EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNINGNr. 1304/2013
af 17. december 2013
om Den Europæiske Socialfond og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 164,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
under henvisning til udtalelser fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),
under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),
efter den almindelige lovgivningsprocedure, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1303/2013 (3) fastlægges rammebestemmelserne for indsatsen under Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), Samhørighedsfonden, Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne og Den Europæiske Fiskerifond, og navnlig fastlægges de tematiske mål, principper og regler for programmering, overvågning og evaluering samt forvaltning og kontrol. Det er derfor nødvendigt at fastsætte ESF opgaver og anvendelsesområde tillige med de tilknyttede investeringsprioriteter vedrørende de tematiske mål og at fastsætte særlige bestemmelser om den type aktiviteter, der kan finansieres af ESF.
(2)
ESF bør forbedre beskæftigelsesmulighederne, styrke den sociale inklusion, bekæmpe fattigdommen, fremme uddannelse, færdigheder og livslang læring og udvikle aktive, omfattende og bæredygtige inklusionspolitikker i overensstemmelse med de opgaver, der er tillagt ESF i artikel 162 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), og dermed bidrage til den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed i overensstemmelse med artikel 174 i TEUF. I henhold til artikel 9 i TEUF bør ESF tage hensyn til de krav, der er knyttet til fremme af et højt beskæftigelsesniveau, sikring af passende social beskyttelse, bekæmpelse af social udelukkelse samt et højt niveau for uddannelse, erhvervsuddannelse og beskyttelse af menneskers sundhed.
(3)
Det Europæiske Råd opfordrede den 17. juni 2010 til, at alle fælles politikker, herunder samhørighedspolitikken, støtter Europa 2020-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst, som fastlagt i Kommissionens meddelelse af 3. marts 2010 ("Europa 2020-strategien"). For at sikre fuld tilpasning af ESF til denne strategis mål, især med hensyn til beskæftigelse, uddannelse, erhvervsuddannelse og bekæmpelse af social udelukkelse, fattigdom og forskelsbehandling, bør ESF støtte medlemsstaterne under hensyn til de relevante Europa 2020 integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, artikel 148, stk. 4, i TEUF, samt, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer understøttet af nationale strategier for beskæftigelse, nationale sociale rapporter, nationale strategier for integration af romaer og nationale strategier for handicappede. ESF bør også bidrage til de relevante aspekter af gennemførelsen af flagskibsinitiativerne og særlig med hensyn til "En dagsorden for nye kvalifikationer og job", "Unge på vej" og "Den europæiske platform mod fattigdom og social udstødelse". ESF bør også støtte relevante aktiviteter i "En digital dagsorden" og i "Innovation i EU".
(4)
Unionen står over for strukturelle udfordringer som følge af den økonomiske globalisering, teknologiske ændringer og en støt aldrende arbejdsstyrke og mangel på færdigheder og arbejdskraft i nogle sektorer og regioner. Udfordringerne forværredes yderligere af den nylige økonomiske og finansielle krise, som har resulteret i øget arbejdsløshed, som især rammer unge og andre dårligt stillede, f.eks. indvandrere og minoriteter.
(5)
ESF bør sigte mod at fremme beskæftigelse, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet med særlig vægt på dem, der er længst væk fra arbejdsmarkedet og støtte arbejdskraftens frivillige mobilitet. EFS bør også støtte aktiv og sund aldring, bl.a. via innovative former for tilrettelæggelse af arbejdet samt ved at fremme sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og øge beskæftigelsesegnetheden. Som led i indsatsen for at fremme velfungerende arbejdsmarkeder gennem styrkelse af arbejdstageres tværnationale geografiske mobilitet bør ESF navnlig støtte det europæiske arbejdsformidlingsnet Eures' aktiviteter i forbindelse med ansættelse og tilhørende oplysninger, rådgivning og vejledning på nationalt og tværnationalt plan. Operationer, der finansieres af ESF, bør overholde artikel 5, stk. 2, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, der fastslår, at ingen må pålægges at udføre tvangs- eller pligtarbejde.
(6)
ESF bør også fremme den sociale inklusion samt forebygge og bekæmpe fattigdom med henblik på at bryde den negative sociale arv, hvilket skal ske gennem en række politikker, der fokuserer på de dårligst stillede befolkningsgrupper uanset alder, herunder børn, arbejdende fattige og ældre kvinder. Der bør lægges vægt på deltagelsen af asylsøgere og flygtninge. ESF kan benyttes til at forbedre adgangen til prismæssigt overkommelige, bæredygtige og kvalitetsprægede tjenester af almen interesse, navnlig inden for sundhedspleje, beskæftigelse og faglig uddannelse, tjenester for hjemløse, pasning uden for skoletid, børnepasning og langtidspleje. Tjenester, som støttes, kan være offentlige, private og/eller lokalsamfundsbaserede, og kan ydes af forskellige typer af tjenesteydere, dvs. offentlige forvaltninger, private firmaer, sociale virksomheder, ikke-statslige organisationer.
(7)
EFS bør påtage sig at håndtere tidlig skoleafgang, fremme lige adgang til uddannelse af god kvalitet, investere i erhvervsuddannelse, forbedre uddannelsessystemers relevans for arbejdsmarkedet og øge livslang læring, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje.
(8)
Ud over disse prioriteter bør den offentlige forvaltnings effektivitet på nationalt og regionalt plan samt de offentlige forvaltningers evne til at handle på aktiv vis forbedres i de regioner og medlemsstater, der er bagefter i udvikling, med henblik på at øge den økonomiske vækst og beskæftigelsesmuligheder. Den institutionelle kapacitet bør styrkes hos de aktører, herunder ikke-statslige organisationer, som står for politikker inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale forhold, herunder på området for bekæmpelse af forskelsbehandling.
(9)
Støtte under investeringsprioriteten "lokaludvikling styret af lokalsamfundet" kan bidrage til alle de tematiske mål, der er fastlagt i denne forordning. ESF-støttede lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet, bør være inklusive i forhold til dårligt stillede personer, der er til stede i området, både hvad angår den lokale aktionsgruppes styring og med hensyn til strategiens indhold.
(10)
Samtidig er det vigtigt at støtte Unionens mikrovirksomheders samt små og mellemstore virksomheders udvikling og konkurrenceevne i Unionen og at sikre, at folk gennem erhvervelse af passende færdigheder og gennem muligheder for livslang læring kan tilpasse sig nye udfordringer såsom overgangen til en videnbaseret økonomi, den digitale dagsorden og overgangen til en mere energieffektiv økonomi med lavere CO2-emissioner. ESF bør bidrage til at imødegå disse udfordringer ved at forfølge sine tematiske hovedmål. ESF bør i den forbindelse styrke arbejdsstyrkens overgang fra uddannelse til beskæftigelse i retning af grønnere færdigheder og arbejdspladser og bør fokusere på problemet med mangelen på færdigheder, bl.a. inden for energieffektivitet, vedvarende energi og bæredygtig transport. ESF bør også bidrage til kulturelle og kreative færdigheder. De sociokulturelle, kreative og kulturelle sektorer yder vigtige indirekte bidrag til ESF's mål, og deres potentiale bør derfor integreres bedre i ESF's projekter og programmering.
(11)
På baggrund af det vedvarende behov for at gøre en indsats for at bekæmpe ungdomsarbejdsløshed i Unionen som helhed bør der iværksættes et ungdomsbeskæftigelsesinitiativ for de hårdest ramte regioner. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør i disse regioner støtte unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, og som er arbejdsløse eller erhvervsinaktive og således styrke og fremskynde gennemførelsen af aktiviteter, der modtager ESF-støtte. Der bør afsættes yderligere midler specifikt til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, og disse bør suppleres med investeringer fra ESF i de hårdest ramte regioner. Ved at være rettet mod enkeltpersoner snarere end strukturer bør ungdomsbeskæftigelsesinitiativet sigte mod at supplere andre ESF-støttede operationer og nationale aktioner rettet mod unge, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, bl.a. ved at gennemføre ungdomsgarantien i overensstemmelse med Rådets henstilling af 22. april 2013 om oprettelse af en ungdomsgaranti (4), ifølge hvilken der er behov for, at unge modtager et kvalitetstilbud om beskæftigelse, videreuddannelse, en lærlingeuddannelse eller et praktikophold, senest fire måneder efter at de er blevet arbejdsløse eller har forladt det formelle uddannelsessystem. Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan også støtte aktioner til bekæmpelse af tidlig skoleafgang. Adgangen til sociale ydelser for de unge og deres familie eller andre, som forsørges af dem, bør ikke være betinget af de unges deltagelse i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
(12)
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bør være fuldt integreret i ESF's programmering, men der bør i relevant omfang udarbejdes særlige bestemmelser vedrørende ungdomsbeskæftigelsesinitiativet med henblik på at opfylde dets mål. Det er nødvendigt at forenkle og lette gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, især med hensyn til reglerne for økonomisk forvaltning og ordningerne for tematisk koncentration. For at sikre, at resultaterne af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet bliver tydeligt demonstreret og formidlet, bør der tages højde for en specifik overvågning og evaluering samt for informations- og pr-arrangementer. Ungdomsorganisationer bør inddrages i overvågningsudvalgenes drøftelser om forberedelse og gennemførelse, herunder evaluering, af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
(13)
ESF bør bidrage til Europa 2020-strategien og sikre, at støtten i højere grad koncentreres om Unionens prioriteter. Mindsteandelen af midlerne til samhørighedspolitikken afsat til EFS er fastsat i artikel 92, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013. ESF bør navnlig øge sin støtte til kampen mod social udelukkelse og fattigdom gennem en mindste øremærket tildeling på 20 % af de samlede ESF-midler i hver medlemsstat. Alt efter udviklingsniveauet i de støttede regioner bør valget og antallet af investeringsprioriteter med henblik på støtte fra ESF også være begrænset.
