EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 1296/2013
af 11. december 2013
om et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("EaSI") og om ændring af afgørelse nr. 283/2010/EU om oprettelse af den europæiske mikrofinansieringsfacilitet Progress til fordel for beskæftigelse og social integration
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 46, litra d), artikel 149, artikel 153, stk. 2, litra a), og artikel 175, stk. 3,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure (3),
og ud fra følgende betragtninger:
(1)
I overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 29. juni 2011 med titlen "Et budget for Europa 2020", hvori det anbefales at rationalisere og forenkle Unionens finansieringsinstrumenter og skærpe fokus på både EU-merværdien og på virkninger og resultater, oprettes der med denne forordning et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("programmet") med henblik på at videreføre og udvikle aktiviteterne i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1672/2006/EF (4), Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 492/2011 (5), Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU (6) og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 283/2010/EU (7), hvorved der oprettedes en europæisk mikrofinansieringsfacilitet Progress til fordel for beskæftigelse og social integration ("faciliteten").
(2)
Det Europæiske Råd godkendte den 17. juni 2010 Kommissionens forslag til en Europa 2020-strategi for job og intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020"), der omfatter fem overordnede mål (herunder dem, som omhandler henholdsvis beskæftigelse, bekæmpelse af fattigdom og social udelukkelse og uddannelse) og syv flagskibsinitiativer, og som dermed udgør en sammenhængende politisk ramme for det kommende årti. Det Europæiske Råd tilskyndede til fuld mobilisering af de relevante EU-instrumenter og -politikker med henblik på at bidrage til opfyldelsen af de fælles målsætninger og opfordrede medlemsstaterne til at intensivere deres fælles indsats.
(3)
I overensstemmelse med artikel 148, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF) vedtog Rådet den 21. oktober 2010 retningslinjer for beskæftigelsespolitikker, som sammen med de overordnede retningslinjer for medlemsstaternes og Unionens økonomiske politikker, der er vedtaget i henhold til artikel 121 i TEUF, udgør de integrerede retningslinjer for Europa 2020. Programmet bør bidrage til at nå Europa 2020-målene, især målene om fattigdomsbegrænsning og beskæftigelse som fastlagt i beskæftigelsesretningslinjerne. I dette øjemed bør programmet støtte gennemførelsen af flagskibsinitiativerne under særlig hensyntagen til "Europæisk platform mod fattigdom og social udstødelse", "En dagsorden for nye kvalifikationer og job" og "Unge på vej" samt initiativet "Muligheder for Unge".
(4)
I Europa 2020-flagskibsinitiativerne med titlen "Europæisk platform mod fattigdom og social udstødelse" og "Innovation i EU" fastlægges det, at social innovation er et effektivt værktøj til at håndtere de sociale udfordringer, der opstår som følge af en aldrende befolkning, fattigdom, arbejdsløshed, nye arbejdsmønstre og livsstile og borgernes forventninger til social retfærdighed, uddannelse og sundhedspleje. Programmet bør støtte foranstaltninger, der styrker den sociale innovation, til håndtering af sociale behov, der i utilstrækkelig grad eller slet ikke opfyldes hvad angår at bekæmpe fattigdom og social udstødelse, fremme et højt niveau af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse, sikre passende og fattigdomsforebyggende social beskyttelse, forbedre arbejdsvilkårene og øge adgangen til uddannelse for dårligt stillede grupper, idet der tages behørigt hensyn til de regionale og lokale myndigheders rolle. Programmet bør endvidere fungere som en katalysator for tværnationale partnerskaber og netværk mellem aktører fra den offentlige, private og tredje sektor samt støtte dem i at udvikle og gennemføre nye metoder til håndtering af presserende sociale behov og udfordringer.
(5)
Navnlig bør programmet bidrage til at indkredse og analysere innovative løsninger og forøge den praktiske gennemførelse heraf via socialpolitiske eksperimenter for om nødvendigt at hjælpe medlemsstaterne med at gøre deres arbejdsmarkeder mere effektive og yderligere forbedre deres politikker vedrørende social sikring og integration. Socialpolitiske eksperimenter er projektbaseret afprøvning af sociale innovationer i praksis. Herved kan der opnås dokumentation for, hvorvidt sociale innovationer er gennemførlige. Det bør være muligt for vellykkede idéer at blive videreført i større skala med finansiel støtte fra Den Europæiske Socialfond (ESF) såvel som fra andre kilder.
(6)
Den åbne koordinationsmetode, der på det beskæftigelsesmæssige og socialpolitiske område har vist sig fleksibel og operationelt effektiv, bør finde bred anvendelse og bør have yderligere gavn af de foranstaltninger, der støttes via programmet.
(7)
Fremskridt hen imod en socialt og miljømæssigt bæredygtig udvikling i Europa kræver, at der foregribes og udvikles nye kvalifikationer og kompetencer, så der skabes bedre vilkår for jobskabelse, bedre beskæftigelseskvalitet og bedre arbejdsvilkår gennem ledsagende uddannelse, arbejdsmarkedspolitikker og sociale politikker i forbindelse med omdannelsen af brancher og tjenesteydelser. Programmet bør derfor bidrage til at fremme kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtige "grønne", "hvide" og ikt-relaterede jobs såvel som at foregribe og udvikle nye kvalifikationer og kompetencer til fordel for nye kvalitetsjob og bæredygtige jobs ved at knytte beskæftigelsespolitikker og sociale politikker til industri- og strukturpolitikker og ved at støtte overgangen til en ressourceeffektiv og kulstoffattig økonomi. Programmet bør især fungere som en katalysator for udforskningen af jobskabelsespotentialet i den offentlige sektors grønne økonomi og sociale investeringer og i lokale og regionale beskæftigelsesinitiativer.
(8)
Programmet bør, hvor det er relevant, tage hensyn til den territoriale dimension af arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse og navnlig til de voksende uligheder, der findes inden for og mellem regioner, mellem landdistrikter og byer samt inden for byer.
(9)
Det er nødvendigt at konsolidere det indre markeds sociale dimensioner. I lyset af behovet for at styrke tilliden til det indre marked, herunder den frie bevægelighed for tjenesteydelser, gennem overholdelse af arbejdstagernes rettigheder er det nødvendigt at sikre henholdsvis arbejdstageres og iværksætteres ret til fri bevægelighed på ensartede vilkår i hele Unionen.
(10)
Programmet bør i overensstemmelse med Europa 2020 tage sigte på en sammenhængende tilgang til fremme af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse og til bekæmpelse og forebyggelse af social udstødelse og fattigdom, under samtidig hensyntagen til nødvendigheden af ligestilling mellem kvinder og mænd. Programmets gennemførelse bør rationaliseres og forenkles, navnlig via oprettelsen af et sæt fælles bestemmelser, herunder bl.a. overordnede målsætninger og overvågnings- og evalueringsordninger. Programmet bør fokusere på projekter med tydelig EU-merværdi uanset deres størrelse. Med henblik på at reducere de administrative byrder bør programmet støtte etableringen og udviklingen af netværk og partnerskaber. Endvidere bør der i højere grad gøres brug af forenklede omkostningsmæssige muligheder (faste beløb og finansiering efter takst), særlig med hensyn til gennemførelsen af mobilitetsordninger, idet der bør sikres åbenhed i procedurerne. Programmet bør være en kvikskranke for udbydere af mikrofinansiering på EU-plan, som yder finansiering til mikrokreditter og sociale iværksætterinitiativer, letter adgangen til lånoptagelse og yder teknisk bistand.
(11)
I betragtning af programmets begrænsede midler og den forhåndsbaserede allokering af disse midler til de forskellige akser bør der gives finansieringsprioritet til udviklingen af strukturer med en tydelig multiplikatorvirkning, som vil gavne andre aktiviteter og initiativer. Der bør ligeledes træffes foranstaltninger med henblik på at undgå risikoen for overlapning og/eller dobbeltfinansiering med andre midler eller programmer, navnlig ESF.
(12)
Unionen bør sørge for at have analyser på grundlag af dokumentation for at støtte den politiske beslutningstagning på beskæftigelsesområdet og det sociale område, og der bør navnlig tages hensyn til virkningerne af finanskriser og økonomiske kriser. En sådan dokumentation forøger værdien af nationale foranstaltninger ved at skabe en EU-dimension og et sammenligningsgrundlag for indsamling af data og udvikling af statistiske redskaber og metoder og fælles indikatorer med henblik på at danne et fuldstændigt billede af situationen i forhold til beskæftigelse, socialpolitik og arbejdsvilkår i hele Unionen og sikre en kvalitetsevaluering af effektiviteten af programmer og politikker, så blandt andet målene i Europa 2020 kan nås.
(13)
Unionen har enestående muligheder for at skabe en platform for udveksling af erfaringer om politik og gensidig læring mellem lande, der deltager i programmet, på områderne beskæftigelse, social beskyttelse og social integration samt social iværksætterånd. Viden om gennemførte politikker i andre lande og om resultaterne heraf, herunder resultater opnået ved socialpolitiske eksperimenter på lokalt, regionalt og nationalt plan, udvider de politiske beslutningstageres muligheder og udløser dermed nye politiske udviklinger.
(14)
Det er et centralt element i Unionens socialpolitik at sikre, at der findes minimumsstandarder, og at arbejdsvilkårene i Unionen hele tiden bliver forbedret. Unionen spiller en vigtig rolle med hensyn til at sikre, at de juridiske rammer tilpasses til udviklingen af arbejdsmønstre og nye sundheds- og sikkerhedsrisici under hensyn til principperne om anstændigt arbejde og intelligent lovgivning. Unionen har også en betydelig rolle at spille i at finansiere tiltag, der forbedrer overholdelsen af arbejdsnormer efter ratificerede konventioner under Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og EU-regler om beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder. Dette er navnlig tilfældet for foranstaltninger til bevidsthedskampagner, f.eks. via et fairtrademærke, for formidling af information og for fremme af en debat om centrale udfordringer og politikspørgsmål vedrørende arbejdsforhold, herunder mellem arbejdsmarkedets parter og andre interessenter, såvel som for fremme af tiltag til afbalancering af arbejds- og familieliv, for iværksættelse af forebyggende foranstaltninger og for fremme af en forebyggelseskultur på området sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen.
(15)
Arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne spiller en central rolle i at fremme kvalitetsbeskæftigelse og bekæmpe social udstødelse og fattigdom, såvel som i at bekæmpe arbejdsløshed. Derfor bør arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne inddrages, hvor det er hensigtsmæssigt, i den gensidige læring og i udviklingen, implementeringen og udbredelsen af nye politikker. Kommissionen bør informere og holde drøftelser med Unionens arbejdsmarkeds parter og civilsamfundsorganisationer om resultaterne vedrørende gennemførelsen af programmet.
(16)
Unionen har som mål at styrke den sociale dimension af globaliseringen og bekæmpe social dumping ved at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsmarkedsstandarder, ikke kun i lande, der deltager i programmet, men også internationalt, enten direkte i forhold til tredjelande eller indirekte gennem samarbejde med internationale organisationer. Der skal derfor skabes passende relationer med tredjelande, som ikke deltager i programmet, med henblik på at opfylde målsætningerne heri, under hensyntagen til eventuelle relevante aftaler mellem disse lande og Unionen. Dette kan indebære, at repræsentanter for disse tredjelande deltager i begivenheder af fælles interesse (såsom konferencer, workshopper og seminarer), der finder sted i lande, som deltager i programmet. Endvidere bør der udvikles et samarbejde med de pågældende internationale organisationer, særlig Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) og andre relevante FN-organer, Europarådet og Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD), med henblik på at gennemføre programmet på en måde, der tager højde for disse organisationers rolle.
(17)
I overensstemmelse med artikel 45 og 46 i TEUF fastsættes der i forordning (EU) nr. 492/2011 bestemmelser om at gennemføre arbejdskraftens frie bevægelighed på ikke-forskelsbehandlende basis ved at sikre et snævert samarbejde mellem medlemsstaternes arbejdsformidlinger indbyrdes og med Kommissionen. EURES, som er det europæiske netværk af beskæftigelsestjenester, bør forbedre arbejdsmarkederne ved at bane vejen for frivillig tværnational, grænseoverskridende geografisk arbejdstagermobilitet, skabe større gennemsigtighed på arbejdsmarkedet, sikre formidling og udveksling af tilbud og ansøgninger om beskæftigelse og støtte aktiviteter inden for arbejdsformidling, ansættelse, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan og derved medvirke til at nå målene i Europa 2020. Medlemsstaterne bør tilskyndes til at integrere EURES-tjenester ved at gøre dem tilgængelige i en kvikskranke, når det er hensigtsmæssigt.
(18)
EURES' arbejdsområde bør udvides til at omfatte udvikling af og støtte til målrettede mobilitetsordninger efter indkaldelse af forslag på EU-plan med henblik på at besætte ledige stillinger, hvor der er konstateret arbejdsmarkedsmangler. I overensstemmelse med artikel 47 i TEUF bør ordningerne støtte tiltag til at fremme mobiliteten blandt unge arbejdstagere inden for Unionen. Målrettede mobilitetsordninger som f.eks. de, der er baserede på den forberedende foranstaltning "Dit første Eures-job", bør gøre det lettere for unge mennesker at udnytte beskæftigelsesmulighederne og tage arbejde i en anden medlemsstat samt bør endvidere stimulere arbejdsgiverne til at skabe jobmuligheder for unge mobile arbejdstagere. Mobilitetsordninger bør dog ikke afholde Unionen og medlemsstaterne fra at hjælpe unge med at finde et job i deres hjemland.
(19)
I mange grænseregioner udgør EURES' grænseoverskridende partnerskaber et vigtigt led i at udvikle et ægte EU-arbejdsmarked. Hvert enkelt af EURES' grænseoverskridende partnerskaber involverer mindst to medlemsstater eller en medlemsstat og et andet deltagerland. Dermed har de et klar horisontalt tilsnit og en EU-merværdi. EURES' grænseoverskridende partnerskaber bør derfor fortsat støttes gennem horisontale EU-aktiviteter med mulighed for at blive suppleret af nationale ressourcer eller af ESF.
(20)
Evalueringen af EURES-aktiviteter bør tage hensyn til kvalitative og kvantitative kriterier. Eftersom en udgående jobformidling i én medlemsstat medfører indgående jobformidling i en anden og er afhængig af den til stadighed omskiftelige situation på arbejdsmarkedet og de relaterede mobilitetsmønstre, bør evalueringens fokus ikke kun være på ind- eller udgående jobformidlinger i de enkelte medlemsstater, men også på aggregerede tal på EU-plan. Desuden bør det erindres, at rådgivning ikke nødvendigvis resulterer i målbar mobilitet eller i jobformidling.
(21)
Ifølge Europa 2020, herunder særlig retningslinje 7, jf. Rådets afgørelse 2010/707/EU (8), er selvstændig virksomhed og iværksætterånd afgørende for at opnå en intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst.
(22)
Manglende adgang til kredit, egenkapital eller kvasiegenkapital er en af de primære hindringer for etablering af virksomheder, særlig blandt de personer, der befinder sig længst væk fra arbejdsmarkedet. Tiltagene på dette område skal intensiveres på EU-plan og nationalt plan for at udvide tilførslen af og adgangen til mikrofinansiering og opfylde behovene hos dem, som har mest brug herfor, herunder særlig arbejdsløse, kvinder og sårbare personer, der ønsker at starte eller udvikle en mikrovirksomhed, også som selvstændige erhvervsdrivende, men som ikke har adgang til kredit. Endvidere udgør mikrovirksomheder flertallet af nystartede virksomheder i Unionen. Det bør derfor være muligt for mikrokreditter at fungere som et middel til at opnå merværdi og konkrete resultater hurtigt. I første omgang oprettede Europa-Parlamentet og Rådet i 2010 faciliteten. Formidlingen af information om mikrofinansieringsmuligheder på EU-plan og nationalt plan bør forbedres for bedre at nå ud til dem, der har behov for mikrofinansiering.
(23)
Mikrofinansiering og støtte til sociale iværksætterinitiativer bør nå ud til de potentielle modtagere og bør have en langvarig virkning. De bør bidrage til en høj grad af kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtig beskæftigelse og virke som katalysator for både økonomiske og lokale udviklingspolitikker. For at maksimere mulighederne for at skabe levedygtige virksomheder bør de foranstaltninger, der omfatter mikrofinansiering og socialt iværksætteri, ledsages af mentor- og uddannelsesprogrammer, såvel som al relevant information, som regelmæssigt bør ajourføres og offentliggøres via den pågældende finansieringsgiver. Det er med dette formål for øje afgørende, at der tilvejebringes tilstrækkelig finansiering navnlig gennem ESF.
(24)
Bedre adgang til mikrofinansiering på Unionens unge mikrofinansmarked gør det nødvendigt, at den institutionelle kapacitet hos udbyderne af mikrofinansiering styrkes, herunder særlig de mikrofinansieringsinstitutioner, som ikke er banker, i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse af 13. november 2007 med titlen "Et europæisk initiativ til udbredelse af mikrokreditter" og Kommissionens beretning af 25. juli 2008 med titlen "Fremme af kvindelige innovatorer og iværksættere".
