KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 56/2013
af 16. januar 2013
om ændring af bilag I og IV til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 999/2001 af 22. maj 2001 om fastsættelse af regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af visse transmissible spongiforme encephalopatier (1), særlig artikel 23, stk. 1, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I forordning (EF) nr. 999/2001 er der fastsat regler for forebyggelse af, kontrol med og udryddelse af transmissible spongiforme encephalopatier (TSE) hos dyr. Forordningen gælder for produktion og markedsføring af levende dyr og animalske produkter og i visse særlige tilfælde for eksport heraf.
(2)
I henhold til artikel 7, stk. 1, i forordning (EF) nr. 999/2001 er anvendelse af protein fra pattedyr i foder til drøvtyggere forbudt. Dette forbud udvides ved artikel 7, stk. 2, i nævnte forordning til at omfatte andre dyr end drøvtyggere og begrænses, hvad angår fodring af disse dyr med animalske produkter, i overensstemmelse med bilag IV til samme forordning.
(3)
Ved bilag IV til forordning (EF) nr. 999/2001 udvides forbuddet i artikel 7, stk. 1, til at omfatte fodring af andre opdrættede dyr end drøvtyggere, undtagen fodring af kødædende pelsdyr, med bl.a. forarbejdet animalsk protein (PAP). Som undtagelse herfra giver bilag IV mulighed for, såfremt visse særlige betingelser er opfyldt, at fodre andre opdrættede dyr end drøvtyggere med visse PAP.
(4)
Artikel 11 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1069/2009 af 21. oktober 2009 om sundhedsbestemmelser for animalske biprodukter og afledte produkter, som ikke er bestemt til konsum, og om ophævelse af forordning (EF) nr. 1774/2002 (forordningen om animalske biprodukter) (2) forbyder fodring af landdyr af en given art, bortset fra pelsdyr, med PAP afledt af kroppe eller dele af kroppe af dyr af samme art. Nævnte artikel forbyder også fodring af opdrættede fisk med PAP afledt af kroppe eller dele af kroppe af opdrættede fisk af samme art.
(5)
Den 16. juli 2010 blev Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet og Rådet - TSE-køreplan 2 - Strategidokument om transmissible spongiforme encephalopatier i 2010-2015 (3) - vedtaget. I meddelelsen skitseres mulige fremtidige ændringer af EU-lovgivningen om TSE. Det understreges også, at enhver revision af TSE-bestemmelserne først og fremmest bør ske på grundlag af videnskabelig rådgivning og tekniske problemstillinger i forbindelse med kontrol og håndhævelse af nye foranstaltninger.
(6)
Meddelelsen omhandler bl.a. revision af de nuværende foderforbudsregler i EU-lovgivningen. På grundlag af to videnskabelige udtalelser afgivet af Ekspertpanelet for Biologiske Farer (BIOHAZ-panelet) under Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) henholdsvis den 24. januar 2007 (4) og den 17. november 2007 (5) anerkendes det i meddelelsen, at der ikke er påvist TSE i andre opdrættede dyr end drøvtyggere under naturlige forhold, og at risikoen for overførsel af bovin spongiform encephalopati (BSE) fra ikke-drøvtyggere til andre ikke-drøvtyggere er ubetydelig, så længe man undgår genanvendelse inden for samme art. I overensstemmelse hermed konkluderes det i meddelelsen, at det kan overvejes at ophæve forbuddet mod at anvende PAP fra ikke-drøvtyggere i foder til ikke-drøvtyggere, men uden at ophæve det eksisterende forbud mod genanvendelse inden for samme art, og kun hvis der foreligger en godkendt analyseteknik til at bestemme, hvilken art de pågældende PAP stammer fra, og en korrekt kanalisering af PAP fra forskellige arter er etableret.