(14)
Der bør i denne forordning fastlægges en række fælles output- og resultatindikatorer for at sikre en tættere overvågning og en bedre vurdering af de resultater, som opnås på EU-plan gennem aktioner, der støttes af ESF. Disse indikatorer bør svare til den investeringsprioritet og den type aktion, der støttes i overensstemmelse med nærværende forordning og de relevante bestemmelser i forordning (EU) nr. 1303/2013. Disse indikatorer bør om nødvendigt suppleres med programspecifikke resultat- og/eller outputindikatorer.
(15)
Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-investeringernes indvirkning på marginaliserede gruppers lige muligheder, lige adgang og integration i alle operationelle programmer.
(16)
Under hensyntagen til de databeskyttelseskrav, der er knyttet til indsamling og opbevaring af følsomme oplysninger om deltagere, bør medlemsstaterne og Kommissionen regelmæssigt evaluere effektiviteten, nytten og virkningen af ESF-støtten til fremme af social inklusion og bekæmpelse af fattigdom, navnlig med hensyn til dårligt stillede personer såsom romaer. Medlemsstaterne tilskyndes til at aflægge rapport om ESF-finansierede initiativer i de nationale sociale rapporter, de vedføjer deres nationale reformprogrammer, navnlig vedrørende marginaliserede befolkningsgrupper såsom romaer og migranter;
(17)
En effektiv og virkningsfuld gennemførelse af de aktioner, der støttes af ESF, forudsætter god forvaltningsskik og partnerskab mellem alle relevante territoriale og socioøkonomiske aktører under hensyntagen til de aktører, der opererer på regionalt og lokalt plan, herunder navnlig paraplyorganisationer, der repræsenterer lokale og regionale myndigheder, det organiserede civilsamfund, økonomiske interesseorganisationer og navnlig arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer. Medlemsstaterne bør derfor sikre, at arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer deltager i den strategiske styring af ESF, lige fra opstillingen af prioriteter for de operationelle programmer til gennemførelsen af ESF og evalueringen af resultaterne.
(18)
Medlemsstaterne og Kommissionen bør sikre, at gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrager til at fremme ligestillingen mellem kvinder og mænd i overensstemmelse med artikel 8 i TEUF. Evalueringer har vist betydningen af, at målene om ligestilling mellem kønnene på rettidig og konsekvent vis inddrages i alle dimensioner og på alle trin af forberedelsen, overvågningen, gennemførelsen og evalueringen af operationelle programmer, samtidig med at det sikres, at der iværksættes specifikke aktioner for at fremme ligestillingen mellem kønnene, kvinders økonomiske uafhængighed, uddannelse og opkvalificering samt reintegreringen af voldsramte kvinder på arbejdsmarkedet og i samfundet.
(19)
I overensstemmelse med artikel 10 i TEUF bør gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bidrage til at bekæmpe forskelsbehandling på grund af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering og i den forbindelse tage særligt hensyn til personer, som er udsat for flere former for forskelsbehandling. Forskelsbehandling på grund af køn bør fortolkes i bred forstand, således at det også dækker andre kønsrelaterede aspekter i overensstemmelse med EU-Domstolens praksis. Gennemførelsen af de ESF-finansierede prioriteter bør også bidrage til at fremme lige muligheder. ESF bør støtte opfyldelsen af Unionens forpligtelse i henhold til FN's konvention om rettigheder for personer med handicap, bl.a. med hensyn til uddannelse, arbejde, beskæftigelse og tilgængelighed. ESF bør også fremme overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet. ESF bør ikke støtte tiltag, der bidrager til segregation eller social udstødelse.
(20)
Støtte til social innovation bidrager til at afpasse politikker bedre efter sociale forandringer. ESF bør fremme og støtte innovative sociale virksomheder og iværksættere samt innovative projekter, som ikke-statslige organisationer og andre aktører inden for den sociale økonomi tager initiativ til. Blandt andet er afprøvning og evaluering af innovative løsninger, inden de indføres i stor skala, afgørende for at forbedre politikkers effektivitet og dermed berettiget til særlig ESF-støtte. Innovative løsninger kan omfatte udvikling af sociometri som f.eks. social mærkning, forudsat at dette viser sig at være effektivt.
(21)
Tværnationalt samarbejde har betydelig merværdi og bør derfor støttes af alle medlemsstaterne undtagen i behørigt begrundede tilfælde under hensyn til proportionalitetsprincippet. Det er også nødvendigt at styrke Kommissionens rolle i forbindelse med at lette erfaringsudveksling og koordinere gennemførelsen af relevante initiativer.
(22)
Med henblik på at fremme en integreret og holistisk tilgang til beskæftigelse og social inklusion bør ESF støtte tværsektorielle og territorialt baserede partnerskaber.
(23)
Mobilisering af regionale og lokale aktører bør bidrage til at opfylde Europa 2020-strategien og dens overordnede mål. Territoriale pagter, lokale beskæftigelsesinitiativer og social inklusion, bæredygtige og inklusive lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, og strategier for bæredygtig udvikling af byområder kan anvendes og støttes for mere aktivt at inddrage regionale og lokale myndigheder, byer, arbejdsmarkedets parter og ikke-statslige organisationer i hele processen fra forberedelsen til gennemførelsen af de operationelle programmer.
(24)
Ved forordning (EU) nr. 1303/2013 fastsættes det, at reglerne om udgifters støtteberettigelse afgøres på nationalt niveau, dog med visse undtagelser for hvilke der fastsættes særlige bestemmelser i henseende til ESF.
(25)
Det er hensigtsmæssigt at vedtage bestemmelser, som supplerer forordning (EU) nr. 1303/2013, for så vidt angår udgifters støtteberettigelse, for at forenkle anvendelsen af ESF og mindske fejlrisikoen under hensyntagen til særlige forhold i de operationer, der støttes af ESF.
(26)
Anvendelsen af standardskalaer for enhedsomkostninger, faste beløb og finansiering efter en fast takst bør føre til en forenkling for støttemodtageren og mindske den administrative byrde for alle ESF-projektpartnere.
(27)
Det er vigtigt at sikre en forsvarlig økonomisk forvaltning af hvert operationelt program, og at det gennemføres på den mest effektive og brugervenlige måde. Medlemsstaterne bør afstå fra at tilføje regler, der komplicerer anvendelsen af støtten for modtagerne.
(28)
Medlemsstaterne og regionerne bør tilskyndes til at skabe en løftestangseffekt med ESF via finansielle instrumenter for at støtte f.eks. studerende, jobskabelse, arbejdstageres mobilitet, social inklusion og social iværksætterkultur.
(29)
ESF bør supplere andre EU-programmer, og der bør udvikles tætte synergier mellem ESF og Unionens andre finansielle instrumenter.
(30)
Investeringer i den menneskelige kapital er den hovedkraft, som Unionen kan anvende til at sikre sin internationale konkurrenceevne og en holdbar genopretning af økonomien. Ingen form for investering kan udvirke strukturreformer, hvis ikke den ledsages af en sammenhængende, vækstorienteret strategi for udvikling af den menneskelige kapital. Det er derfor nødvendigt i programmeringsperioden 2014-2020 at sikre, at de midler, der afsættes til at forbedre færdigheder og øge beskæftigelsesniveauet, gør det muligt at iværksætte aktioner i den fornødne skala.
(31)
Beføjelsen til at vedtage retsakter i overensstemmelse med artikel 290 i TEUF bør delegeres til Kommissionen med hensyn til at definere standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale beløb for forskellige typer af operationer. Det er navnlig vigtigt, at Kommissionen gennemfører relevante høringer under sit forberedende arbejde, herunder på ekspertniveau. Kommissionen bør i forbindelse med forberedelsen og udarbejdelsen af delegerede retsakter sørge for samtidig, rettidig og hensigtsmæssig fremsendelse af relevante dokumenter til Europa-Parlamentet og Rådet.
(32)
Kommissionen bør i forvaltningen af ESF bistås af det udvalg, der er omhandlet i artikel 163 i TEUF.
(33)
Da denne forordning træder i stedet for Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1081/2006 (5) bør nævnte forordning ophæves. Nærværende forordning bør dog ikke være til hinder for videreførelse eller ændring af støtte, som Kommissionen har godkendt på grundlag af forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der finder anvendelse på denne støtte pr. 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning bør derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning. Ansøgninger om bistand, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006, bør fortsat være gyldige -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
KAPITEL I
ALMINDELIGE BESTEMMELSER
Artikel 1
Genstand
Ved denne forordning fastsættes Den Europæiske Socialfonds (ESF) missioner, herunder ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, anvendelsesområdet for støtten, de særlige bestemmelser samt hvilke typer udgifter, der er støtteberettigede.
Artikel 2
Missioner
1. ESF skal fremme høj beskæftigelse og jobkvalitet, forbedre adgangen til arbejdsmarkedet, støtte arbejdstageres geografiske og faglige mobilitet og lette deres tilpasning til industrielle forandringer og til forandringer i produktionssystemet, der er nødvendige for en bæredygtig udvikling, fremme et højt niveau for uddannelse for alle og støtte overgangen fra uddannelsessektoren til arbejdsmarkedet for unge, bekæmpe fattigdom og styrke den sociale inklusion samt fremme ligestilling mellem kønnene, ikke-forskelsbehandling og lige muligheder og derigennem bidrage til Unionens prioriteter om at styrke den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed.