(25)
Social økonomi og socialt iværksætteri udgør en af hjørnestenene i Europas pluralistiske sociale markedsøkonomi og spiller en vigtig rolle i at skabe større social konvergens i Europa. De bygger på principperne om solidaritet og ansvar og om individets og den sociale målsætnings forrang for kapital og på fremme af socialt ansvar, social samhørighed og social integration. Sociale virksomheder kan fungere som drivkraft for social udvikling ved at tilbyde innovative løsninger ved at fremme inklusive arbejdsmarkeder og sociale tjenesteydelser, der er tilgængelige for alle, og derved bidrage væsentligt til at opfylde målsætningerne i Europa 2020. Programmet bør forbedre de sociale virksomheders adgang til forskellige typer finansiering via oprettelse af hensigtsmæssige instrumenter for at tilgodese deres specifikke finansielle behov gennem hele deres levetid.
(26)
For at udnytte de erfaringer, der er høstet af foretagender såsom Den Europæiske Investeringsbank-Gruppe, bør Kommissionen indirekte iværksætte tiltag, som omfatter mikrofinansiering og socialt iværksætteri, ved at overdrage budgetgennemførelsesopgaver til sådanne foretagender i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (9) ("finansforordningen"). Anvendelsen af EU-ressourcer koncentrerer gearingen fra internationale finansieringsinstitutter og andre investorer, skaber synergier mellem medlemsstats- og EU-tiltag og forener tilgange. Den forbedrer dermed adgangen til finansiering for visse risikogrupper og unge såvel som rækkevidden af mikrofinansiering til dem. Adgangen til finansiering for mikrovirksomheder, herunder selvstændige erhvervsdrivende og sociale virksomheder forbedres også. Unionen bidrager således til udviklingen af den nye sociale erhvervssektor og mikrofinansmarkedet i Unionen og fremmer grænseoverskridende aktiviteter. Unionens tiltag bør supplere medlemsstaternes anvendelse af finansielle instrumenter til mikrofinansiering og sociale iværksætterinitiativer. De foretagender, der er blevet betroet at gennemføre tiltagene, bør sikre, at de skaber EU-merværdi og undgår dobbeltfinansiering via Unionens ressourcer.
(27)
Programmet bør i overensstemmelse med Europa 2020 bidrage til at håndtere det presserende problem med ungdomsarbejdsløshed. Unge bør derfor sikres en fremtid og udsigten til at spille en central rolle i udviklingen af samfundet og økonomien i Europa, hvilket er særlig vigtigt i krisetider.
(28)
Programmet bør også understrege små virksomheders særlige rolle og betydning for så vidt angår uddannelse, ekspertise og traditionel knowhow samt sikre, at unge har adgang til mikrofinansiering. Programmet bør lette udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, på alle disse områder.
(29)
Foranstaltninger efter programmets bør støtte medlemsstaternes og arbejdsmarkedsaktørernes gennemførelse af Rådets henstilling af 22. april 2013 (10) om oprettelsen af en ungdomsgaranti. Det fastsættes den henstilling, at alle unge under 25 år bør modtage et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Programmet bør lette udvekslingen af bedste praksis mellem medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, på dette område.
(30)
I overensstemmelse med artikel 3, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Union (TEU) og artikel 8 i TEUF er det nødvendigt at sikre, at programmet bidrager til at fremme ligestilling mellem kvinder og mænd i alle sine akser og tiltag, herunder gennem integration af kønsaspektet og i relevant omfang specifikke foranstaltninger til at fremme kvinders beskæftigelse og sociale integration. I henhold til artikel 10 i TEUF bør programmet sikre, at gennemførelsen af dets prioriteter bidrager til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. Der bør foretages overvågning og evalueringer for at vurdere, hvordan spørgsmål vedrørende ikke-forskelsbehandling behandles i programmets aktiviteter.
(31)
Progress-programmet for perioden 2007-2013 omfattede afsnit med titlerne "antidiskrimination og mangfoldighed" og "ligestilling mellem kønnene", som skal videreføres og videreudvikles under rettigheds-, ligestillings- og borgerskabsprogrammet for perioden 2014-2020. Det er imidlertid af største vigtighed at opretholde et stærkt fokus på spørgsmålene vedrørende ligestilling mellem kvinder og mænd og på antidiskrimination i alle relevante initiativer og foranstaltninger, der er omfattet af dette program, navnlig med hensyn til forbedring af kvinders erhvervsfrekvens og arbejdsvilkår og fremme af en bedre balance mellem arbejds- og privatliv.
(32)
I henhold til artikel 9 i TEUF og målsætningerne i Europa 2020 bør programmet bidrage til at sikre et højt niveau af kvalitetsbeskæftigelse og bæredygtig beskæftigelse og en passende social beskyttelse og til at bekæmpe fattigdom og social udstødelse og bør tage hensyn til krav vedrørende et højt niveau af sundhedsbeskyttelse.
(33)
Programmet bør komplementere andre EU-programmer og samtidig anerkende, at hvert enkelt instrument bør fungere i overensstemmelse med sine egne, særlige procedurer. Således bør de samme, støtteberettigede omkostninger ikke medføre dobbelt finansiering. Med henblik på at opnå merværdi og en mærkbar virkning gennem EU-midler bør der udvikles tætte synergier mellem programmet, øvrige unionsprogrammer og strukturfondene, særlig ESF og ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Programmet bør supplere andre EU-programmer og -initiativer, der har fokus på bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed.
(34)
Programmet bør gennemføres på en måde, der gør det lettere for medlemsstaternes kompetente myndigheder at bidrage til opfyldelsen af programmets mål.
(35)
For at sikre mere effektivitet i kommunikationen med den brede offentlighed og stærkere synergier mellem de kommunikationsaktiviteter, der gennemføres på Kommissionens initiativ, bør de ressourcer, der tildeles til informations- og kommunikationsaktiviteter i medfør af dette program, også bidrage til formidling af og levering af information om Unionens politiske prioriteter vedrørende dette programs generelle målsætninger.
(36)
Denne forordning fastlægger en finansieringsramme for hele programmets varighed, der skal udgøre det primære referencebeløb, som omhandlet i punkt 17 i den interinstitutionelle aftale af [2. december 2013] mellem Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen om budgetdisciplin, om samarbejde på budgetområdet og om forsvarlig økonomisk forvaltning (11), for Europa-Parlamentet og Rådet inden for rammerne af den årlige budgetprocedure.
(37)
Unionens finansielle interesser bør beskyttes ved hjælp af forholdsmæssigt afpassede foranstaltninger i hele udgiftscyklussen, herunder forebyggelse, påvisning og undersøgelse af uregelmæssigheder, inddrivelse af tabte, uberettiget udbetalte eller ukorrekt anvendte midler og i givet fald sanktioner i overensstemmelse med finansforordningen.
(38)
For at sikre, at programmet er tilstrækkelig fleksibelt til at imødekomme ændrede behov og tilsvarende politiske prioriteter i løbet af hele programmets varighed, bør Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF for så vidt angår omfordeling af midler mellem programmets akser og til individuelle temaafsnit inden for akserne. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(39)
For at skabe ensartede betingelser for gennemførelsen af denne forordning bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (12).
(40)
Målene for denne forordning kan ikke i tilstrækkelig grad opfyldes af medlemsstaterne men kan derimod på grund af deres omfang og virkninger bedre nås på EU-plan; Unionen kan derfor vedtage foranstaltninger i overensstemmelse med nærhedsprincippet, jf. artikel 5 i TEU. I overensstemmelse med proportionalitetsprincippet, jf. nævnte artikel, går denne forordning ikke videre, end hvad der er nødvendigt for at nå disse mål -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
AFSNIT I
FÆLLES BESTEMMELSER
Artikel 1
Formål
1. Med denne forordning oprettes der et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("programmet"), der har til formål at bidrage til gennemførelsen af Europa 2020, herunder dets overordnede mål, integrerede retningslinjer og flagskibsinitiativer gennem ydelse af finansiel bistand til opfyldelse af Unionens målsætninger om at fremme et højt niveau af kvalitet og bæredygtighed i beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social beskyttelse, bekæmpe social udstødelse og fattigdom og forbedre arbejdsvilkårene.
2. Programmet skal løbe fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020.
Artikel 2
Definitioner
I denne forordning forstås ved:
1) "social virksomhed": et foretagende, der uanset dets juridiske status, som
a)
i henhold til sine vedtægter, statutter eller andre retlige dokumenter, ved hvilke virksomheden er oprettet, har som sin primære målsætning at udvirke en målbar, positiv social virkning frem for at skabe profit for sine ejere, medlemmer eller aktionærer, og som:
i)
leverer innovative tjenesteydelser eller varer, der giver et socialt udbytte, og/eller
ii)
anvender en metode til produktion af varer eller tjenester, som er et konkret udtryk for dens sociale målsætning
b)
først og fremmest anvender sin profit til at opfylde sin primære målsætning og har på forhånd fastlagte procedurer og regler for enhver udlodning af profit til aktionærer og ejere, for at sikre, at sådan udlodning ikke underminerer den primære målsætning, og
c)
ledes på en aktiv, ansvarlig og gennemsigtig måde, særlig ved at inddrage de arbejdstagere, kunder og interessenter, som berøres af dens forretningsaktiviteter
2) "mikrokredit": et lån på op til 25 000 EUR
3) "mikrovirksomhed": en virksomhed, herunder selvstændige erhvervsdrivende, med færre end ti medarbejdere, hvis årlige omsætning eller samlede årlige balance ikke overstiger 2 mio. EUR, jf. Kommissionens henstilling 2003/361/EF (13)
4) "mikrofinansiering": omfatter garantier, mikrokredit, egenkapital og kvasiegenkapital ydet til personer og mikrovirksomheder, der har oplevet vanskeligheder med at opnå adgang til kredit
5) "sociale innovationer": innovationer der er sociale i både deres formål og midler og navnlig dem, der vedrører udvikling og implementering af nye ideer (varer, tjenesteydelser og modeller), der på én og samme tid både opfylder sociale behov og skaber nye sociale sammenhænge eller samarbejdsforbindelser og derved er gavnlige for samfundet og styrker dets handlingsevne
6) "socialpolitisk eksperiment": politisk indgreb, der tilfører innovative svar på sociale behov, gennemført i lille skala og under vilkår, der gør det muligt at måle deres virkning, inden de, hvis resultaterne er overbevisende, gentages i større skala.
Artikel 3
Programmets struktur
1. Programmet udgøres af følgende tre indbyrdes supplerende akser:
a)
aksen Progress, der støtter udvikling, gennemførelse, overvågning og evaluering af Unionens instrumenter og politikker og lovgivning som omhandlet i artikel 1 og i relevant EU-ret, og som fremmer evidensbaseret politisk beslutningstagning, social innovation og sociale fremskridt i samarbejde med arbejdsmarkedets parter, civile samfundsorganisationer og offentlige og private organer
b)
aksen EURES, der støtter aktiviteter, som udøves af EURES, dvs. specialtjenester udpeget af EØF-landene og Det Schweiziske Forbund, i fællesskab med arbejdsmarkedet parter, andre arbejdsformidlingsaktører og andre interesserede parter med henblik på at udvikle mekanismer til informationsudveksling og -formidling og andre former for samarbejde såsom grænseoverskridende partnerskaber for at fremme frivillig geografisk mobilitet blandt arbejdstagerne på lige vilkår og bidrage til et højt niveau af kvalitet og bæredygtighed i beskæftigelsen
c)
aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri, der udvider adgangen til og tilrådigheden af finansiering til juridiske og fysiske personer, jf. artikel 26.
2. De fælles bestemmelser i dette afsnit finder anvendelse på alle tre akser omhandlet i stk. 1, litra a), b) og c), ud over de specifikke bestemmelser i afsnit II.
Artikel 4
Overordnede målsætninger med programmet
1. Følgende overordnede målsætninger søges opfyldt med programmet:
a)
styrke ejerskab blandt de politiske beslutningstagere på alle niveauer og frembringe konkrete, samordnede og innovative foranstaltninger på både EU- og medlemsstatsniveau, jf. Unionens mål inden for de i artikel 1 omhandlede politikområder, i tæt samarbejde med de sociale partnere såvel som civilsamfundsorganisationer og offentlige og private organer
b)
støtte udviklingen af passende, tilgængelige og effektive sociale beskyttelsessystemer og arbejdsmarkeder og bane vejen for politiske reformer inden for de i artikel 1 omhandlede politikområder, navnlig ved at fremme anstændigt arbejde og anstændige arbejdsforhold, en forebyggelseskultur angående sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, en bedre balance mellem arbejds- og privatliv og god forvaltning af sociale mål, herunder konvergens, samt gensidig læring og social innovation
c)
sikre, at Unionens lovgivning i spørgsmål, der vedrører de i artikel 1 omhandlede politikområder, anvendes effektivt og, om nødvendigt, bidrage til modernisering af EU-retten i overensstemmelse med principperne om anstændigt arbejde og under hensyntagen til principperne om intelligent regulering
d)
fremme arbejdstagernes frivillige geografiske mobilitet på lige vilkår og styrke beskæftigelsesmulighederne ved at udvikle kvalitetsorienterede og inklusive europæiske arbejdsmarkeder, der er åbne og tilgængelige for alle og samtidig respekterer arbejdstagernes rettigheder i hele Unionen, herunder retten til fri bevægelighed
e)
fremme beskæftigelse og social integration ved at øge tilgængeligheden af og adgangen til mikrofinansiering for sårbare personer, der ønsker at starte en mikrovirksomhed, samt for eksisterende mikrovirksomheder og øge de sociale virksomheders adgang til finansiering.
2. For at opfylde disse målsætninger sigter programmet i alle sine akser og foranstaltninger mod at:
a)
være særlig opmærksom på sårbare grupper, såsom unge
b)
fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd, herunder ved integration af kønsaspektet og, i hensigtsmæssigt omfang, kønsbudgettering
c)
bekæmpe alle former for forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering
d)
fremme, i forbindelse med fastlæggelse og gennemførelse af Unionens politikker og aktiviteter, et højt niveau af kvalitet og holdbarhed inden for beskæftigelsen, sikre passende og anstændig social beskyttelse, bekæmpe langtidsledighed, fattigdom og social udstødelse.
Artikel 5
Budget
1. Finansieringsrammen til gennemførelse af programmet i perioden fra den 1. januar 2014 til den 31. december 2020 er på 919 469 000 EUR i løbende priser.
2. Følgende vejledende procentsatser tildeles til de i artikel 3, stk. 1, nævnte akser:
a)
61 % til aksen Progress
b)
18 % til aksen EURES
c)
21 % til aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri.
3. Kommissionen kan bruge op til 2 % af den i stk. 1 nævnte finansieringsramme til dækning af driftsudgifter til støtte til gennemførelsen af programmet.
4. Kommissionen kan benytte sig af den i stk. 1 nævnte finansieringsramme til finansiering af teknisk og/eller administrativ bistand, særlig i forbindelse med revision, udlicitering af oversættelser, ekspertmøder og informations- og kommunikationsaktiviteter til fordel for både Kommissionen og modtagerne.
5. De årlige bevillinger godkendes af Europa-Parlamentet og Rådet under den flerårige finansielle rammes lofter.
Artikel 6
Fælles foranstaltninger
Foranstaltninger, der er støtteberettigede under programmet, kan gennemføres sammen med andre EU-instrumenter, forudsat at disse foranstaltninger opfylder målsætningerne i både programmet og de andre pågældende instrumenter.
Artikel 7
Sammenhæng og komplementaritet
1. Kommissionen sikrer i samarbejde med medlemsstaterne, at aktiviteter, der gennemføres under programmet, er i overensstemmelse med og supplerer andre EU-tiltag, såsom de europæiske struktur- og investeringsfonde fastlagt i den fælles strategisk ramme i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (14), og særlig under Den Europæiske Socialfond (ESF).
2. Programmet skal komplementere Unionens øvrige programmer med forbehold af disse programmers særlige procedurer. Enslydende berettigede omkostninger skal ikke medføre dobbelt finansiering, og der udvikles tætte synergier mellem programmet, øvrige EU-programmer og europæiske struktur- og investeringsfonde, særlig ESF.
3. De aktiviteter, som programmet understøtter, skal opfylde EU-ret og national ret, herunder regler for statsstøtte, og ILO's grundlæggende konventioner.
4. Sammenhæng og komplementaritet sikres også gennem tæt inddragelse af lokale og regionale myndigheder.
Artikel 8
Samarbejde med udvalg
Kommissionen etablerer de nødvendige forbindelser med Beskæftigelsesudvalget, Udvalget for Social Beskyttelse, Det Rådgivende Udvalg for Sundhed og Sikkerhed på Arbejdspladsen, Gruppen Sammensat af de Øverste Administrative Chefer med Ansvar for Arbejdsmarkedsrelationer og Det Rådgivende Udvalg for Arbejdskraftens Frie Bevægelighed for at sikre, at de får regelmæssige og passende oplysninger om udviklingen i programmets gennemførelse. Kommissionen underretter også andre udvalg, der beskæftiger sig med politikker, instrumenter og foranstaltninger af relevans for programmet.
Artikel 9
Formidling af resultater og kommunikation
1. Kommissionen underretter interessenter i Unionen, herunder arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer, om resultaterne af gennemførelsen af programmet og indbyder til drøftelser herom.
2. Resultaterne af de foranstaltninger, der gennemføres under programmet, kommunikeres og formidles regelmæssigt og på passende vis til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget og til arbejdsmarkedets parter og offentligheden for at maksimere deres virkning, bæredygtighed og EU-merværdi.