(7)
Den 29. november 2010 vedtog Rådet sine konklusioner om meddelelsen (6). I disse konklusioner erkendes den afgørende betydning, som forbuddet mod anvendelse af PAP i foder til opdrættede dyr har for at forhindre cirkulationen af BSE via foderkæden og for således at spille en afgørende rolle i reduktionen af forekomsten af denne sygdom hos kvægbestanden. I konklusionerne anføres det desuden, at det er en forudsætning for enhver eventuel genindførelse af anvendelsen af PAP fra ikke-drøvtyggere i foder til andre arter af ikke-drøvtyggere, at effektive og validerede forsøg er tilgængelige, så der kan sondres mellem PAP, der stammer fra forskellige arter, og også at der har været en omhyggelig analyse af risiciene ved en lempelse i forhold til dyre- og folkesundheden.
(8)
Den 9. december 2010 vedtog EFSA's BIOHAZ-panel en videnskabelig udtalelse om revisionen af den kvantitative risikovurdering af BSE-risikoen ved PAP (7). Det konkluderedes i udtalelsen - på grundlag af 2009-dataene om BSE-overvågningen i Unionen, med udgangspunkt i en formodet kontaminering med PAP fra ikke-drøvtyggere på 0,1 % (detektionsgrænsen for PAP i foder) og på grundlag af EFSA's kvantitative risikovurderingsmodel for PAP - at den estimerede samlede middel-BSE-infektivitet i kvægfoder pr. år i Unionen ville svare til en Co ID50 (Cattle Oral Infectious Dose 50 %) på 0,2. Det vurderedes i udtalelsen, at dette ville betyde, at der kunne forventes mindre end ét yderligere BSE-inficeret dyr om året i Unionens kvægbestand med en øvre konfidensgrænse på 95 %.
(9)
I Europa-Parlamentets beslutning af 8. marts 2011 om EU's proteinunderskud: Hvad er løsningen på et langvarigt problem? (8) opfordres Kommissionen til at forelægge Parlamentet og Rådet et lovgivningsmæssigt forslag, som tillader anvendelse af PAP fra slagteaffald til fremstilling af foder til enmavede dyr (svin og fjerkræ), forudsat at ingredienserne stammer fra kød, der er godkendt til konsum, og at forbuddet mod genanvendelse inden for samme art og tvungen kannibalisme fuldt ud gennemføres og kontrolleres.
(10)
I Europa-Parlamentets beslutning af 6. juli 2011 om EU-lovgivning om overførbare spongiforme encephalopatier (TSE) samt om foderstof- og fødevarekontrol i tilknytning hertil - gennemførelse og perspektiver (9) støttes - især på baggrund af det eksisterende proteinunderskud i Unionen - Kommissionens forslag om at ophæve bestemmelserne, der forbyder fodring af ikke-drøvtyggere med PAP, forudsat at dette kun gælder for ikke-drøvtyggere, og at visse betingelser er opfyldt.
(11)
Der opfordres i beslutningen til at sikre, at de produktions- og steriliseringsmetoder, der anvendes til forarbejdning af animalsk protein, er i overensstemmelse med de højeste sikkerhedsstandarder og med de regler, der er nedfældet i forordning (EF) nr. forordning (EF) nr. 1069/2009, og at den nyeste og sikreste tilgængelige teknologi anvendes. Der opfordres til, at de eksisterende forbud mod genanvendelse inden for samme art fortsat skal være gældende, at produktionskanalerne for PAP fra forskellige arter er helt adskilt, og at adskillelsen af disse produktionskanaler kontrolleres af de kompetente myndigheder i medlemsstaterne og revideres af Kommissionen. Det anføres desuden, at der eksisterer en pålidelig artsspecifik metode til at identificere, hvilke dyrearter proteiner i foder, der indeholder PAP, stammer fra, inden ophævelsen af foderforbuddet gennemføres, således at forbuddet mod genanvendelse inden for samme art og forekomst af PAP fra drøvtyggere kan udelukkes, lige som det fastholdes, at produktion af PAP fra kategori 1- eller kategori 2-materiale er forbudt, og at kun kategori 3-materiale egnet til menneskeføde må anvendes til fremstilling af PAP. I beslutningen afvises anvendelsen af PAP fra ikke-drøvtyggere eller drøvtyggere i foder til drøvtyggere.
(12)
Den 9. marts 2012 validerede EU-referencelaboratoriet for animalske proteiner i foderstoffer (EURL-AP) en ny diagnostisk, DNA-baseret metode, som gør det muligt at påvise meget små koncentrationer af drøvtyggermateriale, der måtte være til stede i foder (10). Metoden kan anvendes til rutinemæssig kontrol af PAP og foderblandinger indeholdende PAP til verifikation af, at disse ikke indeholder proteiner fra drøvtyggere.