2. ESF fuldfører de i stk. 1 nævnte missioner ved at bistå medlemsstaterne med opfyldelsen af prioriteterne og de overordnede mål i EU-strategien for intelligent, bæredygtig og inklusiv vækst ("Europa 2020-strategien") og ved at give dem mulighed for at imødegå deres specifikke udfordringer i forbindelse med at nå Europa 2020-strategi-målene. ESF skal støtte udformningen og gennemførelsen af politikker og aktioner i forbindelse med dens opgaver under hensyntagen til de relevante integrerede retningslinjer og de relevante landespecifikke henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 121, stk. 2, og artikel 148, stk. 4, i TEUF og, hvor det er hensigtsmæssigt på nationalt plan, de nationale reformprogrammer samt andre relevante nationale strategier og rapporter.
3. ESF skal være til gavn for personer, herunder dårligt stillede såsom langtidsledige, handicappede, indvandrere, etniske minoriteter, marginaliserede befolkningsgrupper og personer i alle aldre, der risikerer fattigdom og social udelukkelse. ESF skal også yde støtte til arbejdstagere, virksomheder, herunder aktører i den sociale økonomi og iværksættere, samt til systemer og strukturer med henblik på at lette deres tilpasning til nye udfordringer, herunder ved at mindske misforholdet mellem udbudte og efterspurgte kvalifikationer, og fremme en god forvaltningsskik, sociale fremskridt og gennemførelse af reformer navnlig inden for beskæftigelse, almen og erhvervsrettet uddannelse og sociale politikker.
Artikel 3
Anvendelsesområdet for støtten
1. ESF skal under de tematiske mål i artikel 9, stk. 1, nr. 8), 9), 10) og 11), i forordning (EU) nr. 1303/2013, der svarer til litra a), b), c) og d), i nærværende stykke og i overensstemmelse med sine missioner støtte følgende investeringsprioriteter:
a)
For så vidt angår det tematiske mål "fremme af bæredygtig beskæftigelse af høj kvalitet og støtte til arbejdskraftens mobilitet":
i)
adgang til beskæftigelse for arbejdssøgende og erhvervsinaktive, herunder langtidsledige og personer, der er langt fra arbejdsmarkedet, også gennem lokale beskæftigelsesinitiativer og støtte til arbejdstagernes mobilitet
ii)
varig integration af unge på arbejdsmarkedet, navnlig unge, der ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, herunder unge, der er i fare for social udstødelse, og unge fra marginaliserede samfundsgrupper, herunder gennem gennemførelsen af ungdomsgarantien
iii)
selvstændig virksomhed, iværksætteri og virksomhedsetablering, herunder innovative mikro-, små og mellemstore virksomheder
iv)
ligestilling mellem mænd og kvinder på alle områder, herunder i adgang til beskæftigelse, avancementsmuligheder, forening af arbejde og privatliv samt fremme af lige løn for lige arbejde
v)
arbejdsstyrkens, virksomheders og iværksætteres tilpasning til forandringer
vi)
aktiv og sund aldring
vii)
modernisering af arbejdsmarkedets institutioner, såsom offentlige og private arbejdsformidlinger og forbedring af matchning til arbejdsmarkedets behov, herunder gennem aktioner, som fremmer arbejdskraftens mobilitet på tværs af landegrænser, og gennem mobilitetsordninger og bedre samarbejde mellem institutioner og relevante interessenter.
b)
For så vidt angår det tematiske mål "fremme af social inklusion, bekæmpelse af fattigdom og enhver forskelsbehandling":
i)
aktiv inklusion, herunder med henblik på at fremme lige muligheder og aktiv deltagelse og forbedre beskæftigelsesevnen
ii)
socioøkonomisk integration af marginaliserede samfund såsom romasamfundet
iii)
bekæmpelse af alle former for forskelsbehandling og fremme af lige muligheder
iv)
bedre adgang til prismæssigt overkommelige, bæredygtige tjenester af høj kvalitet og herunder sundhedspleje og sociale tjenesteydelser af almen interesse
v)
fremme af socialt iværksætteri og erhvervsmæssig integration i sociale virksomheder og den sociale og solidariske økonomi med henblik på at lette adgangen til beskæftigelse
vi)
lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet.
c)
For så vidt angår det tematiske mål "investeringer i uddannelse og erhvervsuddannelse med henblik på færdigheder og livslang læring":
i)
nedbringe og forebygge tidlig skoleafgang og fremme lige adgang til førskoleundervisning og undervisning på primær og sekundærtrinnet af høj kvalitet, herunder formelle, ikke-formelle og uformelle læringsveje med henblik på tilbagevenden til uddannelse
ii)
forbedre kvaliteten og effektiviteten af samt adgangen til videregående eller tilsvarende uddannelser med henblik på at øge deltagelsen og succesraten, navnlig for dårligt stillede grupper
iii)
forbedre den lige adgang til livslang læring for alle aldersgrupper i formelt, ikke-formelt og uformelt regi, forbedre arbejdsstyrkens viden, færdigheder og kompetencer og fremme fleksible læringsveje, herunder via erhvervsvejledning og validering af erhvervede kompetencer
iv)
forbedre uddannelsessystemers arbejdsmarkedsrelevans, lette overgangen fra skole til arbejdsmarked, styrke erhvervsuddannelsessystemerne og deres kvalitet, herunder gennem mekanismer til forudsigelse af efterspurgte færdigheder, tilpasning af læseplaner samt etablering og udvikling af arbejdsbaserede læringssystemer, herunder systemer med kombineret teoretisk og praktisk læring samt praktikpladsordninger
d)
For så vidt angår det tematiske mål "styrkelse af den institutionelle kapacitet for offentlige myndigheder og interessenter og af effektiviteten i den offentlige forvaltning":
i)
investering til gavn for den institutionelle kapacitet og de offentlige forvaltningers og offentlige tjenesteydelsers effektivitet på nationalt, regionalt og lokalt plan med henblik på reformer, bedre regulering og god forvaltningsskik.
Denne investeringsprioritet gælder kun i de medlemsstater, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, eller i medlemsstater, som har en eller flere regioner på NUTS 2-niveau som omhandlet i artikel 90, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013
ii)
kapacitetsopbygning hos alle de aktører, som tilvejebringer politikker for almen uddannelse, livslang læring, erhvervsuddannelse, beskæftigelse og sociale forhold, herunder gennem sektorielle og territoriale pagter med henblik på at mobilisere tilslutning til reformer på nationalt, regionalt og lokalt plan.
2. Gennem de investeringsprioriteter, der er angivet i stk. 1 i nærværende artikel, bidrager ESF også til de andre tematiske mål, der er fastsat i artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013, primært ved at:
a)
støtte overgangen til en klimaresistent, ressourceeffektiv og miljømæssigt bæredygtig økonomi med lave CO2-emissioner gennem den forbedring af uddannelsessystemerne, som er nødvendig for tilpasning af færdigheder og kvalifikationer, opkvalificering af arbejdsstyrken og skabelse af nye arbejdspladser på miljø- og energiområdet
b)
forbedre adgangen til, udnyttelsen og kvaliteten af informations- og kommunikationsteknologier gennem udvikling af digitale færdigheder og e-læring, investering i e-inddragelse, e-færdigheder og beslægtede iværksætterfærdigheder
c)
styrke forskning, teknologisk udvikling og innovation gennem ph.d.-studier og udvikling af iværksætterfærdigheder, videreuddannelse af forskere, netværksaktiviteter og partnerskaber mellem højere læreanstalter, forsknings- og teknologicentre og virksomheder
d)
forbedre små og mellemstore virksomheders konkurrenceevne og langsigtede levedygtighed ved at fremme tilpasningsevnen hos virksomheder, ledere og arbejdstagere, øge investeringen i menneskelig kapital og yde støtte til organer, der udbyder praktisk orienteret erhvervsuddannelse.
Artikel 4
Sammenhæng og tematisk koncentration
1. Medlemsstaterne sikrer, at den strategi og de aktioner, der er fastlagt i de operationelle programmer, er sammenhængende med og reagerer på de udfordringer, som er identificeret i de nationale reformprogrammer, samt, hvor det er relevant, i deres øvrige nationale strategier, som tilsigter at bekæmpe arbejdsløshed, fattigdom og social udstødelse, og også i Rådets relevante henstillinger vedtaget i overensstemmelse med artikel 148 stk. 4, i TEUF for at bidrage til virkeliggørelsen af de overordnede mål vedrørende beskæftigelse, uddannelse og fattigdom i Europa 2020-strategien.
2. Mindst 20 % af ESF's samlede ressourcer i hver medlemsstat tildeles det tematiske mål "fremme af social inklusion, fattigdomsbekæmpelse og enhver form for forskelsbehandling", der er fastsat i artikel 9, stk. 1, nr. 9), i forordning (EU) nr. 1303/2013.
3. Medlemsstaterne skal forfølge tematisk koncentration efter følgende retningslinjer:
a)
I mere udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 80 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
b)
I overgangsregioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 70 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
c)
I mindre udviklede regioner skal medlemsstaterne øremærke mindst 60 % af ESF-tildelingen til hvert operationelt program til højst fem af de investeringsprioriteter, der er fastsat i artikel 3, stk. 1.
4. De prioritetsakser, der er omhandlet i artikel 11, stk. 1, medregnes ikke i beregningen af procentsatserne i nærværende artikels stk. 2 og 3.
Artikel 5
Indikatorer
1. Fælles output- og resultatindikatorer, jf. bilag I til nærværende forordning og, hvor det er relevant, programspecifikke indikatorer skal anvendes i overensstemmelse med artikel 27, stk. 4, og artikel 96, stk. 2, litra b), nr. ii) og iv), i forordning (EU) nr. 1303/2013. Alle fælles output- og resultatindikatorer skal indberettes for alle investeringsprioriteters vedkommende. De i bilag II til nærværende forordning fastsatte resultatindikatorer skal indberettes i overensstemmelse med stk. 2 i nærværende artikel. Hvor det er muligt, skal data opdeles efter køn.