3. Kommunikationsaktiviteter skal også bidrage til formidling af Unionens politiske prioriteter, for så vidt de vedrører denne forordnings generelle målsætninger, og skal informere offentligheden herom.
Artikel 10
Finansielle bestemmelser
1. Kommissionen forvalter programmet i overensstemmelse med finansforordningen.
2. Tilskudsaftalen skal specificere, hvilken del af Unionens finansielle bidrag der skal baseres på godtgørelse af faktiske, støtteberettigede udgifter, og hvilken del der skal baseres på faste takster, enhedsomkostninger eller samlede beløb.
Artikel 11
Beskyttelse af Unionens finansielle interesser
1. Kommissionen træffer passende forebyggende foranstaltninger for at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med gennemførelse af foranstaltninger, der finansieres under dette program, beskyttes mod svig, bestikkelse og andre ulovlige aktiviteter via effektive kontroller og at der, hvis der konstateres uregelmæssigheder, foretages inddrivelse, fortrinsvist ved modregning, af uberettiget udbetalte beløb, men i hensigtsmæssigt omfang via effektive, afskrækkende sanktioner, der står i rimeligt forhold til overtrædelsen, i overensstemmelse med artikel 325 i TEUF, Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (15) og finansforordningen.
2. Kommissionen eller dens repræsentanter og Revisionsretten har på baggrund af dokumenter og kontrol på stedet revisionsbeføjelser i forhold til alle tilskudsmodtagere, ordremodtagere og leverandører, der har modtaget EU-midler under programmet.
3. Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) kan foretage undersøgelser, herunder kontroller og inspektioner på stedet i overensstemmelse med de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (16), og i Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (17), med henblik på at fastslå, hvorvidt der er begået svig, bestikkelse eller andre ulovlige aktiviteter, der berører Unionens finansielle interesser, i forbindelse med en tilskudsaftale eller -beslutning eller en aftale, der finansieres under programmet.
4. Medmindre andet gælder ifølge stk. 1, 2 og 3 skal kontrakter, tilskudsaftaler og -beslutninger, der hidrører fra gennemførelsen af dette program, indeholde bestemmelser, der udtrykkeligt tillægger Kommissionen, Revisionsretten og OLAF beføjelser til at foretage disse revisioner og undersøgelser som omhandlet i disse stykker i overensstemmelse med deres respektive kompetencer.
Artikel 12
Overvågning
Med henblik på regelmæssig overvågning af programmet og på eventuelle justeringer af dets politiske prioriteter og finansieringsprioriteter udarbejder Kommissionen en indledende kvalitativ og kvantitativ overvågningsrapport, der dækker det første år, efterfulgt af tre rapporter, der dækker de følgende perioder på to år, og fremsender disse rapporter til Europa-Parlamentet og Rådet. Rapporterne fremsendes også til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til orientering. Disse rapporter omhandler programmets resultater, og i hvilken udstrækning principperne om ligestilling mellem kvinder og mænd og integration af kønsaspektet er blevet overholdt, så vel som hvordan overvejelser omkring ikke-forskelsbehandling, herunder spørgsmål om adgang, er blevet behandlet gennem dets aktiviteter. Rapporterne gøres tilgængelige for offentligheden for at øge programmets gennemsigtighed.
Artikel 13
Evaluering
1. Der foretages en midtvejsevaluering af programmet senest den 1. juli 2017 for med kvalitets- og kvantitetsmæssige parametre at måle, hvilke fremskridt der er gjort for at opfylde programmets målsætninger, for at behandle arbejdsmarkedsmiljøet i Unionen og alle større forandringer, der er indført i EU-lovgivningen, for at fastslå, hvorvidt ressourcerne er blevet anvendt effektivt, og for at vurdere programmets EU-merværdi. Resultaterne af den midtvejsevaluering forelægges Europa-Parlamentet og Rådet.
2. Hvis den i nærværende artikels stk. 1 omhandlede evaluering eller en evaluering, der er gennemført i henhold til artikel 19 i afgørelse nr. 1672/2006/EF eller artikel 9 i afgørelse nr. 283/2010/EU, afslører, at der er store mangler ved programmet, fremsætter Kommissionen, hvis hensigtsmæssigt, et forslag til Europa-Parlamentet og Rådet med hensigtsmæssige ændringer af programmet med henblik på at tage hensyn til resultaterne af evalueringen.
3. Forud for ethvert forslag om forlængelse af programmet efter 2020 forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget en evaluering af de konceptuelle styrker og svagheder ved programmet for perioden 2014-2020.
4. Senest den 31. december 2022 evaluerer Kommissionen efterfølgende programmets virkning og EU-merværdi og fremsender en rapport med denne evaluering til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Rapporten gøres tilgængelig for offentligheden.
AFSNIT II
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMAKSER
KAPITEL I
Aksen Progress
Artikel 14
Tematiske sektioner og finansiering
1. Aksen Progress støtter foranstaltninger i en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a), b) og c). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra a), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
beskæftigelse, navnlig bekæmpelse af ungdomsarbejdsløshed: 20 %
b)
social beskyttelse, social integration og begrænsning og forebyggelse af fattigdom: 50 %
c)
arbejdsvilkår: 10 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til en eller flere af de tematiske sektioner omhandlet i a), b) eller c) eller til en kombination af dem.
2. Fra den overordnede bevilling til aksen Progress og under dens forskellige tematiske sektioner tildeles 15-20 % til fremme af sociale eksperimenter som en metode til afprøvning og evaluering af innovative løsninger med henblik på at udvide anvendelsen heraf.
Artikel 15
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen Progress at:
a)
udvikle og formidle komparativ analytisk viden af høj kvalitet for at sikre, at Unionens politikker på de politikområder, der er omhandlet i artikel 1, er baseret på solid dokumentation og er relevante for behovene, udfordringerne og betingelserne i de enkelte medlemsstater og andre lande, der deltager i programmet
b)
fremme effektiv og inklusiv informationsudveksling, gensidig læring og dialog om Unionens politikker på de politikområder, der er omhandlet i artikel 1, på EU-, nationalt og internationalt plan for at hjælpe medlemsstaterne og andre lande, der deltager i programmet, med at udvikle deres politikker og gennemføre EU-retten
c)
yde økonomisk støtte til at teste innovationerne inden for social- og arbejdsmarkedspolitikkerne og i fornødent omfang styrke hovedaktørernes evne til at udvikle og gennemføre socialpolitiske eksperimenter og stille den relevante viden og ekspertise til rådighed
d)
yde økonomisk støtte til EU-organisationer og nationale organisationer for at styrke deres evne til at udvikle, fremme og støtte gennemførelsen af Unionens instrumenter og politikker og lovgivning som omhandlet i artikel 1 og i relevant EU-ret.
Artikel 16
Typer af foranstaltninger
Følgende typer af foranstaltninger kan finansieres under aksen Progress:
1.
Analytiske aktiviteter:
a)
indsamling af oplysninger og statistikker under hensyntagen til såvel kvalitative som kvantitative kriterier samt udvikling af fælles metoder, klassifikationer, mikrosimulationer, indikatorer og referencemærker, opdelt, hvis hensigtsmæssigt, efter køn og aldersgruppe
b)
rundspørger, undersøgelser, analyser og rapporter, inklusive gennem finansiering af netværk og udvikling af ekspertise om tematiske sektioner
c)
kvalitative og kvantitative evalueringer og konsekvensanalyser udført af både offentlige og private foretagender
d)
overvågning og vurdering af gennemførelsen og anvendelsen af EU-retten
e)
forberedelse og gennemførelse af socialpolitiske eksperimenter som metode til test og evaluering af innovative løsninger med henblik på udvidelse af anvendelsen heraf
f)
udbredelse af resultaterne af disse analytiske aktiviteter.
2.
Aktiviteter vedrørende gensidig læring, bevidsthed og formidling:
a)
udveksling og formidling af god praksis, innovative tilgange og erfaring, kollegiale evalueringer, benchmarking og gensidig læring på EU-plan
b)
møder, konferencer og seminarer i Rådets formandskabs regi
c)
uddannelse af retsvæsenets aktører og politikere
d)
udarbejdelse og offentliggørelse af vejledninger, rapporter og undervisningsmateriale og foranstaltninger tilknyttet information, kommunikation og mediedækning af initiativer støttet af programmet
e)
informations- og kommunikationsaktiviteter
f)
udvikling og vedligeholdelse af informationssystemer med henblik på at udveksle og formidle oplysninger om Unionens politik og lovgivning og om arbejdsmarkedet.
3.
Støtte i forbindelse med:
a)
driftsomkostningerne i centrale EU-netværk, hvis aktiviteter vedrører og bidrager til opfyldelsen af målsætningerne i aksen Progress
b)
kapacitetsopbygning af nationale myndigheder og specialtjenester, som medlemsstaterne og udbyderne af mikrokredit har udpeget som ansvarlige for at fremme den geografiske mobilitet
c)
opstilling af arbejdsgrupper bestående af nationale tjenestemænd, som skal overvåge gennemførelsen af EU-lovgivningen
d)
netværk og samarbejde mellem specialiserede organer og andre relevante interessenter samt nationale, regionale og lokale myndigheder og arbejdsformidlinger på europæisk plan
e)
finansiering af observationscentre på europæisk plan, herunder for centrale tematiske sektioner
f)
udveksling af personale mellem nationale forvaltninger.
Artikel 17
EU-medfinansiering
I tilfælde, hvor aktiviteter under aksen Progress finansieres efter indkaldelse af forslag, kan der ydes EU-medfinansiering, der som hovedregel ikke må overstige 80 % af de samlede støtteberettigede udgifter. Der kan kun bevilges finansiel støtte, som overstiger dette loft, ved behørigt begrundede og usædvanlige omstændigheder.
Artikel 18
Deltagelse
1. Aksen Progress er åben for deltagelse af:
a)
medlemsstater
b)
EØS-lande i overensstemmelse med EØS-aftalen og EFTA-medlemsstater
c)
kandidatlandene og de potentielle kandidater i overensstemmelse med de generelle principper og de generelle vilkår og betingelser, som er fastlagt i de rammeaftaler, der er indgået med dem vedrørende deres deltagelse i EU-programmer.
2. Aksen Progress er åben for alle offentlige og/eller private organer, aktører og institutioner, herunder særlig:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder
b)
arbejdsformidlinger
c)
specialiserede organer i medfør af Unionens lovgivning
d)
arbejdsmarkedets parter
e)
ikke-statslige organisationer
f)
højere uddannelsesinstitutioner og forskningsinstitutter
g)
eksperter i evalueringer og konsekvensanalyser
h)
nationale statistiske kontorer
i)
medierne.
3. Kommissionen kan samarbejde med internationale organisationer, herunder særlig med Europarådet, OECD, ILO, med andre FN-organer samt med Verdensbanken.
4. Kommissionen kan samarbejde med tredjelande, der ikke deltager i programmet. Repræsentanter for disse tredjelande kan deltage i begivenheder af fælles interesse (såsom konferencer, workshopper og seminarer), der finder sted i lande, som deltager i programmet, og omkostningerne ved deres deltagelse kan dækkes af programmet.
KAPITEL II
Aksen EURES
Artikel 19
Tematiske sektioner og finansiering
Aksen EURES støtter foranstaltninger inden for en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a), b) og c). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra b), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
gennemsigtighed vedrørende ledige stillinger, ansøgninger og alle andre relaterede oplysninger for ansøgere og arbejdsgivere: 32 %
b)
udvikling af tjenester for rekruttering og ansættelse af arbejdstagere gennem godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger på EU-plan, navnlig via målrettede mobilitetsordninger: 30 %
c)
grænseoverskridende partnerskaber: 18 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til en eller flere af de tematiske sektioner i a), b) og/eller c) eller til en kombination af dem.
Artikel 20
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen EURES at:
a)
sikre, at ledige stillinger og jobansøgninger og tilhørende oplysninger og rådgivning såvel som alle relaterede oplysninger, såsom om leve- og arbejdsvilkår, gøres gennemsigtige for henholdsvis de potentielle ansøgere og arbejdsgiverne. Dette opnås gennem udveksling og formidling af disse oplysninger på tværnationalt, tværregionalt og grænseoverskridende niveau under anvendelse af standardformularer for interoperabilitet for ledige stillinger og ansøgninger og på andre hensigtsmæssige måder, f.eks. individuel rådgivning og mentorordninger, særlig for lavtuddannede personer
b)
støtte til udbydelse af EURES-tjenester til rekruttering og anvisning af kvalitetsbaseret og bæredygtig beskæftigelse til arbejdstagere gennem godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger; støtten til EURES-tjenester skal ydes til forskellige arbejdsformidlingsfaser, fra forberedelse inden rekruttering til bistand efter jobanvisning med henblik på en vellykket integration af ansøgeren på arbejdsmarkedet. Disse støttetjenester kan omfatte målrettede mobilitetsordninger med henblik på at besætte ledige stillingeri en bestemt sektor, et bestemt erhverv, et bestemt land eller en bestemt gruppe af lande, eller for særlige grupper af arbejdstagere, f.eks. unge med tendens til at være mobile, hvor der er blevet fastslået et klart økonomisk behov.
Artikel 21
Typer af foranstaltninger
EURES-aksen kan anvendes til finansiering af foranstaltninger til fremme af frivillig mobilitet for enkeltpersoner i Unionen på lige vilkår og til fjernelse af hindringer for mobilitet, særlig gennem:
a)
udvikling af og aktiviteter under de grænseoverskridende EURES-partnerskaber på anmodning af de territorialt ansvarlige tjenestegrene i grænseområder
b)
information, rådgivning, ansættelses- og rekrutteringsservicer for grænsearbejdstagere
c)
udvikling af en flersproglig digital platform for godkendelse af jobtilbud og -ansøgninger
d)
udvikling af målrettede mobilitetsordninger baseret på indkaldelse af forslag, til besættelse af ledige stillinger i tilfælde, hvor arbejdsmarkedets mangler er blevet fastslået, og/eller for at bistå arbejdstagere med tendens til at være mobile, hvor der er blevet fastslået et klart økonomisk behov
e)
gensidig læring mellem EURES-aktører og uddannelse af EURES-rådgivere, herunder EURES-rådgivere i tværnationale partnerskaber
f)
informations- og kommunikationsaktiviteter til at øge bevidstheden om fordelene ved den geografiske og beskæftigelsesmæssige mobilitet generelt og ved de aktiviteter og tjenesteydelser, som EURES udbyder.
Artikel 22
EU-medfinansiering
I tilfælde, hvor aktiviteter under aksen EURES finansieres efter indkaldelse af forslag, kan der ydes EU-medfinansiering, der som hovedregel ikke må overstige 95 % af de samlede støtteberettigede udgifter. Der kan kun bevilges finansiel støtte, som overstiger dette loft, ved behørigt begrundede og usædvanlige omstændigheder.
Artikel 23
Tilsyn med mobilitetsmønstre
Med henblik på at afdække og forebygge negative virkninger i forbindelse med geografisk mobilitet internt i Unionen, fører Kommissionen sammen med medlemsstater i overensstemmelse med artikel 12 i forordning (EU) nr. 492/2011, regelmæssigt tilsyn med mobilitetsstrømme og -mønstre.
Artikel 24
Deltagelse
1. Aksen EURES er åben for deltagelse af:
a)
medlemsstaterne
b)
EØS-landene i overensstemmelse med EØS-aftalen og Det Schweiziske Forbund i overensstemmelse med aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Det Schweiziske Forbund på den anden om fri bevægelighed for personer (18).
2. Aksen EURES er åben for alle organer, aktører og institutioner, som er udpeget af en medlemsstat eller af Kommissionen, og som opfylder betingelserne for at deltage i EURES som anført i Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2012/733/EU. Disse organer, aktører og institutioner omfatter navnlig:
a)
nationale, regionale og lokale myndigheder
b)
arbejdsformidlinger
c)
arbejdsmarkedsorganisationer og andre interesserede parter.
KAPITEL III
Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri
Artikel 25
Tematiske sektioner og finansiering
Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri støtter foranstaltninger inden for en eller flere af de tematiske sektioner, der er opført i litra a) og b). Gennem hele programmets løbetid skal den i artikel 5, stk. 2, litra c), fastsatte vejledende fordeling af bevillingen mellem de forskellige sektioner overholde følgende procentvise minimumsgrænser:
a)
mikrofinansiering for sårbare grupper og mikrovirksomheder: 45 %
b)
socialt iværksætteri: 45 %.
Alle tiloversblevne midler afsættes til de tematiske sektioner omhandlet i litra a) eller b) eller til en kombination heraf.
Artikel 26
Specifikke målsætninger
Ud over de overordnede målsætninger, der er nævnt i artikel 4, er de specifikke målsætninger med aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri at:
a)
øge adgangen til og tilgængeligheden af mikrofinansiering for:
i)
sårbare personer, der har mistet eller risikerer at miste deres job, eller har svært ved at indtræde eller genindtræde på arbejdsmarkedet, eller som risikerer social udstødelse, eller er socialt udstødte og som er dårligt stillet med hensyn til adgangen til det konventionelle kreditmarked, og som ønsker at etablere eller udvikle deres egen mikrovirksomhed
ii)
mikrovirksomheder i både etablerings- og udviklingsfasen, særlig mikrovirksomheder, der ansætter personer som nævnt i litra a)
b)
opbygge den institutionelle kapacitet hos udbydere af mikrokredit
c)
støtte udviklingen af det sociale investeringsmarked og lette adgangen til finansiering for sociale virksomheder ved at stille egenkapital, kvasiegenkapital, låneinstrumenter og tilskud på indtil 500 000 EUR til rådighed for sociale virksomheder, der enten har en årlig omsætning på under 30 mio. EUR eller en samlet årlig balance på under 30 mio. EUR, og som ikke selv er et institut for kollektiv investering.
