perustuvaan lähestymistapaan. Koska biologisia viitearvoja ei ole, ICES-osa-alueilla 25-32 on mahdotonta noudattaa kalastusmahdollisuuksien ja pyyntiponnistuksen vahvistamiseen sovellettavia sääntöjä turskakannan osalta. Kalastusmahdollisuuksien vahvistamatta jättäminen voisi aiheuttaa vakavan uhkan kyseisen kannan kestävyydelle, joten on aiheellista vahvistaa kyseistä turskakantaa koskevat TACit tasolle, joka vastaa ICESin kehittämää ja suosittelemaa lähestymistapaa ja vahvistaa pyyntiponnistuksen rajoittaminen vuoden 2014 tasolle. Pyyntiponnistuksen rajoittaminen vuoden 2014 tasolle helpottaa purkamisvelvoitteen käyttöönottoa ja edistää valikoivaa kalastusta sekä asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 määriteltyjen YKP:n tavoitteiden saavuttamista.
(10)
Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti kyseisen asetuksen 33 artiklaa, joka koskee saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista, ja 34 artiklaa, joka koskee tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(11)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 847/96 (4) otettiin käyttöön TACien vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyviä lisäedellytyksiä, kuten 3 ja 4 artiklan mukaiset varo-TACeja ja analyyttisiä TACeja koskevat joustosäännökset. Vahvistettaessa TACeja neuvosto päättää mainitun asetuksen 2 artiklan mukaisesti kannoista, joihin 3 tai 4 artiklaa ei sovelleta käyttäen perustana erityisesti kantojen biologista tilannetta. Vuosittainen joustojärjestely on sittemmin otettu asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdalla käyttöön kaikkien purkamisvelvoitteen alaisten kantojen osalta. Jotta vältettäisiin liiallinen joustonvara, joka heikentäisi meren elollisten luonnonvarojen järkiperäisen ja vastuullisen hyödyntämisen periaatetta, haittaisi YKP:n tavoitteiden saavuttamista ja heikentäisi kantojen biologista tilannetta, olisi sen vuoksi vahvistettava, että asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklaa sovelletaan analyyttisiin TACeihin vain siinä tapauksessa, ettei asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta hyödynnetä.
(12)
Pohjanmeren kilohailia koskeva tieteellinen lausunto kattaa heinäkuun ja seuraavan vuoden kesäkuun välisen ajanjakson, vaikka TAC on vahvistettu tammikuun ja joulukuun väliselle ajanjaksolle. Tuoreimman tieteellisen lausunnon mukaan TACia heinäkuun 2014 ja kesäkuun 2015 väliselle ajanjaksolle voidaan merkittävästi lisätä. Näin ollen kilohailin saatavuus vuoden 2014 jälkipuoliskolla on odotettua parempi. Koska tähän kantaan sovelletaan analyyttista arviota ja kanta on ”turvallisten biologisten rajojen sisällä”, asetuksen (EY) N:o 847/96 3 ja 4 artiklan soveltamisehdot joustavien vuosikiintiöiden sallimisesta täyttyvät ja niitä olisi voitava soveltaa, jotta kalastuksessa voitaisiin hyödyntää kilohailin parempaa saatavuutta mahdollisimman tehokkaasti. Neuvoston asetus (EU) N:o 43/2014 (5) olisi sen vuoksi muutettava.
(13)
Asetus (EU) N:o 43/2014 sallii nykyisellään tiettyjen kantojen osalta sen, että jäsenvaltio voi käyttää vuonna 2015 sen vuonna 2014 käytettävissä olevasta kiintiöstä mahdollisesti käyttämättä jääneitä määriä 10 prosenttiin asti. Venäjän federaatio määräsi 6 päivänä elokuuta 2014 tuontikiellon tietyille unionista tuotaville maatalous- ja kalastustuotteille. Sen seurauksena osa tuottajien suunnittelemasta viennistä Venäjälle syksyllä 2014 on ollut mahdotonta, eikä vaihtoehtoisia markkinoita voida joissakin tapauksissa löytää lyhyellä varoitusajalla. Vuoden 2014 kalastuskaudelle on näiden poikkeuksellisten olosuhteiden ja asian kiireellisyyden vuoksi sallittava tiettyjä mukautuksia. Koska tieteellinen lausunto on puoltava ja merkittävien rannikkovaltioiden lähestymistapa myönteinen, on asianmukaista voida poikkeuksellisesti ja ainoastaan Venäjän tuontikiellosta eniten tai suoraan kärsivien kantojen osalta nostaa vuonna 2014 käyttämättä jääneiden määrien prosenttiosuutta, joka voidaan siirtää vuodelle 2015. Tämä poikkeustoimenpide rajoittuu vuoden 2014 kalastuskauteen. Tämän toimenpiteen ansiosta voitaneen löytää uusia markkinoita tai mukauttaa pyyntiä, jos tuontikielto jatkuu vuonna 2015. Samoista syistä neuvoston asetukseen (EU) N:o 1180/2013 (6) olisi lisättävä vastaava mahdollisuus siirtää käyttämättä jääneitä kalastusmahdollisuuksia. Sen vuoksi asetuksia (EU) N:o 43/2014 ja (EU) N:o 1180/2013 olisi muutettava.