For fælles og programspecifikke outputindikatorer sættes udgangspunkterne til nul. Hvis det er relevant for arten af de operationer, som modtager støtte, fastsættes kumulative, kvantificerede målværdier for disse indikatorer for 2023. Outputindikatorer skal udtrykkes i absolutte tal.
For de fælles og programspecifikke resultatindikatorer, for hvilke der er fastsat en kumulativ, kvantificeret målværdi for 2023, skal udgangspunkterne fastsættes under anvendelse af de nyeste disponible data eller andre relevante informationskilder. Programspecifikke resultatindikatorer og relaterede mål kan udtrykkes kvantitativt eller kvalitativt.
2. I tillæg til stk. 1 skal de i bilag II til denne forordning fastlagte resultatindikatorer anvendes til alle operationer, der støttes under den i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), nævnte investeringsprioritet, til gennemførelse af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Alle de i bilag II til denne forordning omhandlede indikatorer skal være forbundet med en kvantificeret, kumulativ målværdi for 2023 og et udgangspunkt.
3. Sammen med de årlige gennemførelsesrapporter forelægger hver forvaltningsmyndighed elektronisk strukturerede data for hver prioritetsakse opdelt efter investeringsprioritet. Dataene skal fremlægges for interventionskategorierne omhandlet i artikel 96, stk. 2, litra b), nr. vi), i forordning (EU) nr. 1303/2013 og for output- og resultatindikatorerne. Uanset artikel 50, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal data, der fremsendes med henblik på output- og resultatindikatorer, vedrøre værdier i forbindelse med delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.
KAPITEL II
SÆRLIGE BESTEMMELSER FOR PROGRAMMERING OG GENNEMFØRELSE
Artikel 6
Inddragelse af partnere
1. De i artikel 5 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede partneres deltagelse i gennemførelsen af operationelle programmer kan tage form af globaltilskud, jf. artikel 123, stk. 7, i forordning (EU) nr. 1303/2013. I dette tilfælde skal det operationelle program udpege den del af det operationelle program, der berøres af globaltilskuddet, og herunder en vejledende finansiel tildeling hertil fra hver prioritetsakse.
2. For at sikre arbejdsmarkedets parter en passende deltagelse i de aktioner, der støttes af ESF, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der efter behov afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til kapacitetsopbygningsaktiviteter i form af erhvervsuddannelse, netværksforanstaltninger, styrkelse af den sociale dialog og til aktiviteter, som arbejdsmarkedets parter gennemfører i fællesskab.
3. For at sikre ikke-statslige organisationer en passende deltagelse i og adgang til de aktioner, der støttes af ESF, navnlig inden for social inklusion, ligestilling mellem kønnene og lige muligheder, sikrer forvaltningsmyndighederne af et operationelt program i en region, jf. artikel 90, stk. 2, litra a) eller b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller i en medlemsstat, som er berettiget til støtte fra Samhørighedsfonden, at der afsættes et passende beløb af ESF-midlerne til ikke-statslige organisationers kapacitetsopbygning.
Artikel 7
Fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder
Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme ligestilling mellem mænd og kvinder gennem integrering som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013 i alle faser i forbindelse med forberedelsen, gennemførelsen, overvågningen og evalueringen af de operationelle programmer. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes støtte specifikke målrettede aktioner inden for investeringsprioriteterne som nævnt i artikel 3, og navnlig i artikel 3, stk. 1, litra a), nr. iv), i nærværende forordning med henblik på at øge kvinders erhvervsdeltagelse og avancementsmuligheder varigt og dermed bekæmpe feminiseringen af fattigdom, mindske den kønsbaserede opdeling og bekæmpe kønsstereotyper på arbejdsmarkedet og inden for uddannelse, gøre det lettere at forene arbejde og privatliv for alle samt fremme en ligelig fordeling af pasningsansvar mellem kvinder og mænd.
Artikel 8
Fremme af lige muligheder og ikke-forskelsbehandling
Medlemsstaterne og Kommissionen skal fremme lige muligheder for alle uden forskelsbehandling på grundlag af køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller overbevisning, handicap, alder eller seksuel orientering, gennem integrering af princippet om ikke-forskelsbehandling som omhandlet i artikel 7 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Gennem ESF skal medlemsstaterne og Kommissionen ligeledes fremme særlige aktioner inden for enhver af investeringsprioriteterne, jf. artikel 3 og særlig artikel 3, stk. 1, litra b), nr. iii), i nærværende forordning. Sådanne aktioner skal tilsigte at bekæmpe alle form for forskelsbehandling og forbedre tilgængeligheden for handicappede for at fremme integrering på arbejdsmarkedet og i uddannelse, og således øge social inklusion, mindske ulighederne i gennemførelsesraten på uddannelser og sundhedstilstand og desuden lette overgangen fra institutionel pleje til pleje i nærmiljøet, navnlig for dem, som er udsat for flere former for forskelsbehandling.
Artikel 9
Social innovation
1. ESF skal i partnerskab med de relevante partnere og navnlig arbejdsmarkedets parter fremme social innovation på alle områder, der falder ind under ESF's anvendelsesområde, jf. artikel 3 i denne forordning, navnlig med henblik på afprøvning, evaluering og opskalering af innovative løsninger, herunder på lokalt eller regionalt plan, med henblik på at imødekomme sociale behov.
2. Medlemsstaterne skal enten i deres operationelle programmer eller på et senere tidspunkt i løbet af gennemførelsen udpege områder for social innovation, der svarer til medlemsstaternes specifikke behov.
3. Kommissionen fremmer kapacitetsopbygning med henblik på social innovation, navnlig ved at støtte gensidig læring, oprettelse af netværk og formidling og fremme af god praksis og metoder.
Artikel 10
Tværnationalt samarbejde
1. Medlemsstaterne skal støtte tværnationalt samarbejde med henblik på at fremme gensidig læring og derved øge effektiviteten af politikker, der støttes af ESF. Partnere fra mindst to medlemsstater skal deltage i et tværnationalt samarbejde.
2. Uanset stk. 1 kan medlemsstater med et enkelt operationelt program, som støttes af ESF eller et enkelt operationelt multifond-program, i behørigt begrundede tilfælde og under hensyntagen til proportionalitetsprincippet undtagelsesvist vælge ikke at støtte tværnationale samarbejdsaktioner.
3. Medlemsstaterne kan i partnerskab med relevante partnere vælge temaer til tværnationalt samarbejde fra en liste over fælles temaer, som foreslås af Kommissionen og godkendes af det i artikel 25 omhandlede udvalg, eller vælge andre temaer, som svarer til deres specifikke behov.
4. Kommissionen skal lette tværnationalt samarbejde om de fælles temaer på listen, der er omhandlet i stk. 3, og, hvor det er relevant, andre temaer valgt af medlemsstaterne, gennem gensidig læring og samordnede eller fælles aktioner. Kommissionen skal navnlig etablere en EU-platform for at lette opbygningen af tværnationale partnerskaber, erfaringsudveksling, kapacitetsopbygning og netværksarbejde samt kapitalisering og formidling af relevante resultater. Desuden skal Kommissionen udvikle en ramme for en koordineret gennemførelse, herunder fælles støtteberettigelseskriterier, typer af og tidsplan for aktioner og fælles overvågnings- og evalueringsmetoder med henblik på at lette tværnationalt samarbejde.
Artikel 11
Fondsspecifikke bestemmelser for operationelle programmer
1. Uanset artikel 96, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan der fastsættes prioritetsakser i de operationelle programmer med henblik på gennemførelsen af social innovation og tværnationalt samarbejde som omhandlet i artikel 9 og 10 i nærværende forordning.
2. Uanset artikel 120, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013 forhøjes den maksimale medfinansieringssats for en prioritetsakse med ti procentpoint, dog ikke over 100 %, når en samlet prioritetsakse er øremærket til social innovation, tværnationalt samarbejde eller en kombination af begge.
3. Ud over det i artikel 96, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlagte skal de operationelle programmer også redegøre for, hvordan planlagte ESF-støttede aktioner bidrager til:
a)
de tematiske mål, der er anført i artikel 9, stk. 1, nr. 1)-7), i forordning (EU) nr. 1303/2013 per prioritetsakse, hvis dette er relevant
b)
social innovation og tværnationalt samarbejde, der er nævnt i artikel 9 og 10 i nærværende forordning, hvis de ikke er omfattet af en særlig prioritetsakse.
Artikel 12
Særlige bestemmelser for områder med særlige territoriale karakteristika
1. ESF bør støtte lokaludviklingsstrategier styret af lokalsamfundet i by- og landdistrikter, jf. artikel 32, 33 og 34 i forordning (EU) nr. 1303/2013, territoriale pagter og lokale initiativer for beskæftigelse, herunder ungdomsbeskæftigelse, uddannelse og social inklusion samt integrerede territoriale investeringer (ITI), jf. artikel 36 i forordning (EU) nr. 1303/2013.
2. Som supplement til EFRU-interventionerne, jf. artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1301/2013 (6) kan ESF støtte bæredygtig byudvikling gennem strategier med integrerede aktioner, hvormed der tages fat på de økonomiske, miljømæssige og sociale udfordringer, som påvirker de byområder, som medlemsstaterne har udvalgt på grundlag af principperne i deres respektive partnerskabsaftaler.