(13)
Der er ikke p.t. valideret nogen diagnostisk metode, der gør det muligt at påvise forekomst af svine- eller fjerkræmateriale i foder. Det ville derfor ikke være muligt at kontrollere, at forbuddet mod genanvendelse inden for samme art gennemføres korrekt, hvis det igen blev tilladt at anvende PAP fra svin i fjerkræfoder og PAP fra fjerkræ i svinefoder.
(14)
Akvakulturproduktion giver ikke anledning til bekymringer for så vidt angår overholdelse af forbuddet mod genanvendelse inden for samme art, idet de nuværende kanaliseringskrav vedrørende anvendelse af fiskemel i foder til akvakulturdyr allerede har vist sig at være effektive.
(15)
Bortset fra fiskemel og foderblandinger indeholdende fiskemel, der allerede er tilladt i foder til ikke-drøvtyggere, bør PAP fra ikke-drøvtyggere og foderstoffer indeholdende sådant PAP derfor igen være tilladt i foder til akvakulturdyr. Der bør gælde strenge krav under indsamling, transport og forarbejdning af disse produkter for at undgå enhver risiko for krydskontaminering med protein fra drøvtyggere. Der bør desuden regelmæssigt udtages prøver og foretages analyser af det pågældende PAP og foderblandinger indeholdende dette PAP til kontrol af, at der ikke forekommer krydskontaminering med drøvtyggerproteiner.
(16)
Forbuddet mod at fodre akvakulturdyr med PAP fra ikke-drøvtyggere, som er fastsat i bilag IV til forordning (EF) nr. 999/2001, bør derfor ophæves. Af hensyn til klarheden i EU-lovgivningen bør hele bilag IV erstattes af bilag IV som fastsat i bilaget til nærværende forordning.
(17)
Der henvises i punkt 1 i bilag I til forordning (EF) nr. 999/2001 til definitioner af foder (eller foderstoffer) og animalske biprodukter, som ikke er bestemt til konsum, der er fastsat i EU-retsakter, som siden er blevet ophævet. Af hensyn til klarheden i EU-lovgivningen bør disse henvisninger erstattes af henvisninger til de respektive definitioner i gældende retsakter. Bilag I til forordning (EF) nr. 999/2001 bør derfor ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
(18)
Eftersom medlemsstaterne og de erhvervsdrivende i fodersektoren har brug for tilstrækkelig tid til at tilpasse deres kontrolprocedurer til de nye krav, der indføres ved denne forordning, bør forordningen ikke finde anvendelse umiddelbart efter dens ikrafttræden.
(19)
Forordning (EF) nr. 999/2001 bør således ændres i overensstemmelse hermed.
(20)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilag I og IV til forordning (EC) nr. 999/2001 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. juni 2013.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 16. januar 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 56/2013,
annettu 16 päivänä tammikuuta 2013,
tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteiden I ja IV muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tiettyjen tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevista säännöistä 22 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 999/2001 (1) ja erityisesti sen 23 artiklan ensimmäisen kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 999/2001 vahvistetaan eläinten tarttuvien spongiformisten enkefalopatioiden (TSE) ehkäisyä, valvontaa ja hävittämistä koskevat säännöt. Sitä sovelletaan sekä elävien eläinten että eläinperäisten tuotteiden tuotantoon ja markkinoille saattamiseen sekä tietyissä erityistapauksissa niiden vientiin.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 999/2001 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että eläinvalkuaisen käyttö märehtijöiden ruokinnassa on kielletty. Asetuksen 7 artiklan 2 kohdassa kielto laajennetaan koskemaan muita eläimiä kuin märehtijöitä ja sitä rajoitetaan asetuksen liitteen IV mukaisesti siltä osin kuin on kyse kyseisten eläinten ruokinnasta eläinperäisillä tuotteilla.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä IV laajennetaan 7 artiklan 1 kohdassa säädetty kielto koskemaan muiden tuotantoeläinten kuin märehtijöiden ruokintaa, lukuun ottamatta lihaa syövien turkiseläinten ruokintaa, muun muassa käsitellyllä eläinvalkuaisella. Liitteessä IV sallitaan poikkeuksellisesti ja tietyin edellytyksin tiettyjen käsiteltyjen eläinvalkuaisten syöttäminen muille tuotantoeläimille kuin märehtijöille.