Med henblik på at sikre komplementaritet koordinerer Kommissionen og medlemsstaterne inden for deres respektive kompetenceområder nøje disse foranstaltninger med dem, der iværksættes inden for rammerne af samhørighedspolitikken og nationale politikker.
Artikel 27
Typer af foranstaltninger
Støtte til mikrofinansiering og socialt iværksætteri, herunder til institutionel kapacitetsopbygning, især gennem de finansielle instrumenter, der er opstillet i afsnit VIII i første del af finansforordningen, og tilskud kan ydes under aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri.
Artikel 28
Deltagelse
1. Aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri er åben for deltagelse af offentlige og private organer på nationalt, regionalt eller lokalt niveau i de lande, der er nævnt i artikel 18, stk. 1, og omfatter i disse lande:
a)
mikrofinansiering for personer og mikrovirksomheder, og/eller
b)
finansiering for sociale virksomheder.
2. Kommissionen sikrer, at aksen er tilgængelig på lige fod for alle offentlige og private organer i medlemsstaterne.
3. For at nå ud til de endelige modtagere og opnå konkurrence- og levedygtige mikrovirksomheder samarbejder offentlige og private organer, der udøver de i stk. 1, litra a) nævnte aktiviteter, tæt med organisationer, herunder civilsamfundsorganisationer, som repræsenterer de endelige mikrokreditmodtageres interesser, og med organisationer, herunder særlig de organisationer, som modtager støtte fra ESF, og udbyder mentorordninger og uddannelsesprogrammer for disse endelige modtagere. I denne forbindelse skal der sikres en tilstrækkelig opfølgning af støttemodtagerne både før og efter mikrovirksomhedens etablering.
4. Offentlige og private organer, der udøver de i stk. 1, litra a), nævnte aktiviteter, overholder høje standarder for styring, forvaltning og forbrugerbeskyttelse i overensstemmelse med principperne i den europæiske kodeks for ydelse af mikrokredit og sigter mod at forhindre personer og virksomheder i at blive højt forgældede, eksempelvis som følge af ydelsen af lån til dem til en meget høj rente eller på vilkår, der sandsynligvis vil gøre dem insolvente.
Artikel 29
Finansielle bidrag
Bortset fra tilfælde med fælles foranstaltninger dækker de finansielle midler for aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri de fulde omkostninger i forbindelse med de foranstaltninger, der gennemføres ved hjælp af finansielle instrumenter, herunder betalingsforpligtelser over for finansielle formidlere såsom tab som følge af garantier, administrationsgebyrer betalt til foretagender for deres forvaltning af Unionens bidrag og andre støtteberettigede omkostninger.
Artikel 30
Forvaltning
1. Kommissionen kan med henblik på at gennemføre de i artikel 22a nævnte instrumenter og tilskud indgå aftaler med de foretagender, der er opført i artikel 139, stk. 4, i finansforordningen, herunder navnlig Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond. Disse aftaler indeholder detaljerede bestemmelser om gennemførelse af de opgaver, der overdrages til disse foretagender, herunder bestemmelser, som specificerer behovet for at sikre additionalitet og koordinering med eksisterende finansielle instrumenter på EU-plan og nationalt plan og fordele ressourcerne ligeligt mellem medlemsstaterne og de andre deltagende lande. Finansielle instrumenter henhørende under afsnit VIII i første del af finansforordningen, kan anvendes gennem en formålsbestemt investeringsmetode, der kan finansieres af midler fra programmet, andre investorer eller fra begge.
2. Den i stk. 1 omhandlede formålsbestemte investeringsmetode kan blandt andet udbyde lån, egenkapital og risikodelingsinstrumenter til mellemled eller direkte finansiering til sociale virksomheder eller begge. Egenkapital kan bl.a. ydes i form af åben egenkapitalfinansiering, passive kapitalinteresser, aktionærlån og kombinationer af forskellige typer af egenkapitalfinansiering via aktier, der udstedes til investorerne.
3. Vilkårene, som f.eks. renter, for mikrokreditter, der direkte eller indirekte støttes inden for rammerne af denne akse, skal afspejle fordelen ved støtten og kunne begrundes i de underliggende risici og de faktiske omkostninger i forbindelse med en kredit.
4. I overensstemmelse med artikel 140, stk. 6, i finansforordningen tildeles årlige tilbagebetalinger, der er frembragt via et finansielt instrument, til det pågældende finansielle instrument indtil den 1. januar 2024, mens indtægter opføres i Unionens almindelige budget efter fratrækning af administrationsomkostninger og gebyrer. For så vidt angår finansielle instrumenter, som blev etableret under den foregående flerårige finansielle ramme for perioden 2007-2013, tildeles årlige tilbagebetalinger og indtægter, der er frembragt via aktiviteter, som blev påbegyndt i den foregående periode, til det finansielle instrument i den nuværende periode.
5. Når de aftaler, der er indgået med de i stk. 1 omhandlede foretagender, udløber, eller når investeringsperioden for det særlige investeringsinstrument er ophørt, betales det til Unionen skyldige beløb til Unionens almindelige budget.
6. De i nærværende artikels stk. 1 omhandlede foretagender og, hvor det er relevant, fondsforvalterne indgår skriftlige aftaler med de i artikel 28 omhandlede offentlige og private organer. I disse aftaler fastlægges de offentlige og private organers forpligtelser til at anvende de tilgængelige ressourcer under aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri i overensstemmelse med de i artikel 26 fastsatte målsætninger og til at formidle oplysninger med henblik på at udarbejde de i artikel 31 nævnte årlige gennemførelsesrapporter.
Artikel 31
Gennemførelsesrapporter
1. De i artikel 30, stk. 1, omhandlede foretagender og, hvor det er relevant, fondsforvalterne sender årlige gennemførelsesrapporter til Kommissionen vedrørende de aktiviteter, der bevilges støtte til, og den økonomiske gennemførelse af disse samt tildeling af og adgang til finansiering og investering efter sektor, geografisk område og modtagertype. Disse rapporter indeholder også oplysninger om accepterede eller afviste ansøgninger for hvert specifikt mål og for de kontrakter, der er indgået af de pågældende offentlige og private organer, de finansierede foranstaltninger og resultaterne heraf, bl.a. med hensyn til deres sociale virkninger, jobskabelse og bæredygtigheden af den tildelte støtte. Kommissionen sender disse rapporter til Europa-Parlamentet til orientering.
2. De oplysninger, der formidles i disse årlige gennemførelsesrapporter, indgår i de overvågningsrapporter, der udkommer hvert andet år, jf. artikel 12. Disse overvågningsrapporter omfatter de årlige rapporter, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i afgørelse nr. 283/2010/EU, og indeholder udførlige oplysninger om kommunikationsaktiviteter og oplysninger om komplementariteten med andre EU-instrumenter, navnlig ESF.
AFSNIT III
ARBEJDSPROGRAMMER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 32
Arbejdsprogrammer
Kommissionen vedtager gennemførelsesretsakter, der fastlægger arbejdsprogrammer, der dækker hver af de tre akser. Disse gennemførelsesretsakter vedtages efter undersøgelsesproceduren i artikel 36, stk. 3.
Arbejdsprogrammerne skal, hvor det er relevant, dække en rullende periode på tre år og indeholde en beskrivelse af de foranstaltninger, der skal finansieres, proceduren til udvælgelse af de foranstaltninger, der skal finansieres af Unionen, geografisk dækning, målgruppe og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Arbejdsprogrammerne skal også indeholde et overslag over det beløb, der afsættes til hvert enkelt mål, og skal afspejle omfordelingen af midlerne i overensstemmelse med artikel 33. Arbejdsprogrammerne skal styrke programmets sammenhæng ved angivelse af forbindelserne mellem de tre akser.
Artikel 33
Omfordeling af midler mellem akserne og mellem hver tematisk sektion inden for akserne
Kommissionen tillægges beføjelser til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse med artikel 34 vedrørende omfordeling af midler mellem akserne og til de individuelle tematiske sektioner inden for hver akse, der overstiger det vejledende beløb, der er fastsat for hver enkelt, med mere end 5 % og op til 10 %, hvis den socioøkonomiske sammenhæng eller undersøgelsesresultaterne fra midtvejsevalueringen, jf. artikel 13, stk. 1, kræver det. Omfordelingen af midler til de tematiske sektioner inden for hver akse skal afspejles i de arbejdsprogrammer, der er omhandlet i artikel 32.
Artikel 34
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 33, tillægges Kommissionen for en periode på syv år fra den 1. januar 2014.
3. Den i artikel 33 omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Afgørelsen er uden virkning for gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, underretter den samtidig Europa-Parlamentet og Rådet herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 33 træder kun i kraft, hvis hverken Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet eller Rådet, eller hvis både Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist har meddelt Kommissionen, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 35
Supplerende gennemførelsesforanstaltninger
Foranstaltninger, der er nødvendige med henblik på gennemførelsen af programmet, såsom kriterierne for evaluering af programmet, herunder kriterier vedrørende omkostningseffektivitet og ordninger for udbredelse og overførsel af resultater, vedtages efter rådgivningsproceduren i artikel 36, stk. 2.
Artikel 36
Udvalgsprocedure
1. Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.
2. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 4 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
3. Når der henvises til dette stykke, finder artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011 anvendelse.
Artikel 37
Overgangsforanstaltninger
Foranstaltninger, der er omhandlet i artikel 4, 5 og 6 i afgørelse nr. 1672/2006/EF, og som er iværksat før den 1. januar 2014, er fortsat omfattet af denne afgørelse. For så vidt angår disse foranstaltninger, bistås Kommissionen af det udvalg, der er omhandlet i artikel 36 i denne forordning.
Artikel 38
Evaluering
1. Den endelige evaluering, jf. artikel 13, stk. 4, i denne forordning, omfatter den endelige evaluering, der er omhandlet i artikel 9 i afgørelse nr. 283/2010/EU.
2. Kommissionen udfører en særlig endelig evaluering af aksen Mikrofinansiering og socialt iværksætteri senest et år efter udløbet af aftalerne med foretagenderne.
Artikel 39
Ændringer af afgørelse nr. 283/2010/EU
I afgørelse nr. 283/2010/EU foretages følgende ændringer:
1)
Artikel 5, stk. 4, affattes således:
"4. Når faciliteten udløber, stilles det til Unionen skyldige beløb til rådighed med henblik på mikrofinansiering og støtte til sociale virksomheder i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1296/2013 af [11. december 2013] om et EU-program for beskæftigelse og social innovation ("EaSI") (19).
(19) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 238"." 						
2)
Artikel 8, stk. 3 og 4, udgår.
Artikel 40
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Strasbourg, den 11. december 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1296/2013,
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskevasta Euroopan unionin ohjelmasta ("EaSI-ohjelma") ja eurooppalaisen työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskevan Progress-mikrorahoitusjärjestelyn perustamisesta annetun päätöksen N:o 283/2010/EU muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 46 artiklan d alakohdan, 149 artiklan, 153 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 175 artiklan kolmannen kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Komission 29 päivänä kesäkuuta 2011 antamassa tiedonannossa "Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio" suositellaan unionin rahoitusvälineiden järkeistämistä ja yksinkertaistamista sekä kohdentamista tarkemmin sekä unionin tasoisen lisäarvon tuottamiseen että vaikutuksiin ja tuloksiin, ja sen mukaisesti tällä asetuksella perustetaan työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskeva Euroopan unionin ohjelma, jäljempänä 'ohjelma', jotta voidaan jatkaa ja kehittää Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1672/2006/EY (4), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 492/2011 (5), komission täytäntöönpanopäätöksen 2012/733/EU (6) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 283/2010/EU (7), jolla perustettiin eurooppalainen työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskeva Progress-mikrorahoitusjärjestely, jäljempänä 'rahoitusjärjestely', perusteella toteutettua toimintaa.
(2)
Eurooppa-neuvosto vahvisti 17 päivänä kesäkuuta 2010 komission ehdotuksen työllisyyttä ja älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua koskevasta Eurooppa 2020 -strategiasta, jäljempänä 'Eurooppa 2020 -strategia', jossa on viisi yleistavoitetta (joihin sisältyvät työllisyyttä, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista sekä koulutusta koskevat tavoitteet) ja seitsemän lippulaivahanketta ja joka muodostaa yhtenäiset toimintapoliittiset puitteet tulevalle vuosikymmenelle. Eurooppa-neuvosto tähdensi asianmukaisten unionin välineiden ja toimintalinjojen täysimittaista käyttöönottoa yhteisten tavoitteiden tueksi ja kehotti jäsenvaltioita lisäämään koordinoituja toimiaan.
(3)
Neuvosto hyväksyi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti 21 päivänä lokakuuta 2010 työllisyyspolitiikan suuntaviivat, jotka yhdessä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa muodostavat Eurooppa 2020 -strategian yhdennetyt suuntaviivat. Ohjelmalla pitäisi edistää erityisesti Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyvien köyhyyden vähentämistä ja työllisyyttä koskevien tavoitteiden sekä työllisyyden suuntaviivoissa määriteltyjen työllisyystavoitteiden saavuttamista. Tätä varten ohjelmasta olisi tuettava lippulaivahankkeiden täytäntöönpanoa kiinnittäen erityishuomiota köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalaiseen foorumiin, uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelmaan, Nuoret liikkeellä -aloitteeseen ja nuorisotyöllisyyspakettiin.
(4)
Eurooppa 2020 -strategian lippulaivahankkeissa "Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalainen foorumi" ja "Innovaatiounioni" esitetään sosiaalinen innovointi toimivana välineenä, jolla voidaan käsitellä ikääntyvästä väestöstä, köyhyydestä, työttömyydestä, uusista työskentelymalleista ja elintavoista sekä kansalaisten sosiaaliseen oikeudenmukaisuuteen, koulutukseen ja terveydenhuoltoon liittyvistä odotuksista johtuvia yhteiskunnallisia haasteita. Ohjelmasta olisi tuettava toimia sellaisen sosiaalisen innovoinnin edistämiseksi, jolla vastataan sosiaalisiin tarpeisiin, joita ei ole täytetty tai jotka on täytetty riittämättömästi ja joita ovat köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuminen, laadukkaiden ja kestävien työpaikkojen ja korkean työllisyystason edistäminen, riittävän ja köyhyyttä ehkäisevän sosiaalisen suojelun varmistaminen, työolojen parantaminen ja heikossa asemassa olevien henkilöiden koulutusmahdollisuuksien edistäminen ottaen asianmukaisesti huomioon alue- ja paikallisviranomaisten tehtävät. Ohjelmalla olisi myös edistettävä julkisen, yksityisen ja kolmannen sektorin toimijoiden kansainvälistä kumppanuutta ja verkottumista ja tuettava niiden osallistumista akuuttien sosiaalisten tarpeiden ja haasteiden ratkaisemiseen tarkoitettujen uusien lähestymistapojen suunnitteluun ja toteutukseen.
(5)
Ohjelmalla olisi erityisesti pyrittävä helpottamaan innovatiivisten ratkaisujen löytämistä ja analysointia sekä lisäämään niiden toteuttamista käytännössä sosiaalipoliittisten kokeilujen avulla, jotta tarvittaessa voidaan auttaa jäsenvaltioita tehostamaan työmarkkinoidensa toimintaa ja parantamaan sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden politiikkaansa. Sosiaalipoliittisilla kokeiluilla tarkoitetaan sosiaalisten innovaatioiden hankeperusteista testausta käytännössä. Ne mahdollistavat sosiaalisten innovaatioiden toteutettavuutta koskevien tietojen keräämisen. Toimivat ideat olisi voitava toteuttaa laajemmassa mittakaavassa Euroopan sosiaalirahastosta ja muista rahoituslähteistä saatavalla tuella.
(6)
Avointa koordinointimenetelmää, joka on osoittautunut joustavaksi ja toiminnallisesti tehokkaaksi työllisyys- ja sosiaalipolitiikan alalla, olisi käytettävä laajasti, ja siinä olisi hyödynnettävä ohjelmasta tuettuja toimia.
(7)
Jos Euroopassa halutaan edetä kohti sosiaalisesti ja ekologisesti kestävää kehitystä, tarvitaan uusien taitojen ja pätevyyksien ennakointia ja kehittämistä, mikä parantaa työpaikkojen luomisen edellytyksiä sekä työpaikkojen laatua ja työolojen parantumista toisiaan täydentävien koulutus-, työmarkkina- ja sosiaalipolitiikkojen avulla teollisuus- ja palvelualojen muuttuessa. Ohjelmalla olisi siksi edistettävä laadukkaiden ja kestävien niin kutsuttujen vihreiden ja valkoisten työpaikkojen sekä tieto- ja viestintätekniikan alan työpaikkojen luomista sekä uusien taitojen ja pätevyyksien ennakointia ja kehittämistä uusia laadukkaita ja kestäviä työpaikkoja varten siten, että kytketään työllisyys- ja sosiaalipolitiikka teollisuus- ja rakennepolitiikkaan ja edistetään siirtymistä kohti resurssitehokasta ja vähähiilistä taloutta. Ohjelmalla olisi erityisesti edistettävä julkisen sektorin ohjaamien vihreiden ja sosiaalisten investointien sekä paikallisten ja alueellisten työllisyysaloitteiden työllisyyspotentiaalin tarkastelua.