KAPITEL III
SÆRLIGE FINANSFORVALTNINGSBESTEMMELSER
Artikel 13
Udgifters støtteberettigelse
1. ESF yder støtte til støtteberettigede udgifter, der som omhandlet i artikel 120, stk. 2, litra b), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan omfatte finansielle midler, som arbejdsgivere og arbejdstagere har bidraget med i fællesskab.
2. ESF kan yde støtte til udgifter til operationer uden for programområdet, men inden for Unionen, forudsat at følgende to betingelser er opfyldt:
a)
operationen skal være til gavn for programområdet
b)
forpligtelser, som er pålagt det operationelle programs myndigheder med hensyn til forvaltning, kontrol og revision vedrørende operationen, opfyldes af myndighederne med ansvar for det operationelle program, hvorunder den pågældende operation støttes, eller også indgår de aftaler med myndighederne i den medlemsstat, hvor operationen finder sted, forudsat at forpligtelserne i relation til forvaltning, kontrol og revision af operationen opfyldes i denne medlemsstat.
3. Op til en grænse på 3 % af budgettet for et operationelt ESF-program eller ESF-andelen af et operationelt multifond-program er udgifter afholdt uden for Unionen berettigede til et bidrag fra ESF, forudsat at de vedrører de tematiske mål i artikel 3, stk. 1, litra a) eller c), og forudsat at det relevante overvågningsudvalg har givet sit samtykke til den pågældende operation eller de pågældende typer af operationer.
4. Foruden de udgifter, der er omhandlet i artikel 69, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1303/2013, er erhvervelse af infrastruktur, jord og fast ejendom heller ikke berettiget til støtte fra ESF.
5. Bidrag i naturalydelser i form af ydelser eller lønninger, som tredjemand har afholdt til fordel for deltagerne i en operation, kan være berettiget til støtte fra ESF, forudsat at bidrag i naturalydelser er afholdt i overensstemmelse med nationale regler, herunder regnskabsregler, og ikke overstiger de udgifter, som tredjeparten har afholdt.
Artikel 14
Metoder med forenklede omkostninger
1. Ud over de muligheder, der er omhandlet i artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013, kan Kommissionen refundere udgifter, der er betalt af medlemsstaterne på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb, som er defineret af Kommissionen. De således beregnede beløb skal betragtes som offentlig støtte, der er udbetalt til støttemodtagerne, og som støtteberettigede udgifter med henblik på anvendelse af forordning (EU) nr. 1303/2013.
Med henblik på første afsnit tillægges Kommissionen beføjelse til at vedtage delegerede retsakter i overensstemmelse artikel 24 angående omfattede typer af operationer, definitionerne af standardskalaerne for enhedsomkostninger og faste beløb og deres maksimale størrelse, der kan tilpasses efter alment accepterede metoder, under behørig hensyntagen til erfaringerne fra den foregående programmeringsperiode.
Finansiel revision skal udelukkende tilsigte at kontrollere, at betingelserne for Kommissionens godtgørelser på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb er opfyldt.
Når finansiering på grundlag af standardskalaer for enhedsomkostninger og faste beløb som omhandlet i første afsnit benyttes, må medlemsstaterne anvende deres egen regnskabspraksis til at støtte operationer. I forbindelse med nærværende forordning og forordning (EU) nr. 1303/2013 må denne regnskabspraksis og de heraf følgende beløb ikke revideres af revisionsmyndigheden eller af Kommissionen.
2. I overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra d), og stk. 5, litra d), i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan en fast takst på op til 40 % af de støtteberettigede direkte personaleomkostninger anvendes til at dække de resterende støtteberettigede omkostninger ved en operation uden krav om, at medlemsstaten skal fastsætte den gældende takst på grundlag af en beregning.
3. Ud over de metoder, der er fastsat i artikel 67, stk. 5, i forordning (EU) nr. 1303/2013, såfremt den offentlige støtte til tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, ikke overstiger 100 000 EUR, kan de beløb, der er omhandlet i artikel 67, stk. 1, litra b), c) og d), i forordning (EU) nr. 1303/2013, fastlægges på et individuelt grundlag med henvisning til et budgetforslag, som på forhånd er aftalt med forvaltningsmyndigheden.
4. Med forbehold af artikel 67, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal tilskud og tilbagebetalingspligtig bistand, for hvilke den offentlige støtte ikke overstiger 50 000 EUR, ydes i form af standardskalaer for enhedsomkostninger eller faste beløb i overensstemmelse med stk. 1 i nærværende artikel eller med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 eller faste takster i overensstemmelse med artikel 67 i forordning (EU) nr. 1303/2013 undtagen for operationer, der modtager støtte inden for rammerne af en statsstøtteordning. For finansiering efter faste takster kan de kategorier af udgifter, der anvendes til beregning af taksten refunderes i overensstemmelse med artikel 67, stk. 1, litra a), i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Artikel 15
Finansielle instrumenter
I henhold til artikel 37 i forordning (EU) nr. 1303/2013 kan ESF støtte aktioner og politikker inden for dens anvendelsesområde gennem finansielle instrumenter, herunder mikrokreditter og garantifonde.
KAPITEL IV
UNGDOMSBESKÆFTIGELSESINITIATIVET
Artikel 16
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet skal støtte bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløshed i de støtteberettigede områder i Unionen gennem ydelse af støtte til aktioner i henhold til artikel 3, stk. 1, litra a), nr. ii), i nærværende forordning. Det er rettet mod alle unge under 25 år, som ikke er i beskæftigelse eller under uddannelse, som bor i de støtteberettigede regioner, og som er erhvervsinaktive eller arbejdsløse (herunder langtidsledige), og uanset om de er registreret som arbejdssøgende eller ej. Enhver medlemsstat kan på frivillig basis beslutte at udvide målgruppen til også at omfatte unge under 30 år.
Med henblik på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for 2014-2015 forstås ved "støtteberettigede regioner": regioner på NUTS 2-niveau, hvor arbejdsløsheden blandt unge i alderen 15 til 24 år var over 25 % i 2012, og, for så vidt angår medlemsstater, hvor ungdomsarbejdsløsheden steg med mere end 30 % i 2012, regioner på NUTS 2-niveau, hvor ungdomsarbejdsløshed var over 20 % i 2012.
Midlerne til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet kan opjusteres i perioden 2016 til 2020 inden for rammerne af budgetproceduren i overensstemmelse med artikel 14 i forordning (EU) nr. 1311/2013. Med henblik på fastlæggelsen af, hvilke regioner der vil være støtteberettigede under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i 2016-2020, skal referencen til 2012-data i definitionen i andet afsnit forstås som en reference til det seneste år, for hvilket der foreligger data. Fordelingen af de supplerende midler på medlemsstaterne skal følge de samme trin som den oprindelige fordeling i overensstemmelse med bilag VIII i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Efter aftale med Kommissionen kan medlemsstaterne beslutte at afsætte et begrænset beløb, der ikke må overstige 10 % af midlerne under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet til unge med bopæl i subregioner, som har en høj ungdomsarbejdsløshed, og som er uden for de støtteberettigede regioner på NUTS 2-niveau.
Artikel 17
Tematisk koncentration
Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet tages ikke i betragtning ved beregning af den i artikel 4 omhandlede tematiske koncentration.
Artikel 18
Programmering
Ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er integreret i ESF-programmeringen under artikel 96 i forordning (EU) nr. 1303/2013. Medlemsstaterne fastsætter, hvor det er relevant, programmeringsordninger for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i deres respektive partnerskabsaftaler og i deres operationelle programmer.
Programmeringsordningerne kan antage en eller flere af følgende former:
a)
et særligt operationelt program
b)
en særlig prioritetsakse inden for et operationelt program
c)
en del af en eller flere prioritetsakser.
Artikel 9 og 10 i nærværende forordning finder også anvendelse på ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
Artikel 19
Overvågning og evaluering
1. Ud over de funktioner for overvågningsudvalget, som er fastsat i artikel 110 i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal overvågningsudvalget mindst en gang om året undersøge gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i forbindelse med det operationelle program og fremskridtene med hensyn til opfyldelse af dets formål.
2. De årlige gennemførelsesrapporter og den endelige rapport, jf. artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013, skal indeholde yderligere oplysninger om gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1303/2013.
Kommissionen deltager i Europa-Parlamentets årlige debat om disse rapporter.
3. Med virkning fra april 2015 og for efterfølgende år og samtidig med de i artikel 50, stk. 1 og 2, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter, fremsender forvaltningsmyndigheden hvert år elektronisk strukturerede data til Kommissionen for hver prioritetsakse eller del heraf til støtte for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Fremsendte indikatordata skal referere til værdier for de i bilag I og II i nærværende forordning fastsatte indikatorer og, hvor det er relevant, til programspecifikke indikatorer. De skal vedrøre delvist eller fuldt ud gennemførte operationer.
4. De i artikel 50, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede årlige gennemførelsesrapporter eller, i givet fald, den i artikel 111, stk. 4, i samme forordning omhandlede statusrapport og den årlige gennemførelsesrapport, der skal indgives senest den 31. maj 2016, skal omhandle de vigtigste resultater af de i nærværende artikels stk. 6 omhandlede evalueringer og vurdere ungdomsbeskæftigelsesinitiativets effektivitet og virkninger Rapporterne skal også indeholde en beskrivelse og vurdering af kvaliteten af de beskæftigelsestilbud, som deltagerne i ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder dårligt stillede unge, unge fra marginaliserede samfundsgrupper og unge, der har forladt undervisningssystemet uden kvalifikationer, modtager. Rapporterne skal endvidere give en beskrivelse og vurdering af de pågældendes fremskridt med hensyn til at vende tilbage til uddannelsessektoren, finde et holdbart og anstændigt arbejde, eller finde en læreplads eller en seriøs praktikplads.