(14)
Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja jotta turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu. Johdanto-osan 13 kappaleessa esitettyjen syiden vuoksi säännöksiä, jotka koskevat mahdollisuutta siirtää vuonna 2014 käyttämättä jääneitä kalastusmahdollisuuksia, olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2015.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin kalastusaluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’ICESillä’ kansainvälistä merentutkimusneuvostoa;
2)
’Itämerellä’ ICES-alueita III b, III c ja III d;
3)
’osa-alueella’ neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 liitteessä I määriteltyä Itämeren ICES-osa-aluetta (7);
4)
’kalastusaluksella’ aluksia, jotka on varustettu meren elollisten luonnonvarojen kaupallista hyödyntämistä varten;
5)
’unionin kalastusaluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
6)
’pyyntiponnistuksella’ kalastusaluksen kapasiteetin ja kalastustoiminnan tuloa; kun on kyse kalastusalusten ryhmästä, tarkoitetaan ryhmän kaikkien kalastusalusten pyyntiponnistusten summaa;
7)
’kannalla’ tietyllä kalastuksenhoitoalueella esiintyvää meren elollista luonnonvaraa;
8)
’suurimmalla sallitulla saaliilla (TAC)’ sitä määrää, joka voidaan kustakin kannasta
i)
pyytää vuoden aikana kalastuksessa, johon sovelletaan purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla; tai
ii)
purkaa vuoden aikana kalastuksessa, johon ei sovelleta purkamisvelvoitetta asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan nojalla;
9)
’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;
10)
’satamastapoissaolopäivillä’ jatkuvaa 24 tunnin jaksoa tai osia siitä, jonka aikana kalastusalus ei ole satamassa.
II LUKU
KALASTUSMAHDOLLISUUDET
4 artikla
TACit ja niiden jakaminen
TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
5 artikla
Kalastusmahdollisuuksien jakamista koskevat erityissäännökset
Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioille ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EU) N:o 1380/2013 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset ja uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätetyt tai asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdan mukaisesti siirretyt määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
6 artikla
Purkamisvelvoitteen piiriin kuulumattomien saaliiden ja sivusaaliiden purkamisedellytykset
Punakampelan saaliita ja sivusaaliita voidaan pitää aluksella tai purkaa aluksesta ainoastaan, jos ne on pyydetty sellaisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilla unionin kalastusaluksilla, jolle on myönnetty kiintiö, jota ei ole käytetty loppuun.
7 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
Pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II.
III LUKU
JOUSTO TIETTYJEN KANTOJEN KALASTUSMAHDOLLISUUKSIEN VAHVISTAMISESSA
8 artikla
Asetuksen (EU) N:o 43/2014 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 43/2014 seuraavasti:
1)
Muutetaan 18 a artikla seuraavasti:
a)
Lisätään 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
”m)
silli alueella VIIa, VIIg, VIIh, VIIj ja VIIk;
n)
piikkimakrilli unionin vesillä alueilla IIa, IVa, VI, VIIa/c, VIIe/k, VIIIa, VIIIb, VIIId ja VIIIe sekä unionin ja kansainvälisillä vesillä alueella Vb ja kansainvälisillä vesillä alueilla XII ja XIV.”
b)
Lisätään kohta seuraavasti:
”7. Poiketen siitä, mitä 4 kohdassa säädetään, 10 prosentin osuutta lisätään 15 prosentilla 1 kohdan c, d, f, g, j, k, m ja n alakohdassa tarkoitettujen kantojen osalta.”
2)
Korvataan kilohailia ja sen kanssa saatuja sivusaaliita unionin vesillä alueilla IIa ja IV koskeva otsikko liitteessä IA seuraavasti:
”Laji:
Kilohaili ja sen kanssa saadut sivusaaliit
Sprattus sprattus
Alue:
Unionin vedet alueilla IIa ja IV
(SPR/2AC4-C)
Belgia
1 546 (9)
Tanska
122 383 (9)
Saksa
1 546 (9)
Ranska
1 546 (9)
Alankomaat
1 546 (9)
Ruotsi
1 330 (8) (9)
Yhdistynyt kuningaskunta
5 103 (9)
Unioni
135 000
Norja
9 000
TAC
144 000
Analyyttinen TAC
9 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1180/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1180/2013 seuraavasti:
1)
Lisätään artikla seuraavasti:
”5 a artikla
Jousto tiettyjen kantojen kalastusmahdollisuuksien vahvistamisessa
1. Tätä artiklaa sovelletaan seuraaviin kantoihin:
a)
silli/silakka ICES-osa-alueilla 30-31;
b)
silli/silakka unionin vesillä ICES-osa-alueilla 25-27, 28.2, 29 ja 32;
c)
silli/silakka ICES-osa-alueella 28.1;
d)
kilohaili unionin vesillä ICES-osa-alueilla 22-32.
2. Jäsenvaltion vuonna 2014 käyttämättä jääneiden kiintiöiden määrää lisätään 1 kohdassa määritettyjen kantojen osalta 25 prosenttiin asti kyseisen jäsenvaltion kannan kiintiön laskemiseksi vuodelle 2015. Tämän kohdan mukaisesti vahvistettavien määrien käyttämisen tai käyttämättä jättämisen vahvistamiseksi otetaan huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (10) 16 artiklan 8 kohdan mukaisesti siirretyt määrät sekä asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105 ja 107 artiklan nojalla vähennetyt määrät.
3. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta tämän artiklan 1 kohdassa määritettyihin kantoihin kyseisten jäsenvaltioiden osalta.
(10) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22).”" 						
2)
Lisätään alaviite seuraavasti liitteeseen I seuraavien kantojen otsikoihin: silli/silakka osa-alueilla 30-31; silli/silakka unionin vesillä osa-alueilla 25-27, 28.2, 29 ja 32; silli/silakka osa-alueella 28.1; kilohaili unionin vesillä osa-alueilla 22-32:
”Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta.
Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta.”
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
10 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen tai purettujen kantojen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I esitettyjä kantojen koodeja.
11 artikla
Määritelmät
1. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa ja 4 artiklaa ei sovelleta, jos jäsenvaltio hyödyntää asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 9 kohdassa säädettyä vuosittaista joustomahdollisuutta.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Sen 8 ja 9 artiklaa sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 2014.