(8)
Ohjelmassa olisi tarvittaessa otettava huomioon työttömyyden, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen alueellinen ulottuvuus ja erityisesti alueiden välisen ja sisäisen, maaseudun ja kaupunkien välisen sekä kaupunkien sisäisen eriarvoisuuden lisääntyminen.
(9)
Sisämarkkinoiden sosiaalista ulottuvuutta olisi vahvistettava. Koska luottamusta sisämarkkinoihin, mukaan lukien palvelujen vapaaseen liikkuvuuteen, olisi parannettava varmistamalla työntekijöiden oikeuksien kunnioittaminen, on tarpeen varmistaa, että työntekijöillä ja yrittäjillä on yhtäläinen oikeus vapaaseen liikkuvuuteen kaikkialla unionissa.
(10)
Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti ohjelmassa olisi noudatettava johdonmukaista lähestymistapaa laadukkaan ja kestävän työllisyyden edistämiseen sekä sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjuntaan ja ehkäisemiseen samalla, kun otetaan huomioon tarve kunnioittaa naisten ja miesten tasa-arvoa. Ohjelman täytäntöönpanoa olisi järkeistettävä ja yksinkertaistettava etenkin laatimalla yhteiset säännökset, jotka koskevat muun muassa yleistavoitteita, toimenpidetyyppejä sekä seuranta- ja arviointijärjestelyjä. Ohjelman olisi keskityttävä kaikenkokoisiin hankkeisiin, joilla on selvää unionin tasoista lisäarvoa. Ohjelmasta olisi hallinnollisen rasitteen vähentämiseksi tuettava verkostojen ja kumppanuuksien luomista ja kehittämistä. Lisäksi yksinkertaistettuja kustannusvaihtoehtoja (kertakorvaukset ja kiinteämääräinen rahoitus) olisi hyödynnettävä enemmän, etenkin liikkuvuutta koskevien järjestelyjen täytäntöönpanossa, ja varmistettava menettelyjen avoimuus. Ohjelman olisi toimittava unionin tasolla keskitettynä palvelupisteenä mikrorahoituksen tarjoajille, jotka tarjoavat rahoitusta mikroluottoihin ja yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen sekä helpottavat luottojen saantia ja tarjoavat teknistä apua.
(11)
Kun otetaan huomioon ohjelman rajalliset määrärahat ja niiden ennalta kohdentaminen eri lohkoille, rahoituksessa olisi asetettava etusijalle sellaisten rakenteiden kehittäminen, joilla on selvä kerrannaisvaikutus ja jotka hyödyttävät siten muita toimia ja aloitteita. Olisi myös toteutettava asianmukaisia toimenpiteitä, jotta estetään mahdollinen päällekkäisyys tai kaksinkertainen rahoittaminen muiden rahastojen tai ohjelmien, erityisesti Euroopan sosiaalirahaston, kanssa.
(12)
Unionin olisi hankittava tietoja, joilla on vankka analyyttinen perusta, poliittisen päätöksenteon tukemiseksi työllisyys- ja sosiaalialalla, ja kiinnitettävä erityistä huomiota rahoitus- ja talouskriisin vaikutukseen. Tällainen tieto antaa lisäarvoa kansallisille toimille tarjoamalla unionin laajuisen ulottuvuuden ja vertailupohjan tiedonkeruulle ja sen myötä, että kehitetään tilastovälineitä ja -menetelmiä ja yhteisiä indikaattoreita, jotta voidaan saada kattava kuva tilanteesta työllisyyden, sosiaalipolitiikan ja työolojen alalla koko unionissa sekä taata korkealaatuinen ohjelmien ja toimintalinjojen tehokkuuden ja vaikuttavuuden arviointi pyrittäessä saavuttamaan muun muassa Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet.
(13)
Unioni voi ainutlaatuisen asemansa ansiosta tarjota foorumin poliittiseen vuoropuheluun ja vastavuoroiseen oppimiseen ohjelmaan osallistuvien maiden välillä työllisyyden, sosiaalisen suojelun, sosiaalisen osallisuuden sekä yhteiskunnallisen yrittäjyyden aloilla. Tieto muissa maissa sovelletusta politiikasta ja sen tuloksista, muun muassa paikallisten, alueellisten ja kansallisten sosiaalipoliittisten kokeilujen tuloksista, laajentaa poliittisten päätöksentekijöiden käytettävissä olevia vaihtoehtoja ja käynnistää siten uusia poliittisia kehityssuuntia.
(14)
Unionin sosiaalipolitiikalle keskeistä on sen varmistaminen, että vähimmäisstandardit ovat käytössä ja että työolot paranevat jatkuvasti unionissa. Unionilla on tärkeä asema sen varmistamisessa, että lainsäädäntöpuitteet mukautetaan kehittyvien työskentelymuotojen ja uusien terveys- ja turvallisuusriskien mukaisiksi siten, että ihmisarvoisen työn ja järkevän sääntelyn periaatteet otetaan huomioon. Unionilla on tärkeä asema myös sellaisten toimenpiteiden rahoittamisessa, joilla parannetaan ratifioitujen Kansainvälisen työjärjestön (ILO) sopimusten mukaisten työelämän normien ja työntekijöiden oikeuksien suojelua koskevien unionin sääntöjen noudattamista. Erityisesti tämä koskee toimenpiteitä, joilla lisätään tietoisuutta (esimerkiksi eettisen merkin avulla), levitetään tietoa ja edistetään keskustelua työoloihin liittyvistä keskeisistä haasteista ja politiikkakysymyksistä muun muassa työmarkkinaosapuolten ja muiden sidosryhmien keskuudessa sekä edistetään työ- ja yksityiselämän yhteensovittamista, ennalta ehkäiseviä toimia ja kannustetaan ennalta ehkäisevän kulttuurin luomista työterveyden ja -turvallisuuden alalla.
(15)
Työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunnan organisaatiot ovat avainasemassa laadukkaiden työpaikkojen edistämisessä sekä sosiaalisen syrjäytymisen, köyhyyden ja työttömyyden torjunnassa. Työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden olisi siksi tarvittaessa osallistuttava vastavuoroiseen oppimiseen ja uusien politiikkojen kehittämiseen, täytäntöönpanoon ja levittämiseen. Komission olisi tiedotettava unionin työmarkkinaosapuolille ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioille ohjelman täytäntöönpanon tuloksista ja vaihdettava näiden kanssa näkemyksiä tuloksista.
(16)
Unioni on sitoutunut vahvistamaan globalisaation sosiaalista ulottuvuutta ja torjumaan sosiaalista polkumyyntiä edistämällä ihmisarvoista työtä ja työelämän normeja sekä ohjelmaan osallistuvissa maissa että kansainvälisesti joko suoraan kolmansien maiden kanssa tai epäsuorasti tekemällä yhteistyötä kansainvälisten organisaatioiden kanssa. Tätä varten on kehitettävä asianmukaiset suhteet sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka eivät osallistu ohjelmaan, jotta edistetään ohjelman tavoitteiden saavuttamista ottaen huomioon asiaan liittyvät mahdolliset sopimukset tällaisten maiden ja unionin välillä. Tähän saattaa liittyä tällaisten kolmansien maiden edustajien osallistuminen yhteistä etua koskeviin tapahtumiin (kuten konferensseihin ja seminaareihin), joita järjestetään ohjelmaan osallistuvissa maissa. Lisäksi olisi saatava aikaan yhteistyötä asiaan liittyvien kansainvälisten organisaatioiden kanssa, kuten ILO ja muut Yhdistyneiden kansakuntien asianomaiset elimet, Euroopan neuvosto ja Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö OECD, jotta ohjelma voitaisiin panna täytäntöön niin, että otetaan tällaisten organisaatioiden rooli huomioon.
(17)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 45 ja 46 artiklan mukaisesti asetuksessa (EU) N:o 492/2011 on säännöksiä, joilla on tarkoitus saavuttaa työntekijöiden vapaa liikkuvuus syrjimättömältä pohjalta takaamalla tiivis yhteistyö jäsenvaltioiden keskushallinnon työvoimaviranomaisten välillä ja komission kanssa. Euroopan työnvälitysverkoston (EURES) olisi edistettävä työmarkkinoiden parempaa toimintaa helpottamalla työntekijöiden vapaaehtoista alueellista rajat ylittävää liikkuvuutta kansainvälisesti, lisäämällä työmarkkinoiden avoimuutta, varmistamalla avointen työpaikkojen ja työhakemusten välittäminen sekä tukemalla toimintaa kansallisten ja valtioiden rajat ylittävien sijoittautumis-, rekrytointi-, ohjaus- ja neuvontapalvelujen alalla; näin edistetään Eurooppa 2020 -strategian tavoitteita. Jäsenvaltioita olisi kannustettava yhdistämään Eures-palvelut tekemällä niistä tarvittaessa keskitettyjä palvelupisteitä.
(18)
Eures-verkoston toiminta-alaa olisi laajennettava niin, että se sisältää kohdennettujen liikkuvuusjärjestelyjen kehittämisen ja tukemisen ehdotuspyyntöjen perusteella unionin tasolla, jotta voitaisiin täyttää avoimia työpaikkoja alueilla, joilla on havaittu vajetta työmarkkinoilla. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 47 artiklan mukaisesti kyseisillä järjestelyillä olisi tuettava nuorten työntekijöiden vapaaehtoisen liikkuvuuden helpottamista unionissa. Kohdennetuilla liikkuvuusjärjestelyillä, esimerkiksi Eka Eures-työpaikka -valmistelutoimella, olisi autettava nuoria hyödyntämään työllistymismahdollisuuksia ja lähtemään töihin toiseen jäsenvaltioon sekä kannustettava työnantajia ottamaan töihin liikkuvia nuoria työntekijöitä. Liikkuvuusjärjestelyillä ei pitäisi kuitenkaan pyrkiä rajoittamaan sitä, että unioni ja jäsenvaltiot auttavat nuoria löytämään työpaikan kotimaastaan.
(19)
Rajat ylittävillä Eures-kumppanuuksilla on monilla raja-alueilla tärkeä asema todellisten eurooppalaisten työmarkkinoiden kehittämisessä. Rajat ylittävissä Eures-kumppanuuksissa on osallisina vähintään kaksi jäsenvaltiota tai yksi jäsenvaltio ja muu osallistuva maa. Ne ovat siksi selvästi horisontaalisia luonteeltaan ja tuottavat unionin lisäarvoa. Rajat ylittäviä Eures-kumppanuuksia olisi siksi edelleen tuettava horisontaalisilla unionin toimilla, ja niitä voitaisiin täydentää kansallisilla resursseilla tai Euroopan sosiaalirahaston tuella.
(20)
Eures-toimien arvioinnissa olisi otettava huomioon laadulliset ja määrälliset perusteet. Koska yhdestä jäsenvaltiosta lähtevä työntekijä merkitsee työhönsijoittumista toisessa jäsenvaltiossa jatkuvasti muuttuvien työmarkkinoiden ja niihin liittyvien liikkuvuusmallien mukaisesti, arvioinnissa ei tulisi keskittyä vain työhönsijoittumiseen tai työstä lähtemiseen yksittäisissä jäsenvaltioissa vaan koko unionia koskeviin lukuihin. Lisäksi olisi pidettävä mielessä, että neuvonta ei välttämättä johda mitattavissa olevaan liikkuvuuteen tai työhön sijoittautumiseen.
(21)
Eurooppa 2020 -strategiassa ja erityisesti neuvoston päätöksessä 2010/707/EU (8) säädetyssä suuntaviivassa 7 tuodaan esiin itsenäinen ammatinharjoittaminen ja yrittäjyys ratkaisevina tekijöinä, joilla saavutetaan älykäs, kestävä ja osallistava kasvu.
(22)
Luoton, oman pääoman ehtoisen tai oman pääoman luonteisen rahoituksen saannin puute on yksi tärkeimmistä esteistä yrityksen perustamiselle etenkin niiden parissa, jotka ovat kauimpana työmarkkinoista. Unionin ja jäsenvaltioiden toimia tällä alalla on tehostettava, jotta voidaan lisätä mikrorahoituksen tarjontaa ja hyödyntämismahdollisuuksia ja vastata kysyntään sitä eniten tarvitsevien parissa; tällaisia ovat etenkin työttömät, naiset ja heikossa asemassa olevat, jotka haluavat käynnistää mikroyrityksen tai kehittää sellaisen toimintaa, myös itsenäisen ammatinharjoittamisen pohjalta, mutta jotka eivät saa luottoa. Lisäksi enemmistö unionissa perustetuista uusista yrityksistä on mikroyrityksiä. Siksi mikroluottojen olisi voitava olla nopea keino tuottaa lisäarvoa ja konkreettisia tuloksia. Ensimmäisenä askelena Euroopan parlamentti ja neuvosto perustivat vuonna 2010 rahoitusjärjestelyn. Mikrorahoitusmahdollisuuksia unionin ja jäsenvaltioiden tasolla koskevaa tiedotusta olisi parannettava, jotta tavoitetaan paremmin mikrorahoituksen tarpeessa olevat.
(23)
Mikrorahoituksella ja yhteiskunnallisen yrittäjyyden tuella olisi tavoitettava mahdolliset edunsaajat ja niillä olisi oltava pitkäaikaisia vaikutuksia. Niillä olisi tuettava laadukkaita ja kestäviä työpaikkoja ja korkeaa työllisyystasoa, ja niiden olisi toimittava taloudellisten ja paikallisten kehityspolitiikkojen edistäjänä. Jotta mahdollisuudet elinkelpoisten yritysten luomiseen maksimoitaisiin, mikrorahoitusta ja yhteiskunnallista yrittäjyyttä koskeviin toimiin olisi yhdistettävä mentorointi- ja koulutusohjelmia ja tarjottava kaikki olennaiset tiedot, joita asianomaisen rahoituksen tarjoajan olisi päivitettävä säännöllisesti ja jotka tämän olisi asetettava yleisesti saataville. Siksi on tärkeää tarjota riittävää rahoitusta, erityisesti Euroopan sosiaalirahaston kautta.
(24)
Mikrorahoituksen parempi saatavuus unionin vielä nuorilla mikrorahoitusmarkkinoilla edellyttää sitä, että mikrorahoituksen tarjoajien ja etenkin muiden kuin pankkimuotoisten mikrorahoituslaitosten institutionaalisia valmiuksia parannetaan komission 13 päivänä marraskuuta 2007 antaman tiedonannon "Mikroluottojen kehittämistä kasvun ja työllisyyden tukemiseksi koskeva eurooppalainen aloite" sekä naisten innovoinnin ja yrittäjyyden edistämistä koskevan 25 päivänä heinäkuuta 2008 päivätyn komission raportin "Promotion of Women Innovators and Entrepreneurship" mukaisesti.
(25)
Yhteisötalous ja yhteiskunnallinen yrittäjyys ovat erottamaton osa Euroopan moniarvoista sosiaalista markkinataloutta, ja niillä on merkittävä asema Euroopan sosiaalisen lähentymisen vahvistamisessa. Ne perustuvat yhteisvastuun ja vastuullisuuden periaatteisiin sekä yksilön ja sosiaalisen tavoitteen ensisijaisuuteen suhteessa pääomaan ja yhteiskunnallisen vastuun, sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja sosiaalisen osallisuuden edistämiseen. Yhteiskunnalliset yritykset voivat toimia sosiaalisen kehityksen edistäjinä tarjoamalla innovatiivisia ratkaisuja, millä edistetään kaikille avoimia työmarkkinoita ja kaikkien saatavilla olevia sosiaalipalveluja. Ne antavat näin arvokkaan panoksen Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamiseen. Ohjelmalla olisi parannettava yhteiskunnallisten yritysten mahdollisuuksia saada soveltuvien välineiden avulla erityyppistä rahoitusta niiden kulloistenkin rahoitustarpeiden täyttämiseksi koko niiden elinkaaren ajan.
(26)
Jotta voitaisiin hyödyntää Euroopan investointipankkiryhmän kaltaisten yhteisöjen kokemuksia, mikrorahoitukseen ja yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen liittyvien toimien täytäntöönpano olisi annettava välillisesti komission vastuulle siirtämällä talousarvion toteutukseen liittyvät tehtävät näille yhteisöille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (9), jäljempänä 'varainhoitoasetus', mukaisesti. Unionin resurssien käyttämisellä keskitetään kansainvälisten rahoituslaitosten ja muiden investoijien tuomat vipuvaikutukset, luodaan synergioita jäsenvaltion ja unionin toiminnan välillä ja yhdennetään toimintatapoja. Sillä parannetaan näin mikrorahoituksen mahdollisuuksia tavoittaa erityisiä riskiryhmiä ja nuoria. Myös mikroyritysten, mukaan lukien itsenäiset ammatinharjoittajat ja yhteiskunnalliset yritykset, rahoituksen saatavuutta parannetaan. Unionin osallistuminen auttaa näin ollen kehittymässä olevaa yhteiskunnallisen yrittäjyyden sektoria ja mikrorahoitusmarkkinoita unionissa ja edistää valtioiden rajat ylittävää toimintaa. Unionin toimilla olisi täydennettävä jäsenvaltioiden mikrorahoitukseen ja yhteiskunnalliseen yrittäjyyteen käyttämiä rahoitusvälineitä. Toimien täytäntöönpanosta vastaavien yhteisöjen olisi varmistettava, että ne tuottavat lisäarvoa eivätkä anna unionin varoista annettavan tuen kanssa päällekkäistä rahoitusta.