5. De i artikel 52 i forordning (EU) nr. 1303/2013 omhandlede statusrapporter skal omfatte supplerende oplysninger om og vurdere gennemførelsen af ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet et sammendrag af disse rapporter, jf. artikel 53, stk. 2, i nævnte forordning og deltager i Europa-Parlamentets debat om disse rapporter.
6. Mindst to gange i løbet af programmeringsperioden evalueres effektiviteten og virkningerne af støtte fra ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet, herunder til gennemførelsen af ungdomsgarantien.
Den første evaluering skal være tilendebragt senest den 31. december 2015 og den anden evaluering senest den 31. december 2018.
Artikel 20
Informations- og kommunikationsforanstaltninger
1. Støttemodtagerne skal sikre, at deltagerne i en operation er specifikt underrettet om den støtte, ungdomsbeskæftigelsesinitiativet modtager gennem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
2. Alle dokumenter, der vedrører gennemførelsen af en operation, og som er rettet mod offentligheden eller deltagerne, herunder deltagerbeviser eller andre attester, skal indeholde oplysning om, at operationen modtog støtte under ungdomsbeskæftigelsesinitiativet.
Artikel 21
Teknisk bistand
Medlemsstaterne kan tage den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet i betragtning ved beregningen af det samlede beløb, der afsættes til teknisk bistand for hver medlemsstat.
Artikel 22
Finansiel støtte
1. Kommissionens afgørelse om vedtagelse af et operationelt program fastsætter den maksimale støtte fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet og den tilsvarende ESF-støtte, som et samlet beløb og opdelt efter regionskategori for hver prioritetsakse. Den tilsvarende EFS- støtte skal mindst svare til støtten fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet for hver prioritetsakse.
2. På grundlag af det i stk. 1 omhandlede beløb fastsætter Kommissionens afgørelse som omhandlet i stk. 1, også forholdet mellem regionskategorierne for så vidt angår ESF-støtten til hver prioritetsakse.
3. Hvis ungdomsbeskæftigelsesinitiativet gennemføres under en specifik prioritetsakse, der omfatter støtteberettigede regioner fra mere end én kategori, finder den højeste medfinansieringssats anvendelse i forbindelse med tildelingen fra ESF.
Den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er ikke omfattet af kravet om national medfinansiering.
Den overordnede medfinansieringssats for prioritetsaksen, der er fastsat ved Kommissionens afgørelse, jf. stk. 1, beregnes ved at tage hensyn til medfinansieringssatsen for ESF-tildelingen samt den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet."
Artikel 23
Finansiel forvaltning
Ud over at opfylde artikel 130 i forordning (EU) nr. 1303/2013 skal Kommissionen, når den refunderer mellemliggende betalinger og betaler saldoen for ungdomsbeskæftigelsesinitiativet opdelt efter prioritetsakser, fordele refusionen fra EU-budgettet ligeligt mellem ESF og den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet. Når alle midlerne fra den specifikke tildeling til ungdomsbeskæftigelsesinitiativet er blevet refunderet, fordeler Kommissionen de resterende refusioner fra EU-budgettet til ESF.
Kommissionen fordeler refusionerne fra ESF mellem regionskategorierne i overensstemmelse med det forhold, der er fastsat i artikel 22, stk. 2.
KAPITEL V
DELEGEREDE BEFØJELSER OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER
Artikel 24
Udøvelse af de delegerede beføjelser
1. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter tillægges Kommissionen på de i denne artikel fastlagte betingelser.
2. Beføjelsen til at vedtage delegerede retsakter, jf. artikel 14, stk. 1, tillægges Kommissionen fra den 21. december 2013 indtil den 31. december 2020.
3. Den i artikel 14, stk. 1, omhandlede delegation af beføjelser kan til enhver tid tilbagekaldes af Europa-Parlamentet eller Rådet. En afgørelse om tilbagekaldelse bringer delegationen af de beføjelser, der er angivet i den pågældende afgørelse, til ophør. Den får virkning dagen efter offentliggørelsen af afgørelsen i Den Europæiske Unions Tidende eller på et senere tidspunkt, der angives i afgørelsen. Den berører ikke gyldigheden af de delegerede retsakter, der allerede er i kraft.
4. Så snart Kommissionen vedtager en delegeret retsakt, giver den samtidigt Europa-Parlamentet og Rådet meddelelse herom.
5. En delegeret retsakt vedtaget i henhold til artikel 14, stk. 1, træder kun i kraft, hvis hverken Europa-Parlamentet eller Rådet har gjort indsigelse inden for en frist på to måneder fra meddelelsen af den pågældende retsakt til Europa-Parlamentet og Rådet, eller hvis Europa-Parlamentet og Rådet inden udløbet af denne frist begge har informeret Kommissionen om, at de ikke agter at gøre indsigelse. Fristen forlænges med to måneder på Europa-Parlamentets eller Rådets initiativ.
Artikel 25
Udvalg i henhold til artikel 163 TEUF
1. Kommissionen bistås af et udvalg ("ESF-udvalget") nedsat i henhold til artikel 163 i TEUF.
2. Det medlem af Kommissionen, der leder ESF-udvalget, kan delegere dette ansvar til en højtstående tjenestemand ved Kommissionen. ESF-udvalgets sekretariatsopgaver varetages af Kommissionen.
3. Hver medlemsstat udpeger en repræsentant for regeringen, en repræsentant for arbejdstagerorganisationerne, en repræsentant for arbejdsgiverorganisationerne og en suppleant for hvert medlem for en periode på højst syv år. Er et medlem ikke til stede, har suppleanten automatisk ret til at deltage i drøftelserne.
4. ESF-udvalget skal omfatte en repræsentant fra hver af de organisationer, der repræsenterer arbejdstager- og arbejdsgiverorganisationer på EU-plan.
5. ESF-udvalget kan indbyde repræsentanter uden stemmeret fra Den Europæiske Investeringsbank og Den Europæiske Investeringsfond samt repræsentanter uden stemmeret fra civilsamfundsorganisationer til dets møder, hvis dagsordenen for mødet nødvendiggør deres deltagelse.
6. ESF-udvalget skal:
a)
høres om udkastene til Kommissionens afgørelser vedrørende operationelle programmer og programmering, hvis der ydes ESF-støtte
b)
høres om den planlagte brug af teknisk bistand, hvis der ydes støtte fra ESF, samt om andre spørgsmål, der har indvirkning på gennemførelsen af strategierne på EU-plan af relevans for EFS
c)
godkende listen over fælles temaer for tværnationalt samarbejde, der er omhandlet i artikel 10, stk. 3.
7. ESF-udvalget kan afgive udtalelser om:
a)
spørgsmål i relation til ESF's bidrag til gennemførelsen af Europa 2020-strategien
b)
spørgsmål vedrørende forordning (EU) nr. 1303/2013 af relevans for ESF
c)
andre end de i stk. 6 nævnte spørgsmål i relation til ESF, som henvises til udvalget af Kommissionen.
8. Udtalelserne fra ESF-udvalget vedtages med absolut flertal af de gyldigt afgivne stemmer og meddeles Europa-Parlamentet til orientering. Kommissionen underretter ESF-udvalget om, hvordan den har taget hensyn til dets udtalelser.
Artikel 26
Overgangsbestemmelser
1. Denne forordning berører ikke fortsættelsen eller ændringen, herunder hel eller delvis annullering, af støtte, der er godkendt af Kommissionen i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 eller anden lovgivning, der gælder for denne støtte den 31. december 2013. Nævnte forordning eller sådan anden gældende lovgivning skal derfor fortsat gælde efter den 31. december 2013 for den pågældende støtte eller de pågældende operationer indtil deres afslutning.
2. Ansøgninger om støtte, der er indgivet eller godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1081/2006 før den 1. januar 2014, er fortsat gyldige.
Artikel 27
Ophævelse
Med forbehold af de i artikel 26 i nærværende forordning omhandlede bestemmelser ophæves forordning (EF) nr. 1081/2006 med virkning fra den 1. januar 2014.
Henvisninger til den ophævede forordning betragtes som henvisninger til nærværende forordning og læses i overensstemmelse med sammenligningstabellen i bilag III.
Artikel 28
Revision
Europa-Parlamentet og Rådet tager senest den 31. december 2020 denne forordning op til revision efter proceduren i artikel 164 i TEUF.
Artikel 29
Ikrafttræden
Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 17. december 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1304/2013,
annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,
Euroopan sosiaalirahastosta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1081/2006 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 164 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäädäntöjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 (3) vahvistetaan Euroopan sosiaalirahaston (ESR), Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR), koheesiorahaston, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston toimintapuitteet ja säädetään erityisesti niiden temaattiset tavoitteet sekä suunnittelua, seurantaa, arviointia, hallinnointia ja valvontaa koskevat periaatteet ja säännöt. Sen vuoksi on aiheellista täsmentää ESR:n tehtävät ja toiminta-ala sekä niihin liittyvät temaattisia tavoitteita koskevat investointiprioriteetit ja antaa erityissäännöksiä toimintatyypeistä, joita ESR:sta voidaan rahoittaa.
(2)
ESR:n olisi parannettava työllisyysmahdollisuuksia, vahvistettava sosiaalista osallisuutta, torjuttava köyhyyttä, edistettävä koulutusta, taitoja ja elinikäistä oppimista sekä kehitettävä aktiivista, laaja-alaista ja kestävää osallisuutta edistävää politiikkaa sille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 162 artiklalla annettujen tehtävien mukaisesti ja edistettävä näin taloudellista, sosiaalista ja alueellista yhteenkuuluvuutta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklan mukaisesti. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 9 artiklan mukaisesti ESR:n olisi otettava huomioon korkean työllisyystason edistämiseen, riittävän sosiaalisen suojelun takaamiseen, sosiaalisen syrjäytymisen torjumiseen sekä korkeatasoiseen koulutukseen ja ihmisten terveyden korkeatasoiseen suojeluun liittyvät vaatimukset.