(4)
Muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta (sivutuoteasetus) 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 (2) 11 artiklassa kielletään turkiseläimiä lukuun ottamatta maaeläinlajin ruokkiminen saman lajin eläinten ruhoista tai ruhonosista johdetulla käsitellyllä eläinvalkuaisella. Lisäksi kyseisessä artiklassa kielletään viljeltyjen kalojen ruokkiminen samaa lajia olevien viljeltyjen kalojen ruumiista tai ruumiinosista johdetulla käsitellyllä eläinvalkuaisella.
(5)
Euroopan parlamentille ja neuvostolle osoitettu komission tiedonanto (3)”Toinen TSE-suunnitelma - tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita koskeva strategia-asiakirja vuosiksi 2010-2015” annettiin 16 päivänä heinäkuuta 2010. Tiedonannossa hahmotellaan aloja, joilla mahdollisesti voitaisiin tehdä muutoksia TSE:itä koskevaan unionin lainsäädäntöön. Siinä myös korostetaan, että TSE-sääntöjen mahdollisten tarkistusten olisi pääasiassa pohjauduttava tieteellisiin neuvoihin ja teknisiin seikkoihin, jotka liittyvät uusien toimenpiteiden valvontaan ja täytäntöönpanoon.
(6)
Tiedonannossa käsitellään muun muassa unionin lainsäädännön nykyisten rehukieltosääntöjen tarkistamista. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen (EFSA) biologisia vaaroja käsittelevän lautakunnan 24 päivänä tammikuuta 2007 (4) ja 17 päivänä marraskuuta 2007 (5) antaman kahden tieteellisen lausunnon sisällön perusteella tiedonannossa tunnustetaan, että muissa tuotantoeläimissä kuin märehtijöissä ei ole todettu esiintyvän TSE:tä luonnollisissa olosuhteissa ja että riski naudan spongiformisen enkefalopatian (BSE) siirtymisestä ei-märehtijöistä ei-märehtijöihin on mitättömän vähäinen niin kauan kuin lajinsisäistä kierrätystä vältetään. Näin ollen tiedonannossa päätellään, että muista kuin märehtijöistä saadun käsitellyn eläinvalkuaisen käyttöä muiden kuin märehtijöiden rehussa koskevan kiellon poistamista voitaisiin harkita poistamatta kuitenkaan nykyistä lajinsisäistä kierrätystä koskevaa kieltoa mutta ainoastaan, jos käytettävissä on validoituja analyysimenetelmiä, joilla voidaan määrittää käsitellyn eläinvalkuaisen alkuperälaji, ja eri lajeista peräisin olevan käsitellyn eläinvalkuaisen kanavointi järjestetään oikein.
(7)
Neuvosto hyväksyi 29 päivänä marraskuuta 2010 kyseistä tiedonantoa koskevat päätelmät (6). Näissä päätelmissä tunnustetaan, että kielto käyttää käsiteltyä eläinvalkuaista tuotantoeläinten rehussa BSE:n leviämisen estämiseksi rehuketjun kautta on äärimmäisen tärkeä ja siten keskeisessä asemassa pyrittäessä vähentämään taudin esiintymistä nautapopulaatiossa. Lisäksi päätelmissä katsotaan, että muista kuin märehtijöistä saatua käsiteltyä eläinvalkuaista voidaan mahdollisesti alkaa jälleen käyttää muiden ei-märehtijälajien rehussa vain siinä tapauksessa, että käytössä on tehokkaita ja validoituja testejä, joilla kyetään erottelemaan eri lajeista peräisin oleva käsitelty eläinvalkuainen, ja että sääntöjen lieventämiseen liittyvät riskit eläinten ja kansanterveyden kannalta on selvitetty huolellisesti.