(27)
Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti ohjelmalla olisi torjuttava nuorisotyöttömyyttä, joka on kiireellisesti ratkaistava ongelma. Nuorten tulevaisuus olisi siksi turvattava, ja heille olisi tarjottava mahdollisuus osallistua avainasemassa eurooppalaisen yhteiskunnan ja talouden kehittämiseen, mikä on erityisen tärkeää kriisiaikoina.
(28)
Ohjelmassa olisi lisäksi painotettava pienyritysten erityisasemaa ja merkitystä koulutuksessa, asiantuntemuksessa ja perinteisessä taitotiedossa sekä varmistettava, että nuorilla on mahdollisuus mikrorahoituksen saamiseen. Ohjelmalla olisi helpotettava kaikkien näiden alojen parhaiden toimintatapojen vaihtamista jäsenvaltioiden ja muiden ohjelmaan osallistuvien maiden välillä.
(29)
Ohjelman toimilla olisi tuettava jäsenvaltioita ja työmarkkinatoimijoita nuorisotakuun perustamisesta 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen (10) täytäntöönpanossa. Kyseisessä suosituksessa todetaan, että kaikille alle 25-vuotiaille nuorille olisi tarjottava laadukas työ-, jatkokoulutus-, oppisopimus- tai harjoittelupaikka neljän kuukauden kuluessa työttömäksi joutumisesta tai virallisen koulutuksen päättämisestä. Ohjelmalla olisi helpotettava tämän alan parhaiden toimintatapojen vaihtamista jäsenvaltioiden ja muiden ohjelmaan osallistuvien maiden välillä.
(30)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan 3 kohdan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesti ohjelman kaikilla lohkoilla ja toimilla olisi edistettävä naisten ja miesten tasa-arvoa muun muassa valtavirtaistamalla sukupuolinäkökulma ja toteuttamalla tarvittaessa erityistoimia naisten työllisyyden ja sosiaalisen osallisuuden edistämiseksi. Ohjelmalla olisi varmistettava, että sen painopistealueiden täytäntöönpanolla torjutaan sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 10 artiklan mukaisesti. Toimia olisi seurattava ja arvioitava, jotta voidaan määrittää, miten syrjinnän torjunta otetaan huomioon ohjelman toimissa.
(31)
Progress-ohjelma vuosille 2007-2013 sisältää syrjinnän torjumista ja monimuotoisuutta sekä sukupuolten tasa-arvoa koskevat osa-alueet, joita on tarkoitus jatkaa ja kehittää edelleen "oikeudet, tasa-arvo ja kansalaisuus" ohjelmassa vuosille 2014-2020. On kuitenkin erittäin tärkeää painottaa naisten ja miesten tasa-arvoa ja syrjinnän torjuntaa koskevia kysymyksiä ohjelman kaikissa olennaisissa aloitteissa ja toimissa erityisesti aloilla, jotka koskevat naisten työelämään osallistumisen ja naisten työolojen sekä työ- ja yksityiselämän yhteensovittamisen edistämistä.
(32)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklan ja Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti ohjelmalla olisi edistettävä laadukkaiden ja kestävien työpaikkojen ja korkean työllisyystason varmistamista, riittävän sosiaalisen suojelun takaamista sekä köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjumista, ja siinä olisi otettava huomioon ihmisen terveyden korkeatasoiseen suojeluun liittyvät vaatimukset.
(33)
Ohjelmalla olisi täydennettävä unionin muita ohjelmia ja otettava samalla huomioon, että kunkin välineen olisi toimittava omien erityismenettelyjensä mukaisesti. Näin ollen samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin ei olisi myönnettävä kaksinkertaista rahoitusta. Jotta unionin rahoituksella saataisiin lisäarvoa ja merkittävää vaikutusta, olisi kehitettävä tiiviitä synergiaetuja ohjelman ja muiden unionin ohjelmien sekä rakennerahastojen ja erityisesti Euroopan sosiaalirahaston ja nuorisotyöllisyysaloitteen välille. Ohjelmalla olisi täydennettävä muita unionin ohjelmia ja aloitteita, jotka keskittyvät nuorten työttömyyden torjuntaan.
(34)
Ohjelma olisi pantava täytäntöön tavalla, joka parantaa kunkin jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuuksia vaikuttaa osaltaan ohjelman tavoitteiden saavuttamiseen.
(35)
Jotta varmistetaan kansalaisille suunnatun viestinnän tehostaminen ja komission aloitteesta toteutettujen viestintätoimien välinen tiiviimpi synergia, tämän ohjelman mukaisesti tiedotus- ja viestintätoimiin myönnetyillä resursseilla olisi myös edistettävä horisontaalista viestintää ja tiedonantoa Euroopan unionin poliittisista painopistealueista, sikäli kuin ne liittyvät tämän ohjelman yleistavoitteisiin.
(36)
Tässä asetuksessa vahvistetaan ohjelman keston ajaksi rahoituspuitteet, ja Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät tätä määrää talousarvion kurinalaisuudesta, budjettiyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta [2 päivänä joulukuuta 2013] tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (11) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena rahoitusohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(37)
Euroopan unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein koko menosyklin ajan; näihin toimenpiteisiin sisältyvät säännönvastaisuuksien torjunta, havaitseminen ja tutkiminen sekä menetettyjen, virheellisesti maksettujen tai väärin käytettyjen varojen perintä ja soveltuvin osin seuraamukset varainhoitoasetuksen mukaisesti.
(38)
Jotta varmistetaan, että ohjelma on riittävän joustava vastaamaan muuttuviin tarpeisiin ja niihin liittyviin toimintapoliittisiin painopistealueisiin ohjelman koko keston ajan, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat varojen kohdentamista uudelleen lohkojen välillä ja yksittäisille aihekohtaisille osa-alueille ohjelman lohkoissa. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(39)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti.
(40)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten takia saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Sisältö
1. Tällä asetuksella perustetaan työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskeva Euroopan unionin ohjelma, jäljempänä 'ohjelma', jonka tarkoituksena on edistää Eurooppa 2020 -strategian, mukaan lukien sen yleistavoitteiden, yhdennettyjen suuntaviivojen ja lippulaiva-aloitteiden täytäntöönpanoa tarjoamalla taloudellista tukea unionin tavoitteille, jotka koskevat laadukkaiden ja kestävien työpaikkojen ja korkean työllisyystason edistämistä, riittävän ja ihmisarvoisen sosiaalisen suojelun takaamista, sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjumista sekä työolojen parantamista.
2. Ohjelma perustetaan 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajaksi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
'sosiaalisella yrityksellä' oikeudellisesta muodostaan riippumatta yritystä,
a)
joka yhtiöjärjestyksensä, sääntöjensä tai muun oikeudellisen asiakirjan, jolla se on perustettu, mukaan pyrkii ensisijaisesti saavuttamaan mitattavissa olevia myönteisiä sosiaalisia vaikutuksia ennemminkin kuin tuottamaan voittoa omistajilleen, jäsenilleen ja osakkailleen ja:
i)
joka tuottaa palveluja tai tavaroita, jotka saavat aikaan sosiaalista hyötyä ja/tai
ii)
joka käyttää sellaista tuotteiden tai palveluiden tuotantomenetelmää, joka on sen sosiaaliseen tavoitteeseen soveltuva;
b)
joka käyttää voittonsa ensisijaisesti päätavoitteeseensa pyrkimiseen ja jolla on ennalta määriteltyjä menettelyjä ja sääntöjä, joita sovelletaan voittojen jakamiseen osakkaille ja omistajille ja joilla varmistetaan, että voittojen jakaminen ei vaaranna päätavoitetta; ja
c)
jota johdetaan yrittäjähenkisesti, vastuullisesti ja avoimesti ja erityisesti siten, että johtamiseen osallistuvat mukana työntekijät, asiakkaat ja muut sidosryhmät, joihin yrityksen liiketoiminta vaikuttaa.
2)
'mikroluotolla' enintään 25 000 euron suuruista lainaa;
3)
'mikroyrityksellä' yritystä, mukaan luettuina itsenäiset ammatinharjoittajat, joka työllistää alle 10 henkilöä ja jonka vuotuinen liikevaihto tai vuotuinen tase yhteensä on enintään 2 miljoonaa euroa komission suosituksen 2003/361/EY (13) mukaisesti;
4)
'mikrorahoituksella' takauksia, mikroluottoja ja omaa pääomaa ja oman pääoman luonteista pääomaa, joka on ulotettu henkilöihin ja mikroyrityksiin, joilla on vaikeuksia saada luottoa;
5)
'sosiaalisilla innovaatioilla' innovaatioita, joiden tavoitteet ja keinot ovat sosiaalisia, ja erityisesti innovaatioita, jotka liittyvät sellaisten (tuotteita, palveluja ja malleja koskevien) uusien ideoiden kehittämiseen ja täytäntöönpanoon, jotka samanaikaisesti täyttävät sosiaaliset tarpeet ja luovat uusia sosiaalisia suhteita tai sosiaalista yhteistyötä, mikä on hyväksi yhteiskunnalle ja vahvistaa yhteiskunnan toimintavalmiuksia;
6)
'sosiaalipoliittisilla kokeiluilla' toimintatapoja, joilla tuotetaan innovatiivisia vastauksia sosiaalisiin tarpeisiin ja jotka toteutetaan pienimuotoisesti olosuhteissa, joilla varmistetaan mahdollisuus mitata niiden vaikutusta, ennen niiden toistamista laajemmalti, mikäli tulokset osoittautuvat vakuuttaviksi.
3 artikla
Ohjelman rakenne
1. Ohjelma muodostuu seuraavista kolmesta toisiaan täydentävästä lohkosta:
a)
Progress-lohko, josta tuetaan 1 artiklassa tarkoitettujen unionin välineiden ja politiikkojen sekä asiaan liittyvän unionin lainsäädännön kehittämistä, täytäntöönpanoa, seurantaa ja arviointia ja jolla edistetään näyttöön pohjautuvaa poliittista päätöksentekoa ja sosiaalista innovointia yhteistyössä työmarkkinaosapuolten, kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden sekä julkisten ja yksityisten elinten kanssa.
b)
Eures-lohko, josta tuetaan EURESin toteuttamia toimia eli ETA-valtioiden ja Sveitsin valaliiton yhdessä työmarkkinaosapuolten, muiden työvälityspalvelujen tarjoajien ja muiden asiaan liittyvien osapuolten kanssa suunnittelemia asiantuntijapalveluita, joilla kehitetään tietojen vaihtoa ja levitystä ja muita yhteistyömuotoja, muun muassa rajat ylittäviä kumppanuuksia, työntekijöiden vapaaehtoisen alueellisen liikkuvuuden edistämiseksi oikeudenmukaisesti sekä laadukkaiden ja kestävien työpaikkojen ja korkean työllisyystason edistämiseksi.
c)
Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohko, jolla edistetään oikeushenkilöiden ja luonnollisten henkilöiden rahoituksen saantia ja lisätään sen saatavuutta 26 artiklan nojalla.
2. Tässä osastossa vahvistettuja yhteisiä säännöksiä sovelletaan kaikkiin 1 kohdan a, b ja c alakohdassa esitettyihin kolmeen lohkoon II osaston erityissäännösten lisäksi.
4 artikla
Ohjelman yleistavoitteet
1. Ohjelmalla pyritään saavuttamaan seuraavat yleistavoitteet:
a)
vahvistetaan unionin tavoitteiden omaksumista 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla poliittisten päättäjien keskuudessa kaikilla tasoilla ja toteutetaan konkreettisia, yhteensovitettuja ja innovatiivisia toimia unionin ja jäsenvaltioiden tasolla tiiviissä yhteistyössä työmarkkinaosapuolien sekä kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja julkisten ja yksityisten elinten kanssa;
b)
tuetaan riittävien, saavutettavien ja tehokkaiden sosiaalisen suojelun järjestelmien ja työmarkkinoiden kehittämistä ja helpotetaan toimintapoliittisia uudistuksia 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla varsinkin edistämällä ihmisarvoista työtä ja työoloja, ennalta ehkäisyn kulttuuria työterveyden ja -turvallisuuden alalla, työ- ja yksityiselämän yhteensovittamista ja sosiaalisia tavoitteita ja lähentymistä edistävää hyvää hallintotapaa sekä vastavuoroista oppimista ja sosiaalista innovointia;
c)
varmistetaan, että 1 artiklassa tarkoitettuihin aloihin liittyvää unionin lainsäädäntöä sovelletaan tehokkaasti ja tarvittaessa myötävaikutetaan unionin lainsäädännön nykyaikaistamiseen ihmisarvoista työtä koskevien periaatteiden mukaisesti ja otetaan huomioon järkevän sääntelyn periaatteet;
d)
edistetään työntekijöiden vapaaehtoista alueellista liikkuvuutta oikeudenmukaiselta pohjalta ja parannetaan työllisyysmahdollisuuksia kehittämällä laadukkaita ja osallistavia kaikille avoimia unionin työmarkkinoita samalla kun kunnioitetaan työntekijöiden oikeuksia, mukaan lukien oikeutta vapaaseen liikkuvuuteen, kaikkialla unionissa;
e)
edistetään työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta lisäämällä mikrorahoituksen saatavuutta heikossa asemassa oleville henkilöille, jotka haluavat perustaa mikroyrityksen, sekä jo olemassa oleville mikroyrityksille ja lisäämällä yhteiskunnallisten yritysten rahoitusten saantia.
2. Näihin tavoitteisiin pyrittäessä ohjelman tavoitteena on sen kaikissa lohkoissa ja toimissa
a)
kiinnittää erityistä huomiota heikossa asemassa oleviin ryhmiin, muun muassa nuoriin;
b)
edistää naisten ja miesten välistä tasa-arvoa muun muassa valtavirtaistamalla sukupuolinäkökulma ja tarvittaessa ottamalla se huomioon talousarvion laadinnassa;
c)
torjua sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää;
d)
edistää unionin politiikan ja toimien määrittelyssä ja täytäntöönpanossa laadukkaita ja kestäviä työpaikkoja ja korkeaa työllisyystasoa, varmistaa riittävä ja ihmisarvoinen sosiaalinen suojelu sekä torjua pitkäaikaistyöttömyyttä, köyhyyttä ja sosiaalista syrjäytymistä.
5 artikla
Talousarvio
1. Ohjelman täytäntöönpanoon varattavat rahoituspuitteet 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajaksi ovat 919 469 000 euroa nykyhintoina.
2. Edellä 3 artiklan 1 kohdassa säädetyille lohkoille kohdennetaan seuraavat ohjeelliset prosenttiosuudet:
a)
Progress-lohkolle 61 prosenttia;
b)
Eures-lohkolle 18 prosenttia;
c)
Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkolle 21 prosenttia.
3. Komissio voi käyttää enintään 2 prosenttia 1 kohdassa tarkoitetuista rahoituspuitteista rahoittaakseen ohjelman toteuttamista tukevia toimintamenoja.
4. Komissio voi hyödyntää 1 kohdassa tarkoitettuja rahoituspuitteita rahoittaakseen teknistä ja/tai hallinnollista apua, joka liittyy erityisesti tilintarkastukseen, käännösten ulkoistamiseen, asiantuntijakokouksiin sekä tiedotus- ja viestintätoimiin, joista on etua sekä komissiolle että edunsaajille.
5. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuosittain määrärahat monivuotisessa rahoituskehyksessä asetetuissa rajoissa.
6 artikla
Yhteinen toiminta
Ohjelman mukaisesti tukikelpoiset toimet voidaan panna täytäntöön yhdessä muiden unionin välineiden kanssa, kunhan tällaiset toimet täyttävät sekä ohjelman että asianomaisten muiden välineiden tavoitteet.
7 artikla
Johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Komissio varmistaa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, että ohjelman puitteissa toteutetut toimet ovat johdonmukaisia unionin muiden toimien kanssa ja täydentävät niitä; tällaisia ovat esimerkiksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 (14) säädetyssä yhteisessä strategiakehyksessä yksilöidyt Euroopan rakenne- ja investointirahastojen, jäljempänä 'ERI-rahastot', toimet ja etenkin Euroopan sosiaalirahastoon kuuluvat toimet.
2. Ohjelmalla on täydennettävä unionin muita ohjelmia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näiden ohjelmien erityismenettelyjen soveltamista. Samoihin tukikelpoisiin kustannuksiin ei myönnetä päällekkäistä rahoitusta, ja ohjelman, muiden unionin ohjelmien ja ERI-rahastojen, erityisesti Euroopan sosiaalirahaston, välille kehitetään tiiviitä synergioita.
3. Ohjelmasta tuettujen toimien on oltava unionin ja kansallisen lainsäädännön, myös valtiontukisääntöjen, ja ILOn keskeisten yleissopimusten mukaisia.