(3)
Eurooppa-neuvosto totesi 17 päivänä kesäkuuta 2010, että kaikessa yhteisessä politiikassa, myös koheesiopolitiikassa, olisi tuettava älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävää koskevaa Eurooppa 2020 -strategiaa, jäljempänä 'Eurooppa 2020 -strategia'. Jotta ESR:n toiminta olisi täysin tämän strategian tavoitteiden mukaista, etenkin työllisyyden, koulutuksen sekä sosiaalisen syrjäytymisen, köyhyyden ja syrjinnän torjunnan alalla, ESR:n olisi tuettava jäsenvaltioita ottaen huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksytyt asiaan liittyvät yhdennetyt suuntaviivat ja maakohtaiset suositukset sekä tarvittaessa kansallisella tasolla kansalliset uudistusohjelmat ja niitä tukevat kansalliset työllisyysstrategiat, kansalliset sosiaalialan raportit, romanien integraatiota edistävät kansalliset strategiat ja kansalliset vammaisia henkilöitä koskevat strategiat. ESR:n olisi edistettävä myös lippulaivahankkeiden, joita ovat erityisesti "Uuden osaamisen ja työllisyyden ohjelma: Eurooppa tähtää täystyöllisyyteen", "Nuoret liikkeellä" ja "Köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnan eurooppalainen foorumi", täytäntöönpanon asiaan liittyviä näkökohtia. Siitä olisi myös tuettava komission 26 päivänä elokuuta 2010 päivätyssä tiedonannossa esitettyyn aloitteeseen "Euroopan digitaalistrategia" ja komission 6 päivän lokakuuta 2010 päivätyssä tiedonannossa esitettyyn aloitteeseen "Innovaatiounioni" liittyviä asiaankuuluvia toimia.
(4)
Unionilla on vastassaan rakenteellisia haasteita, jotka johtuvat talouden globalisaatiosta, teknologian muutoksista ja työvoiman yhä nopeammassa ikääntymisestä sekä kasvavasta ammattitaitovajeesta ja työvoimapulasta joillakin sektoreilla ja alueilla. Näitä haasteita on vielä pahentanut viimeaikainen talous- ja rahoituskriisi, joka on lisännyt työttömyyttä etenkin nuorten ja muiden heikoimmassa asemassa olevien henkilöiden, kuten maahanmuuttajien ja vähemmistöjen, parissa.
(5)
ESR:lla olisi pyrittävä edistämään työllisyyttä, parantamaan pääsyä työmarkkinoille kiinnittäen erityistä huomiota työmarkkinoista kauimpana oleviin ihmisiin ja tukemaan työvoiman vapaaehtoista liikkuvuutta. ESR:sta olisi lisäksi tuettava aktiivisena ja terveenä ikääntymistä, myös innovatiivisten työn organisointitapojen avulla sekä edistämällä työterveyttä ja -turvallisuutta ja parantamalla työllistettävyyttä. Pyrkiessään edistämään työmarkkinoiden parempaa toimintaa lisäämällä työntekijöiden liikkuvuutta valtioiden välillä ESR:n olisi erityisesti tuettava työhönottoa koskevia Euroopan työnvälityspalveluita (Eures-toimia) ja niihin liittyviä tiedotus-, ohjaus- ja neuvontapalveluja kansallisella ja rajat ylittävällä tasolla. ESR:sta rahoitettavissa toimissa olisi noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjan 5 artiklan 2 kohtaa, jonka mukaan ketään ei saa vaatia tekemään pakkotyötä tai muuta pakollista työtä.
(6)
ESR:n olisi myös edistettävä sosiaalista osallisuutta sekä ehkäistävä ja torjuttava köyhyyttä, jotta saadaan katkaistua sukupolvesta toiseen jatkuva huono-osaisuuden kierre; tämä edellyttää, että otetaan käyttöön erilaisia toimintapolitiikkoja, jotka kohdistetaan heikoimmassa asemassa oleviin heidän iästään riippumatta, lapset, työssäkäyvät köyhät ja ikääntyneet naiset mukaan lukien. Turvapaikanhakijoiden ja pakolaisten osallistumiseen olisi kiinnitettävä huomiota. ESR:a voidaan käyttää kohtuuhintaisten, kestävien ja korkealaatuisten yleishyödyllisten palveluiden saatavuuden parantamiseen etenkin terveydenhuollon, työllisyys- ja koulutuspalveluiden, asunnottomille tarkoitettujen palveluiden, koululaisten aamu- ja iltapäivätoiminnan, päivähoidon ja pitkäaikaishoidon aloilla. Tuetut palvelut voivat olla julkisia, yksityisiä ja/tai yhteisöperustaisia, ja niitä voivat tarjota erityyppiset palveluntuottajat eli julkishallinto, yksityiset yritykset, yhteiskunnalliset yritykset ja kansalaisjärjestöt.
(7)
ESR:n olisi sitouduttava siihen, että se puuttuu koulunkäynnin keskeyttämiseen ja edistää yhdenvertaista pääsyä laadukkaan koulutuksen piiriin, panostaa ammatilliseen koulutukseen, parantaa koulutusjärjestelmien merkitystä työmarkkinoiden kannalta ja tehostaa elinikäistä oppimista, myös virallisen ja epävirallisen sekä arkioppimisen tarjoamia oppimismahdollisuuksia.
(8)
Näiden prioriteettien lisäksi vähemmän kehittyneillä alueilla ja vähemmän kehittyneissä jäsenvaltioissa on aiheellista talouskasvun ja työllisyysmahdollisuuksien lisäämiseksi parantaa julkishallinnon tehokkuutta kansallisella ja alueellisella tasolla sekä julkishallinnon valmiuksia toimia osallistavalla tavalla. Työllisyys-, koulutus- ja sosiaalipolitiikkaa toteuttavien sidosryhmien, mukaan lukien kansalaisjärjestöjen, institutionaalisia valmiuksia olisi vahvistettava, myös syrjinnän torjunnassa.
(9)
Investointiprioriteetin "yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen" mukaisesti voidaan tukea kaikkia tässä asetuksessa asetettuja temaattisia tavoitteita. ESR:sta tuettuihin yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen strategioihin olisi otettava mukaan sekä paikallisen toimintaryhmän hallinnoinnin että strategian sisällön määrittämisen osalta myös alueen heikossa asemassa olevat ihmiset.
(10)
Samalla on keskeisen tärkeää tukea unionin mikroyritysten sekä pienten ja keskisuurten yritysten kehitystä ja kilpailukykyä ja varmistaa, että ihmiset voivat sopeutua tarvittavien taitojen hankkimisen ja elinikäisen oppimisen tarjoamien mahdollisuuksien avulla uusiin haasteisiin, joita ovat esimerkiksi siirtyminen osaamistalouteen, digitaalistrategia sekä siirtyminen vähähiiliseen ja energiatehokkaampaan talouteen. ESR:n olisi osaltaan autettava vastaamaan näihin haasteisiin pyrkimällä ensisijaisten temaattisten tavoitteidensa saavuttamiseen. Tähän liittyen ESR:sta olisi tuettava työvoiman siirtymistä koulutuksesta työhön ja vihreämpiin ammatteihin ja työpaikkoihin sekä pyrittävä ratkaisemaan muun muassa energiatehokkuuden, uusiutuvien energialähteiden ja kestävän liikenteen aloilla esiintyvä ammattitaitovaje. ESR:n olisi myös edistettävä kulttuurialan ja luovan alan osaamista. Sosiokulttuurinen ja luova ala sekä kulttuuriala ovat tärkeitä, sillä ne vaikuttavat välillisesti ESR:n tavoitteiden toteutumiseen; niiden tarjoamat mahdollisuudet olisi näin ollen otettava paremmin osaksi ESR:n hankkeita ja ohjelmatyötä.
(11)
Koska tarve puuttua nuorisotyöttömyyteen koko unionissa on jatkuva, olisi luotava nuorisotyöllisyysaloite niitä alueita varten, joilla tilanne on heikoin. Nuorisotyöllisyysaloitteella olisi tuettava tällaisten alueiden nuoria, joilla ei ole työtä tai koulutuspaikkaa ja jotka ovat työttömiä tai työmarkkinoiden ulkopuolella, millä lujitettaisiin ja nopeutettaisiin ESR-rahoituksella tuettujen toimien toteutusta. Lisärahoitus olisi kohdennettava erityisesti nuorisotyöllisyysaloitteeseen sovittaen se alueille, joilla tilanne on heikoin, myönnettävään ESR-rahoitukseen. Koska nuorisotyöllisyysaloitteessa toimet kohdennetaan yksittäisiin henkilöihin rakenteiden sijasta, sillä olisi pyrittävä täydentämään muita ESR:sta rahoitettavia toimia sekä kansallisia toimia, jotka kohdistuvat työelämän ja koulutuksen ulkopuolella oleviin nuoriin, muun muassa nuorisotakuun täytäntöönpanon avulla nuorisotakuun perustamisesta 22 päivänä huhtikuuta 2013 annetun neuvoston suosituksen (4) mukaisesti; tämän suosituksen mukaan nuorten olisi neljän kuukauden kuluessa työttömäksi jäämisestä tai koulutuksen päättymisestä saatava laadukas työtarjous tai voitava osallistua täydennyskoulutukseen, oppisopimuskoulutukseen tai harjoitteluun. Nuorisotyöllisyysaloitteella voidaan tukea myös koulunkäynnin keskeyttämisen torjuntatoimenpiteitä. Nuoren osallistuminen nuorisotyöllisyysaloitteeseen ei saisi olla edellytyksenä sille, että nuori ja hänen perheensä tai hänen huollettavaan olevat henkilöt saavat sosiaalietuuksia.