(8)
EFSAn biologisia vaaroja käsittelevä lautakunta antoi 9 päivänä joulukuuta 2010 tieteellisen lausunnon (7) käsitellyn eläinvalkuaisen aiheuttaman BSE-riskin kvantitatiivista riskinarviointia koskevasta tarkistuksesta. Se totesi, että vuoden 2009 unionin BSE-valvontatietojen perusteella - olettaen 0,1 prosentin saastuminen (rehussa olevan käsitellyn eläinvalkuaisen toteamisraja) muista kuin märehtijöistä saadulla käsitellyllä eläinvalkuaisella ja EFSAn QRA-PAP-mallin mukaisesti - arvioitu keskimääräinen BSE-infektiokuorma, joka voisi tulla karjan rehuun vuodessa unionissa, vastaisi 0,2:ta annosta, jolla 50 prosenttia naudoista saa tartunnan suun kautta annettuna (cattle oral infectious dose 50 %). Lautakunnan arvion mukaan tämä tarkoittaisi sitä, että unionin nautapopulaatiossa voitaisiin odottaa esiintyvän vähemmän kuin yksi ylimääräinen BSE-tartunnan saanut eläin vuodessa ylemmällä 95 prosentin luottamusrajalla.
(9)
Euroopan parlamentin 8 päivänä maaliskuuta 2011 annetussa päätöslauselmassa (8)”EU:n valkuaisvajeesta: mistä ratkaisu pitkäaikaiseen ongelmaan” kehotetaan komissiota esittämään Euroopan parlamentille ja neuvostolle lainsäädäntöehdotus, jolla sallitaan teurasjätteestä saadun käsitellyn eläinvalkuaisen käyttö yksimahaisille eläimille (siat ja siipikarja) tarkoitetussa rehussa, edellyttäen että ainesosat ovat peräisin lihasta, joka on hyväksytty ihmisravinnoksi, ja että lajinsisäistä kierrätystä ja pakotettua kannibalismia koskeva kielto pannaan täysimittaisesti täytäntöön ja sitä valvotaan.
(10)
Euroopan parlamentin 6 päivänä heinäkuuta 2011 annetussa päätöslauselmassa (9)”Tarttuvia spongiformisia enkefalopatioita (TSE) ja niihin liittyvää rehu- ja elintarvikevalvontaa koskevasta EU:n lainsäädännöstä - täytäntöönpano ja näkymät” tuetaan - erityisesti ottaen huomioon unionin nykyinen valkuaisvaje - komission aikomusta poistaa unionin lainsäädännöstä säännökset, joilla kielletään käsitellyn eläinvalkuaisen syöttäminen muille kuin märehtijöille, kunhan säännöksiä sovelletaan ainoastaan muihin kuin kasvinsyöjiin ja tietyin ehdoin.
(11)
Kyseisessä päätöslauselmassa vaaditaan, että käsiteltyyn eläinvalkuaiseen käytettävissä tuotanto- ja sterilointimenetelmissä noudatetaan tiukimpia turvallisuusnormeja ja asetuksen (EY) N:o 1069/2009 säännöksiä ja käytetään uusinta ja turvallisinta käytettävissä olevaa teknologiaa. Siinä edellytetään, että nykyiset lajinsisäistä kierrätystä koskevat kiellot säilytetään, että eri lajeista saatujen käsiteltyjen eläinvalkuaisten tuotantokanavat erotetaan toisistaan täydellisesti ja että jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset valvovat tätä tuotantokanavien erottamista ja komissio tarkastaa valvonnan. Lisäksi siinä todetaan, että ennen kuin rehukiellon poistaminen pannaan täytäntöön, käytössä on oltava luotettava lajikohtainen menetelmä, jonka avulla voidaan selvittää, mistä lajista valkuaiset ovat peräisin käsiteltyjä eläinvalkuaisia sisältävissä rehuissa, jotta lajinsisäinen kierrätys ja käsitellyn eläinvalkuaisen esiintyminen voidaan sulkea pois, luokkaan 1 tai 2 kuuluva aines kieltää ja käyttää käsitellyn eläinvalkuaisen tuottamiseen ainoastaan luokkaan 3 kuuluvaa ainesta, joka sopii ihmisravinnoksi. Kyseisessä päätöslauselmassa ei hyväksytä muista kuin märehtijöistä tai märehtijöistä saadun käsitellyn eläinvalkuaisen käyttöä märehtijöiden rehussa.