4. Johdonmukaisuus ja täydentävyys on varmistettava myös paikallis- ja alueviranomaisten tiiviillä osallistumisella.
8 artikla
Yhteistyö asiaan kuuluvien elinten kanssa
Komissio vahvistaa tarvittavat yhteydet työllisyyskomiteaan, sosiaalisen suojelun komiteaan, työturvallisuuden ja työterveyden neuvoa-antavaan komiteaan, työsuhteista vastaavien pääjohtajien työryhmään ja työntekijöiden vapaan liikkuvuuden neuvoa-antavaan komiteaan varmistaakseen, että niitä kuullaan ja että niille tiedotetaan säännöllisesti ja asianmukaisesti ohjelman täytäntöönpanon edistymisestä. Komissio tiedottaa myös muille ohjelman kannalta merkityksellistä politiikkaa, välineitä ja toimia käsitteleville komiteoille.
9 artikla
Tulosten levittäminen ja viestintä
1. Komissio tiedottaa unionin sidosryhmille, muun muassa työmarkkinaosapuolille ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioille, ohjelman täytäntöönpanon tuloksista ja pyytää näitä vaihtamaan näkemyksiä kyseisistä tuloksista.
2. Ohjelman mukaisesti täytäntöön pantujen toimien tulokset on annettava tiedoksi ja levitettävä säännöllisesti ja asianmukaisella tavalla Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle sekä työmarkkinaosapuolille ja yleisölle, jotta voidaan maksimoida niiden vaikutus, kestävyys ja unionin tason lisäarvo.
3. Viestintätoiminnalla on myös edistettävä toimielinten viestintää Euroopan unionin poliittisista painopistealueista, sikäli kuin se liittyy tämän asetuksen yleistavoitteisiin, ja sillä on annettava näistä painopistealueista tietoa yleisölle.
10 artikla
Rahoitussäännökset
1. Komissio hallinnoi ohjelmaa varainhoitoasetuksen mukaisesti.
2. Avustussopimuksessa on eriteltävä, mikä osa unionin tukea perustuu todellisten tukikelpoisten kustannusten takaisinmaksuun ja mikä osa kiinteämääräiseen rahoitukseen, vakioyksikkökustannuksiin tai kertakorvauksiin.
11 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio toteuttaa asianmukaiset ennaltaehkäisevät toimenpiteet varmistaakseen, että kun tämän ohjelman nojalla rahoitettuja toimia pannaan täytäntöön, unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa vastaan tehokkailla tarkastuksilla ja jos säännönvastaisuuksia havaitaan, virheellisesti maksetut summat peritään ensisijaisesti kuittaamalla, mutta tarpeen mukaan soveltamalla tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia seuraamuksia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 325 artiklan, neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (15) ja varainhoitoasetuksen mukaisesti.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän ohjelman nojalla rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi tehdä tutkimuksia, muun muassa tarkastuksia paikan päällä ja todentamisia, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (16) ja neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (17) säännösten ja menettelyjen mukaisesti avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka ohjelman mukaisesti rahoitettuun sopimukseen liittyvän, Euroopan unionin taloudellisia etuja vahingoittavan petoksen, lahjonnan tai muun laittoman toiminnan osoittamiseksi.
4. Tämän ohjelman täytäntöönpanosta seuraavissa sopimuksissa, avustussopimuksissa ja avustuspäätöksissä on oltava määräyksiä, joilla nimenomaisesti valtuutetaan komissio, tilintarkastustuomioistuin ja OLAF tekemään 1, 2 ja 3 alakohdassa tarkoitettuja tilintarkastuksia ja tutkimuksia kukin oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainittujen kohtien soveltamista.
12 artikla
Seuranta
Ohjelman säännöllistä seurantaa ja sen toimintalinjoihin ja rahoitusprioriteetteihin tarvittavia mahdollisia mukautuksia varten komissio laatii ensimmäisen vuoden kattavan alustavan laadullisen ja määrällisen seurantakertomuksen ja sen jälkeen kolme kertomusta, jotka kattavat seuraavat kaksivuotiset ajanjaksot, ja lähettää nämä kertomukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle. Kertomukset toimitetaan tiedoksi myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle. Kertomuksissa käsitellään ohjelman tuloksia ja sitä, missä määrin naisten ja miesten tasa-arvoa ja sukupuolinäkökulman valtavirtaistamista koskevia periaatteita on sovellettu, sekä sitä, miten syrjimättömyyteen liittyvät näkökohdat, mukaan luettuina esteettömiin mahdollisuuksiin liittyvät seikat, on otettu huomioon sen toimissa. Ohjelman avoimuuden lisäämiseksi kertomukset asetetaan yleisesti saataville.
13 artikla
Arviointi
1. Ohjelmasta tehdään 1 päivään heinäkuuta 2017 mennessä väliarviointi, jossa mitataan laadullisesti ja määrällisesti edistymistä ohjelman tavoitteiden saavuttamisessa, tarkastellaan unionin sosiaalista ympäristöä ja unionin lainsäädännöllä toteutettuja merkittäviä muutoksia sekä määritetään, onko ohjelman resursseja käytetty tehokkaasti, ja arvioidaan sen tuomaa unionin tason lisäarvoa. Väliarvioinnin tulokset esitetään Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Jos tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa arvioinnissa tai muussa päätöksen N:o 1672/2006/EY 19 artiklan tai päätöksen N:o 283/2010/EU 9 artiklan mukaisesti tehdyssä arvioinnissa havaitaan, että ohjelmassa on merkittäviä puutteita, komissio tekee tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle ohjelmaan tehtäviä asianmukaisia muutoksia koskevan ehdotuksen, jossa otetaan huomioon arvioinnin tulokset.
3. Ennen ohjelman jatkamista vuoden 2020 jälkeen koskevien ehdotusten esittämistä komissio antaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle arvion ohjelman vahvuuksista ja heikkouksista vuosina 2014-2020.
4. Komissio tekee viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2022 jälkiarvioinnin, jossa mitataan ohjelman vaikutusta ja unionin tasolla saavutettua lisäarvoa, ja toimittaa arviointikertomuksen Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle. Kertomus asetetaan julkisesti saataville.
II OSASTO
OHJELMALOHKOJA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
I LUKU
Progress-lohko
14 artikla
Aihekohtaiset osa-alueet ja rahoitus
1. Progress-lohkosta tuetaan yhden tai useamman a, b ja c alakohdassa luetellun aihekohtaisen osa-alueen toimia. Koko ohjelmakauden aikana 5 artiklan 2 kohdan a alakohdassa esitetyssä varojen ohjeellisessa kohdentamisessa eri osa-alueille noudatetaan seuraavia vähimmäisprosenttiosuuksia:
a)
työllisyys ja erityisesti nuorisotyöttömyyden torjunta: 20 prosenttia;
b)
sosiaalinen suojelu, sosiaalinen osallisuus sekä köyhyyden vähentäminen ja ehkäiseminen: 50 prosenttia;
c)
työolot: 10 prosenttia.
Jäljelle jäänyt osuus kohdennetaan yhdelle tai useammalle a, b tai c kohdassa tarkoitetulle aihekohtaiselle osa-alueelle tai niiden yhdistelmälle.
2. Progress-lohkon kokonaismäärärahoista ja sen aihekohtaisten osa-alueiden sisällä 15-20 prosenttia on osoitettava sosiaalisten kokeilujen edistämiseen menetelmänä, jolla voidaan testata ja arvioida innovatiivisia ratkaisuja niiden hyödyntämisen lisäämiseksi.
15 artikla
Erityistavoitteet
Edellä olevassa 4 artiklassa säädettyjen yleistavoitteiden lisäksi Progress-lohkossa on seuraavat erityistavoitteet:
a)
kehitetään ja levitetään korkealaatuista vertailevaa analyyttista tietoa sen varmistamiseksi, että unionin politiikat 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla perustuvat vankkaan näyttöön ja niillä on merkitystä yksittäisten jäsenvaltioiden ja muiden ohjelmaan osallistuvien maiden tarpeiden, haasteiden ja edellytysten kannalta;
b)
helpotetaan tehokasta ja osallistavaa unionin toimintalinjoja koskevaa tietojen vaihtoa, vastavuoroista oppimista ja vuoropuhelua 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla unionin, jäsenvaltioiden ja kansainvälisellä tasolla, jotta voidaan auttaa jäsenvaltioita ja muita ohjelmaan osallistuvia maita kehittämään toimintalinjojaan ja jäsenvaltioita panemaan unionin lainsäädäntöä täytäntöön;
c)
tarjotaan taloudellista tukea sosiaali- ja työmarkkinapoliittisten innovaatioiden testaamiseen ja tarvittaessa keskeisten toimijoiden valmiuksien parantamiseen, jotta ne voivat suunnitella ja toteuttaa sosiaalipoliittisia kokeiluja, sekä asiaan liittyvän tiedon ja asiantuntemuksen saataville asettamiseen;
d)
tarjotaan unionin ja kansallisen tason organisaatioille taloudellista tukea, jotta ne voivat lisätä valmiuksiaan kehittää, edistää ja tukea 1 artiklassa tarkoitettujen unionin välineiden ja politiikkojen ja asiaan kuuluvan unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa.
16 artikla
Toimien tyypit
Progress-lohkosta voidaan rahoittaa seuraavantyyppisiä toimia:
1.
Analyyttiset toimet
a)
tietojen ja tilastojen keruu siten, että otetaan huomioon sekä laadulliset että määrälliset perusteet, sekä yhteisten menetelmien, luokitusten, mikrosimulaatioiden, indikaattoreiden ja vertailuarvojen kehittäminen, tarvittaessa sukupuolen ja ikäryhmän mukaan jaoteltuina;
b)
kysely- ja muut tutkimukset, analyysit ja kertomukset, myös asiantuntijaverkostojen rahoituksen kautta, ja aihekohtaisia osa-alueita koskevan asiantuntemuksen lisääminen;
c)
julkisten ja yksityisten elinten tekemät laadulliset ja määrälliset arvioinnit ja vaikutustenarvioinnit;
d)
unionin lainsäädännön kansallisen lainsäädännön osaksi saattamisen ja soveltamisen seuranta ja arviointi;
e)
sosiaalipoliittisten kokeilujen valmistelu ja toteutus menetelmänä, jolla testataan ja arvioidaan innovatiivisia ratkaisuja niiden hyödyntämisen lisäämiseksi;
f)
näiden analyyttisten toimien tulosten levittäminen.
2.
Vastavuoroista oppimista, tietämyksen lisäämistä ja levittämistä koskevat toimet
a)
hyvien toimintatapojen, innovatiivisten lähestymistapojen ja kokemusten vaihto ja levitys, vertaisarvioinnit, vertailuanalyysit ja vastavuoroinen oppiminen Euroopan tasolla;
b)
neuvoston puheenjohtajavaltion järjestämät tapahtumat, konferenssit ja seminaarit;
c)
lainsäädännön alalla toimivien ja toimia toteuttavien henkilöiden koulutus;
d)
oppaiden, raporttien ja koulutusmateriaalin laatiminen ja julkaiseminen sekä toimenpiteet, jotka koskevat ohjelmasta tukea saaviin aloitteisiin liittyvää tiedotusta, viestintää ja tunnetuksi tekemistä tiedotusvälineissä;
e)
tiedotus- ja viestintätoimet;
f)
tietojärjestelmien kehittäminen ja ylläpitäminen, jotta voidaan vaihtaa ja levittää tietoa unionin politiikasta ja lainsäädännöstä sekä työmarkkinoista.
3.
Tuki seuraavilla aloilla:
a)
keskeisten unionin tason verkostojen, joiden toiminta liittyy Progress-lohkon tavoitteisiin ja edistää niitä, toimintakustannukset;
b)
jäsenvaltioiden nimeämien maantieteellisen liikkuvuuden edistämisestä vastaavien kansallisten viranomaisten ja asiantuntijapalvelujen sekä mikrorahoituksen tarjoajien valmiuksien parantaminen;
c)
kansallisista toimihenkilöistä koostuvien työryhmien organisointi unionin lainsäädännön täytäntöönpanon seuraamiseksi;
d)
asiantuntijaelinten ja muiden asiaankuuluvien sidosryhmien, keskus-, alue- ja paikallisviranomaisten sekä työvoimapalvelujen verkottuminen ja yhteistyö Euroopan tasolla;
e)
Euroopan tason seurantakeskusten rahoitus, tärkeimmät aihekohtaiset osa-alueet mukaan luettuina;
f)
kansallisten hallintovirkamiesten vaihto-ohjelmat.
17 artikla
Unionin osallistuminen rahoitukseen
Kun Progress-lohkon toimia rahoitetaan ehdotuspyyntöjen jälkeen, unioni voi osallistua niiden rahoitukseen osuudella, joka on pääsääntöisesti korkeintaan 80 prosenttia tukikelpoisista kokonaismenoista. Tämän enimmäismäärän ylittävää rahoitustukea voidaan myöntää vain asianmukaisesti perustelluissa poikkeuksellisissa olosuhteissa.
18 artikla
Osallistuminen
1. Progress-lohkoon voivat osallistua:
a)
jäsenvaltiot;
b)
ETA-maat ETA-sopimuksen mukaisesti ja EFTA-maat;
c)
ehdokasmaat ja mahdolliset ehdokkaat niiden yleisten periaatteiden sekä edellytysten ja sääntöjen mukaisesti, joista määrätään näiden maiden kanssa unionin ohjelmiin osallistumisesta tehdyissä puitesopimuksissa.
2. Progress-lohkoon voivat osallistua kaikki julkiset ja/tai yksityiset tahot, toimijat ja laitokset ja etenkin seuraavat:
a)
kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset;
b)
työvoimapalvelut;
c)
unionin lainsäädännön mukaiset asiantuntijaelimet;
d)
työmarkkinaosapuolet;
e)
kansalaisjärjestöt;
f)
korkeakoulut ja tutkimuslaitokset;
g)
arvioinnin ja vaikutustenarvioinnin asiantuntijat;
h)
kansalliset tilastotoimistot;
i)
tiedotusvälineet.
3. Komissio voi tehdä yhteistyötä kansainvälisten organisaatioiden ja erityisesti Euroopan neuvoston, OECD:n, ILOn ja muiden Yhdistyneiden kansakuntien elinten sekä Maailmanpankin kanssa.
4. Komissio voi tehdä yhteistyötä kolmansien maiden kanssa, jotka eivät osallistu ohjelmaan. Tällaisten kolmansien maiden edustajat voivat osallistua yhteistä etua koskeviin tapahtumiin (kuten konferensseihin ja seminaareihin), joita järjestetään ohjelmaan osallistuvissa maissa, ja tällaiset osallistumiskustannukset voidaan kattaa ohjelmasta.
II LUKU
EURES-lohko
19 artikla
Aihekohtaiset osa-alueet ja rahoitus
Eures-lohkosta tuetaan yhden tai useamman a, b ja c alakohdassa tarkoitetun aihekohtaisen osa-alueen toimia. Koko ohjelmakauden aikana 5 artiklan 2 kohdan b alakohdassa esitetyssä varojen ohjeellisessa kohdentamisessa eri osa-aloille noudatetaan seuraavia vähimmäisprosenttiosuuksia:
a)
avointen työpaikkojen, työhakemusten sekä työnhakijoihin ja työnantajiin liittyvien tietojen avoimuus: 32 prosenttia;
b)
palveluiden kehittäminen työntekijöiden rekrytoimiseksi ja sijoittamiseksi työhön hyödyntämällä avointen työpaikkojen ja työhakemusten välittämistä unionin tasolla, erityisesti kohdennetut liikkuvuusjärjestelyt: 30 prosenttia;
c)
rajat ylittävät kumppanuudet: 18 prosenttia.
Jäljelle jäänyt osuus kohdennetaan yhdelle tai useammalle a, b tai c alakohdassa tarkoitetulle aihekohtaiselle osa-alueelle tai niiden yhdistelmälle.
20 artikla
Erityistavoitteet
Edellä 4 artiklassa säädettyjen yleistavoitteiden lisäksi Eures-lohkossa on seuraavat erityistavoitteet:
a)
varmistetaan, että avoimia työpaikkoja ja hakemuksia koskevat tiedot ja neuvonta ja kaikki niihin liittyvät tiedot, kuten elin- ja työoloja koskevat tiedot, ovat tilanteen mukaan avoimia mahdollisille työnhakijoille ja työnantajille. Tähän päästään vaihtamalla ja levittämällä näitä tietoja kansainvälisesti, alueiden välillä ja yli rajojen, käyttämällä tavanomaisia avoimia työpaikkoja ja työhakemuksia koskevia yhteistyömuotoja sekä muulla sopivalla tavalla, kuten antamalla yksilöllistä neuvontaa ja mentorointia erityisesti vähän koulutetuille henkilöille;
b)
tuetaan Eures-palvelujen tarjoamista työntekijöiden rekrytoimiseksi ja sijoittamiseksi laadukkaisiin ja kestäviin työpaikkoihin hyödyntämällä avointen työpaikkojen ja työhakemusten välittämistä; Eures-palveluille myönnettävän tuen on katettava työhönsijoituksen eri vaiheet rekrytointia edeltävästä valmistelusta työhönsijoituksen jälkeiseen neuvontaan; tavoitteena on hakijan menestyksellinen integroituminen työmarkkinoille; tällaisiin tukipalveluihin voidaan sisällyttää avointen työpaikkojen täyttämiseksi kohdennettuja liikkuvuusjärjestelyjä tietyllä alalla, tietyssä ammatissa, maassa tai maaryhmässä tai tietyille työntekijäryhmille, kuten nuorille, joilla on valmiutta liikkuvuuteen, kun on havaittu selkeä taloudellinen tarve.