(12)
Rehussa olevia eläinproteiineja käsittelevä unionin vertailulaboratorio validoi 9 päivänä maaliskuuta 2012 uuden diagnostisen DNA-menetelmän (10), jolla kyetään havaitsemaan erittäin vähäisiä märehtijäperäisen aineksen määriä, joita voi esiintyä rehussa. Tätä menetelmää voidaan käyttää käsitellyn eläinvalkuaisen ja käsiteltyä eläinvalkuaista sisältävien rehuseosten tavanomaisessa valvonnassa sen varmistamiseksi, että tuotteet eivät sisällä märehtijöistä peräisin olevia valkuaisaineita.
(13)
Tällä hetkellä ei ole validoitua diagnostista menetelmää, jolla kyettäisiin havaitsemaan sioista tai siipikarjasta peräisin oleva aines rehussa. Sen vuoksi ei olisi mahdollista valvoa lajinsisäistä kierrätystä koskevan kiellon moitteetonta täytäntöönpanoa, jos sioista peräisin olevan käsitellyn eläinvalkuaisen käyttö siipikarjan rehussa ja siipikarjasta peräisin olevan käsitellyn eläinvalkuaisen käyttö sikojen rehussa sallittaisiin uudelleen.
(14)
Vesiviljelytuotantoon ei liity lajinsisäisen kierrätyskiellon noudattamista koskevia ongelmia, koska nykyiset kalajauhon käyttöä vesiviljelyeläinten rehussa koskevat kanavointivaatimukset ovat jo osoittautuneet tehokkaiksi.
(15)
Näin ollen olisi sallittava uudelleen muista kuin märehtijöistä peräisin olevien käsiteltyjen eläinvalkuaisten ja tällaisia käsiteltyjä eläinvalkuaisia sisältävän rehun syöttäminen vesiviljelyeläimille, lukuun ottamatta kalajauhoa ja kalajauhoa sisältäviä rehuseoksia, joita saa jo syöttää muille kuin märehtijöille. Näiden tuotteiden keruun, kuljetuksen ja jalostuksen aikana olisi sovellettava tiukkoja vaatimuksia, jotta vältetään riski ristikontaminaatiosta märehtijöiden valkuaisaineiden kanssa. Käsitellystä eläinvalkuaisesta ja tällaista käsiteltyä eläinvalkuaista sisältävistä rehuseoksista olisi lisäksi otettava säännöllisesti näytteitä, jotka olisi analysoitava sen varmistamiseksi, että ristikontaminaatiota märehtijöistä peräisin olevien valkuaisaineiden kanssa ei ole tapahtunut.
(16)
Sen vuoksi olisi poistettava asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä IV säädetty kielto ruokkia vesiviljelyeläimiä muista kuin märehtijöistä peräisin olevalla käsitellyllä eläinvalkuaisella. Unionin lainsäädännön selkeyden vuoksi on asianmukaista korvata kokonaisuudessaan kyseinen liite IV tämän asetuksen liitteessä esitetyllä liitteellä IV.
(17)
Asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteessä I olevassa 1 kohdassa viitataan rehujen ja muuksi kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden määritelmiin, joista säädetään sellaisissa unionin säädöksissä, jotka on sittemmin kumottu. Unionin lainsäädännön selkeyden vuoksi nämä viittaukset olisi korvattava viittauksilla vastaaviin määritelmiin voimassa olevissa säädöksissä. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitettä I olisi muutettava tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
(18)
Koska jäsenvaltiot ja rehualan taloudelliset toimijat tarvitsevat riittävästi aikaa mukauttaakseen valvontamenettelyjään tällä asetuksella käyttöön otettavien uusien vaatimusten mukaisiksi, tätä asetusta ei pitäisi soveltaa välittömästi sen voimaantulon jälkeen.
(19)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 999/2001 olisi muutettava.
(20)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 999/2001 liitteet I ja IV tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä kesäkuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä tammikuuta 2013.