21 artikla
Toimien tyypit
Eures-lohkosta voidaan rahoittaa toimia yksilöiden vapaaehtoisen liikkuvuuden edistämiseksi unionissa oikeudenmukaisesti ja liikkuvuuden esteiden poistamiseksi, ja näitä toimia ovat erityisesti
a)
rajat ylittävien Eures-kumppanuuksien kehittäminen ja toimet, jos raja-alueista alueellisesti vastaavat viranomaiset tätä pyytävät;
b)
tietojen antaminen, neuvonta sekä työnvälitys- ja rekrytointipalvelut rajatyöntekijöille;
c)
monikielisen digitaalisen foorumin luominen työpaikkailmoituksia ja -hakemuksia varten;
d)
kohdennettujen liikkuvuusjärjestelyjen kehittäminen avointen työpaikkojen täyttämiseksi silloin, kun työmarkkinoilla on havaittu puutteita, ja/tai sellaisten työntekijöiden auttamiseksi, joilla on valmiutta liikkuvuuteen, kun on havaittu selkeä taloudellinen tarve;
e)
Eures-toimijoiden vastavuoroinen oppiminen sekä Eures-neuvojien ja rajat ylittävän kumppanuuden Eures-neuvojien koulutus;
f)
tiedotus- ja viestintätoimet, joilla lisätään tietoisuutta maantieteellisen ja ammatillisen liikkuvuuden hyödyistä yleisesti sekä Eures-ohjelman tarjoamista toimista ja palveluista.
22 artikla
Unionin osallistuminen rahoitukseen
Kun Eures-lohkon toimintoja rahoitetaan ehdotuspyyntöjen jälkeen, unioni voi osallistua niiden rahoitukseen osuudella, joka pääsääntöisesti on korkeintaan 95 prosenttia tukikelpoisista kokonaismenoista. Tämän enimmäismäärän ylittävää rahoitustukea myönnetään vain asianmukaisesti perustelluissa poikkeuksellisissa olosuhteissa.
23 artikla
Liikkuvuusmallien seuranta
Unionin sisäisestä maantieteellisestä liikkuvuudesta aiheutuvien kielteisten vaikutusten havaitsemiseksi ja ehkäisemiseksi komissio seuraa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa säännöllisesti liikkuvuusvirtoja ja -malleja asetuksen (EU) N:o 492/2011 12 artiklan mukaisesti.
24 artikla
Osallistuminen
1. Eures-lohkoon voivat osallistua:
a)
jäsenvaltiot;
b)
ETA-maat ETA-sopimuksen mukaisesti ja Sveitsin valaliitto henkilöiden vapaata liikkuvuutta koskevan Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden ja Sveitsin valaliiton välisen sopimuksen (18) mukaisesti.
2. Eures-lohkoon voivat osallistua kaikki jäsenvaltioiden tai komission nimeämät elimet, toimijat ja instituutiot, jotka täyttävät komission täytäntöönpanopäätöksessä 2012/733/EU vahvistetut Eures-verkostoon osallistumista koskevat edellytykset. Tällaisia elimiä, toimijoita ja instituutioita ovat erityisesti:
a)
kansalliset, alueelliset ja paikalliset viranomaiset;
b)
työvoimapalvelut;
c)
työmarkkinaosapuolten organisaatiot ja muut asiaan liittyvät osapuolet.
III LUKU
Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohko
25 artikla
Aihekohtaiset osa-alueet ja rahoitus
Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkosta tuetaan yhden tai useamman a ja b alakohdassa tarkoitetun aihekohtaisen osa-alueen toimia. Koko ohjelmakauden aikana 5 artiklan 2 kohdan c alakohdassa esitetyssä varojen ohjeellisessa kohdentamisessa eri osa-alueille noudatetaan seuraavia vähimmäisprosenttiosuuksia:
a)
mikrorahoitus heikossa asemassa oleville ryhmille ja mikroyrityksille: 45 prosenttia;
b)
yhteiskunnallinen yrittäjyys: 45 prosenttia.
Jäljelle jäänyt osuus kohdennetaan a tai b alakohdassa tarkoitetulle aihekohtaisille osa-alueille tai niiden yhdistelmälle.
26 artikla
Erityistavoitteet
Edellä olevassa 4 artiklassa säädettyjen yleistavoitteiden lisäksi Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkossa on seuraavat erityistavoitteet:
a)
lisätään mikrorahoituksen saatavuutta seuraaville tahoille:
i)
heikossa asemassa olevat henkilöt, jotka ovat menettäneet tai ovat vaarassa menettää työpaikkansa tai joilla on vaikeuksia päästä tai palata työmarkkinoille, henkilöt, joita uhkaa sosiaalinen syrjäytyminen tai jotka ovat sosiaalisesti syrjäytyneitä, sekä henkilöt, joilla on heikommat mahdollisuudet saada luottoa tavanomaisilta luottomarkkinoilta ja jotka haluavat käynnistää oman mikroyrityksen tai kehittää sitä;
ii)
mikroyritykset sekä käynnistys- että kehitysvaiheessa ja etenkin mikroyritykset, jotka työllistävät i alakohdassa tarkoitettuja henkilöitä;
b)
parannetaan mikroluoton tarjoajien institutionaalisia valmiuksia;
c)
tuetaan sosiaalisten investointimarkkinoiden kehittämistä ja helpotetaan yhteiskunnallisten yritysten rahoituksen saantia asettamalla saataville omaa pääomaa ja oman pääoman luonteista pääomaa sekä luottovälineitä ja avustuksia enintään 500 000 euroa yhteiskunnallisille yrityksille, joiden vuotuinen liikevaihto ei ylitä 30 miljoonaa euroa tai joiden vuotuinen tase ei ylitä 30 miljoonaa euroa ja jotka eivät itse ole yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavia yrityksiä.
Täydentävyyden varmistamiseksi komissio ja jäsenvaltiot sovittavat omilla toimivalta-aloillaan tiiviisti yhteen näitä toimia koheesiopolitiikan ja kansallisten politiikkojen yhteydessä toteutettujen toimien kanssa.
27 artikla
Toimien tyypit
Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkosta voidaan myöntää tukea mikrorahoitukseen ja yhteiskunnallisille yrityksille, mukaan lukien institutionaalisten valmiuksien parantaminen erityisesti varainhoitoasetuksen ensimmäisen osan VIII osastossa säädettyjen rahoitusvälineiden kautta, ja avustuksia.
28 artikla
Osallistuminen
1. Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkoon voivat osallistua kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa maissa toimivat julkiset ja yksityiset elimet, jotka tarjoavat näissä maissa
a)
mikrorahoitusta henkilöille ja mikroyrityksille; ja/tai
b)
rahoitusta yhteiskunnallisille yrityksille.
2. Komissio varmistaa, että lohkoon voivat osallistua syrjimättömästi kaikki jäsenvaltioissa toimivat julkiset ja yksityiset elimet.
3. Niiden julkisten ja yksityisten elinten, jotka toteuttavat 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua toimintaa, on lopullisten tuensaajien tavoittamiseksi sekä kilpailukykyisten ja elinkelpoisten mikroyritysten luomiseksi tehtävä tiivistä yhteistyötä niiden organisaatioiden ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa, jotka valvovat mikroluottojen lopullisten tuensaajien etuja, sekä niiden, erityisesti Euroopan sosiaalirahastosta tuettujen organisaatioiden kanssa, ja tarjottava mentorointi- ja koulutusohjelmia lopullisille tuensaajille. Tässä yhteydessä on varmistettava tuensaajien riittävä seuranta ennen mikroyrityksen perustamista ja sen jälkeen.
4. Julkisten ja yksityisten elinten, jotka toteuttavat 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua toimintaa, on noudatettava hyvää hallintotapaa, hallinnointia ja kuluttajansuojaa koskevia korkeita vaatimuksia mikroluottojen tarjoajien eurooppalaisten käytännesääntöjen ("European Code of Good Conduct for Microcredit Provision") periaatteiden mukaisesti ja pyrittävä erityisesti estämään henkilöiden ja yritysten ylivelkaantuminen, joka johtuu esimerkiksi niille myönnetyistä korkeakorkoisista luotoista tai luotoista sellaisin ehdoin, että yrittäjä ajautuu maksukyvyttömyyteen.
29 artikla
Taloudellinen tuki
Yhteistä toimintaa lukuun ottamatta Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkolle myönnetyt määrärahat kattavat rahoitusvälineiden kautta täytäntöön pantujen toimien kustannukset kokonaisuudessaan, mukaan luettuina rahoituksen välittäjiin kohdistuvat maksuvelvollisuudet, kuten takauksista aiheutuneet tappiot, unionin rahoitusosuutta hallinnoivien yhteisöjen hallinnointimaksut ja muut tukikelpoiset kustannukset.
30 artikla
Hallinnointi
1. Edellä 27 artiklassa tarkoitettujen välineiden ja avustusten täytäntöön panemiseksi komissio voi tehdä sopimuksia varainhoitoasetuksen 139 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen ja erityisesti Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston kanssa. Tällaisissa sopimuksissa on esitettävä kyseisille yhteisöille uskottujen tehtävien täytäntöönpanoa koskevat tarkat määräykset, mukaan lukien määräykset, joissa täsmennetään tarve varmistaa täydentävyys nykyisiin unionin ja kansallisiin rahoitusvälineisiin nähden ja jakaa resurssit tasapuolisesti jäsenvaltioiden ja muiden osallistuvien maiden kesken. Varainhoitoasetuksen ensimmäisen osan VIII osaston mukaiset rahoitusvälineet voidaan toteuttaa erillisellä sijoitusvälineellä, jonka rahoittajana voivat olla ohjelmarahastot tai muut investoijat tai molemmat.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu erillinen sijoitusväline voi tarjota muun muassa luottoja, omaa pääomaa ja riskinjakovälineitä välittäjille tai suoraa rahoitusta yhteiskunnallisille yrityksille tai molempia. Omaa pääomaa voidaan tarjota esimerkiksi avoimen omistusosuuden hankkimisella, äänettömillä osakkuuksilla, osakaslainoilla ja erilaisilla sijoittajille suunnatuilla omistusosuusjärjestelyillä.
3. Tästä lohkosta suoraan tai välillisesti tuettujen mikroluottojen ehtojen, kuten korkojen, on ilmennettävä tuesta saatavaa hyötyä ja niiden on oltava perusteltuja olemassa oleviin riskeihin ja luottoon liittyviin todellisiin kustannuksiin nähden.
4. Varainhoitoasetuksen 140 artiklan 6 kohdan mukaisesti jonkin rahoitusvälineen vuotuiset palautukset on käytettävä samaan rahoitusvälineeseen 1 päivään tammikuuta 2024 mennessä, kun taas tulot otetaan unionin yleiseen talousarvioon sen jälkeen, kun hallinnointikustannukset ja -palkkiot on vähennetty. Monivuotisissa rahoituspuitteissa vuosille 2007-2013 jo perustettujen rahoitusvälineiden osalta edeltävällä kaudella käynnistettyjen toimien tuottamat vuotuiset palautukset ja tulot kohdennetaan kuluvan kauden rahoitusvälineille.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen kanssa tehtyjen sopimusten voimassaolon umpeuduttua tai erillisen sijoitusvälineen investointikauden päätyttyä unionille kuuluva saldo on maksettava unionin yleiseen talousarvioon.
6. Tämän artiklan1 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen ja tarpeen mukaan rahastonhoitajien on tehtävä 28 artiklassa tarkoitettujen julkisten ja yksityisten tahojen kanssa kirjallinen sopimus. Tällaisissa sopimuksissa on määrättävä julkisten ja yksityisten rahoituksentarjoajien velvoitteista käyttää Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkon nojalla saataville asetetut resurssit 26 artiklassa esitettyjen tavoitteiden mukaisesti ja toimittaa tietoa 31 artiklassa säädettyjen vuotuisten täytäntöönpanokertomusten laatimista varten.
31 artikla
Täytäntöönpanokertomukset
1. Edellä 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen ja tarpeen mukaan rahastonhoitajien on lähetettävä komissiolle vuotuiset täytäntöönpanokertomukset, joissa esitetään toimet, joille on myönnetty tukea, ja katetaan niiden rahoituksen toteutus sekä rahoituksen ja investointien myöntäminen ja saatavuus sektorin, maantieteellisen alueen ja tuensaajan tyypin mukaan. Näissä kertomuksissa ilmoitetaan myös hyväksytyt tai hylätyt hakemukset kunkin erityistavoitteen osalta, julkisten ja yksityisten elinten kanssa tehdyt sopimukset, rahoitetut toimet ja tulokset, myös ottaen huomioon niiden sosiaaliset vaikutukset, luodut työpaikat ja tuen elinkelpoisuus. Komissio toimittaa nämä raportit Euroopan parlamentille tiedoksi.
2. Näissä vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa esitettyjä tietoja on käytettävä 12 artiklassa säädetyissä joka toinen vuosi toimitettavissa seurantakertomuksissa. Seurantakertomukset sisältävät päätöksen N:o 283/2010/EU 8 artiklan 2 kohdassa säädetyt vuosikertomukset, yksityiskohtaiset tiedot viestintätoimista ja tiedot täydentävyydestä unionin muiden välineiden ja etenkin Euroopan sosiaalirahaston toimien kanssa.
III OSASTO
TYÖOHJELMAT JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
32 artikla
Työohjelmat
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan työohjelmat, jotka kattavat kyseessä olevat kolme lohkoa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 36 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Työohjelmat ovat tarvittaessa kestoltaan kolme vuotta ja niihin on sisällyttävä kuvaus rahoitettavista toimista, menettelyt unionin tukemien toimien valitsemiseksi, maantieteellinen kattavuus, kohdeyleisö ja ohjeellinen täytäntöönpanoajanjakso. Työohjelmissa on ilmoitettava myös kullekin erityistavoitteelle kohdennetun tuen määrä ja noudatettava 33 artiklan mukaista varojen uudelleenkohdentamista. Työohjelmilla on vahvistettava ohjelman johdonmukaisuutta osoittamalla yhteydet kolmen lohkon välillä.
33 artikla
Varojen kohdentaminen uudelleen lohkojen välillä ja lohkojen yksittäisille aihekohtaisille osa-alueille
Siirretään komissiolle valta antaa 34 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa varoja kohdennetaan uudelleen lohkojen välillä ja niiden lohkojen yksittäisille aihekohtaisille osa-alueille, jotka ylittäisivät kussakin tapauksessa asetetun ohjeellisen määrän yli viidellä prosentilla ja enintään kymmenellä prosentilla, kun sosioekonomisen tilanteen muutos tai 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun väliarvioinnin tulokset edellyttävät sitä. Varojen kohdentaminen uudelleen kunkin lohkon aihekohtaisille osa-alueille otetaan huomioon 32 artiklassa tarkoitetuissa työohjelmissa.
34 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 1 päivästä tammikuuta 2014 seitsemän vuoden ajaksi 33 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 33 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 33 artiklan nojalla hyväksytty delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
35 artikla
Muut täytäntöönpanotoimenpiteet
Ohjelman täytäntöön panemiseksi tarvittavat toimenpiteet, kuten ohjelman arviointiperusteet, muun muassa perusteet, jotka liittyvät kustannustehokkuuteen ja tulosten levittämistä ja siirtämistä koskeviin järjestelyihin, hyväksytään 36 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
36 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
37 artikla
Siirtymätoimenpiteet
Päätöksen N:o 1672/2006/EY 4, 5 ja 6 artiklassa tarkoitettuihin toimiin, jotka aloitetaan ennen 1 päivää tammikuuta 2014, sovelletaan edelleen kyseistä päätöstä. Näissä toimissa komissiota avustaa tämän asetuksen 36 artiklassa tarkoitettu komitea.
38 artikla
Arviointi
1. Tämän asetuksen 13 artiklan 4 kohdassa säädettyyn loppuarviointiin on sisällytettävä päätöksen N:o 283/2010/EU 9 artiklassa säädetty loppuarviointi.
2. Komissio tekee Mikrorahoitus ja yhteiskunnallinen yrittäjyys -lohkoa koskevan erillisen loppuarvioinnin viimeistään vuoden kuluessa siitä, kun sopimukset yhteisöjen kanssa ovat rauenneet.
39 artikla
Päätöksen N:o 283/2010/EU muutokset
Muutetaan päätös N:o 283/2010/EU seuraavasti:
1)
Korvataan 5 artiklan 4 kohta seuraavasti:
"4. Kun rahoitusjärjestelyn voimassaolo päättyy, unionille kuuluva saldo saatetaan käytettäväksi mikrorahoitusta ja yhteiskunnallisille yrityksille annettavaa tukea varten työllisyyttä ja sosiaalista innovointia koskevasta Euroopan unionin ohjelmasta 11 päivänä joulukuuta 2013 ("EaSI-ohjelma") annetun asetuksen (EU) N:o 1296/2013 (19) mukaisesti.
(19) EUVL L 347, 20.12.2013, s. 238."" 						
2)
Poistetaan 8 artiklan 3 ja 4 kohta.
40 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.