(12)
Nuorisotyöllisyysaloite olisi otettava kokonaisuudessaan osaksi ESR:n ohjelmatyötä, mutta tarpeen vaatiessa olisi harkittava nimenomaan nuorisotyöllisyysaloitetta koskevia säännöksiä, jotta sen tavoitteet saavutetaan. On tarpeen yksinkertaistaa ja helpottaa nuorisotyöllisyysaloitteen täytäntöönpanoa, erityisesti varainhoitosäännöksiin ja temaattista keskittämistä koskeviin järjestelyihin liittyen. Jotta varmistetaan, että nuorisotyöllisyysaloitteen tulokset tuodaan selvästi esille ja niistä tiedotetaan, olisi harkittava erityisiä seuranta- ja arviointijärjestelyjä sekä tiedotus- ja viestintäjärjestelyjä. Nuorisojärjestöjen olisi osallistuttava seurantakomiteoissa käytäviin keskusteluihin nuorisotyöllisyysaloitteen valmistelusta ja täytäntöönpanosta sekä arvioinnista.
(13)
ESR:n olisi edistettävä Eurooppa 2020 -strategian toteuttamista varmistamalla, että tuet keskitetään paremmin unionin prioriteetteihin. ESR:n vähimmäisosuus koheesiopolitiikan rahoituksesta vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 84 artiklan 3 kohdan mukaisesti. ESR:n olisi erityisesti lisättävä tukeaan sosiaalisen syrjäytymisen ja köyhyyden torjumiseen varaamalla siihen vähimmäismäärärahat, jotka ovat 20 prosenttia kunkin jäsenvaltion kaikista ESR-varoista. ESR-tukea saavien investointiprioriteettien valintaa ja lukumäärää olisi myös rajoitettava tuettujen alueiden kehitystason mukaan.
(14)
Jotta ESR:n tukemilla toimenpiteillä unionin tasolla saavutettuja tuloksia pystytään seuraamaan tiiviimmin ja arvioimaan paremmin, tässä asetuksessa olisi vahvistettava yhteiset tuotos- ja tulosindikaattorit. Tällaisten indikaattoreiden olisi vastattava tämän asetuksen ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 asiaa koskevien säännösten mukaisesti tuettavaa investointiprioriteettia ja tuettavan toimenpiteen tyyppiä. Indikaattoreita olisi tarvittaessa täydennettävä ohjelmakohtaisilla tulos- ja/tai tuotosindikaattoreilla.
(15)
Jäsenvaltioita rohkaistaan raportoimaan siitä, miten ESR:sta myönnetty rahoitus vaikuttaa marginalisoituneiden ryhmien yhtäläisiin mahdollisuuksiin, yhdenvertaiseen pääsyyn ja integroitumiseen kaikissa toimenpideohjelmissa.
(16)
Osallistujia koskevien arkaluonteisten tietojen keräämistä ja säilyttämistä koskevat tietosuojavaatimukset huomioon ottaen jäsenvaltioiden ja komission olisi arvioitava säännöllisesti ESR:sta annettavan tuen tehokkuutta, vaikuttavuutta ja vaikutuksia sosiaalisen osallisuuden edistämiseen ja köyhyyden torjuntaan erityisesti heikossa asemassa olevien ihmisten, kuten romanien, parissa. Jäsenvaltioita rohkaistaan raportoimaan ESR:sta rahoitetuista aloitteista kansallisiin uudistusohjelmiinsa liitetyissä kansallisissa sosiaalialan raporteissa etenkin silloin, kun ne koskevat marginalisoituneita yhteisöjä, kuten romaneja ja maahanmuuttajia.
(17)
ESR:sta tuettavien toimenpiteiden tehokas ja vaikuttava täytäntöönpano edellyttää hyvää hallintotapaa ja kumppanuutta kaikilta asianomaisilta alueellisilta ja sosioekonomisilta toimijoilta, joihin kuuluvat myös alue- ja paikallistason toimijat sekä erityisesti paikallis- ja alueviranomaisia, järjestäytynyttä kansalaisyhteiskuntaa, talouselämää ja etenkin työmarkkinaosapuolia ja kansalaisjärjestöjä edustavat kattojärjestöt. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi varmistettava työmarkkinaosapuolten ja kansalaisjärjestöjen osallistuminen ESR:n strategiseen hallinnointiin toimenpideohjelmien prioriteettien laatimisesta aina täytäntöönpanoon ja ESR:n tulosten arviointiin saakka.
(18)
Jäsenvaltioiden ja komission olisi varmistettava, että ESR:sta rahoitettujen prioriteettien täytäntöönpanolla edistetään naisten ja miesten tasa-arvoa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesti. Arvioinnit ovat osoittaneet, että on tärkeää ottaa sukupuolten tasa-arvoa koskeviin tavoitteisiin liittyvät näkökohdat huomioon oikea-aikaisesti ja johdonmukaisesti kaikessa toimenpideohjelmiin liittyvässä toiminnassa ja kaikissa niiden valmistelu-, seuranta-, täytäntöönpano- ja arviointivaiheissa ja varmistaa, että toteutetaan erityistoimia, joilla edistetään sukupuolten tasa-arvoa, naisten taloudellista riippumattomuutta, koulutusta ja ammattitaidon kohentamista sekä väkivallan uhreiksi joutuneiden naisten integroimista uudelleen työmarkkinoille ja yhteiskuntaan.
(19)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 10 artiklan mukaisesti ESR:n rahoittamien prioriteettien täytäntöönpanolla olisi torjuttava sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää, jolloin erityistä huomiota olisi kiinnitettävä henkilöihin, joihin kohdistuu moniperusteista syrjintää. Sukupuoleen perustuva syrjintä olisi tulkittava laajasti, niin että se kattaa muut sukupuoleen liittyvät näkökohdat Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti. ESR:n rahoittamien prioriteettien täytäntöönpanolla olisi myös edistettävä yhtäläisiä mahdollisuuksia. ESR:sta olisi tuettava vammaisten henkilöiden oikeuksista tehdyn YK:n yleissopimuksen mukaisten unionin velvoitteiden täyttämistä muun muassa koulutuksen, työn ja työllisyyden sekä esteettömyyden osalta. ESR:sta olisi myös tuettava siirtymistä laitoshoidosta avohoitoon. ESR:sta ei olisi tuettava toimenpiteitä, jotka edistävät eriytymistä tai sosiaalista syrjäytymistä.
(20)
Sosiaaliselle innovoinnille annettava tuki edistää osaltaan sitä, että toimintapolitiikoilla pystytään reagoimaan paremmin sosiaalisiin muutoksiin. ESR:n olisi rohkaistava ja tuettava innovatiivisia yhteiskunnallisia yrityksiä ja yrittäjiä sekä kansalaisjärjestöjen ja muiden yhteisötalouden toimijoiden innovatiivisia hankkeita. Varsinkin innovatiivisten ratkaisujen testaaminen ja arvioiminen ennen niiden laajempaa soveltamista on olennaisen tärkeää, jotta voidaan parantaa toimintapolitiikan tehokkuutta, ja tämän vuoksi on perusteltua myöntää erityistukea ESR:sta. Jos innovatiiviset ratkaisut osoittautuvat tehokkaiksi, niihin voisi sisältyä myös sosiometriikan, kuten esimerkiksi eettisen merkinnän, kehittäminen.
(21)
Valtioiden välinen yhteistyö tuo merkittävää lisäarvoa, ja tämän vuoksi kaikkien jäsenvaltioiden olisi tuettava sitä, paitsi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja suhteellisuusperiaate huomioon ottaen. On myös välttämätöntä vahvistaa komission asemaa kokemusten vaihdon edistäjänä ja asiaan liittyvien aloitteiden täytäntöönpanon koordinoijana.
(22)
ESR:n olisi tuettava alojen välisiä ja alueellisia kumppanuuksia yhtenäisen ja kokonaisvaltaisen lähestymistavan vaalimiseksi työllisyyden ja sosiaalisen osallisuuden aloilla.
(23)
Alueellisten ja paikallisten sidosryhmien aktivoinnin olisi autettava Eurooppa 2020 -strategian ja sen yleistavoitteiden toteuttamisessa. Jotta alue- ja paikallisviranomaiset, kaupungit, työmarkkinaosapuolet ja kansalaisjärjestöt saataisiin osallistumaan aktiivisemmin toimenpideohjelmien valmistelun ja täytäntöönpanon kaikkiin vaiheisiin, voidaan käyttää ja tukea alueellisia sopimuksia, paikallisia työllisyyttä ja sosiaalista osallisuutta koskevia aloitteita, kestäviä ja osallistavia yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen strategioita kaupunki- ja maaseutualueilla sekä kaupunkialueiden kestävää kehitystä koskevia strategioita.
(24)
Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 säädetään, että menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt vahvistetaan kansallisella tasolla, lukuun ottamatta tiettyjä poikkeuksia, joista on tarpeen antaa erityissäännöksiä ESR:n osalta.
(25)
ESR:n käytön yksinkertaistamiseksi ja virheiden riskin vähentämiseksi sekä ESR:sta tuettavien toimien erityispiirteiden huomioon ottamiseksi on aiheellista antaa säännöksiä, jotka täydentävät asetusta (EU) N:o 1303/2013 menojen tukikelpoisuuden osalta.
(26)
Vakioyksikkökustannusten, kertakorvausten ja kiinteämääräisen rahoituksen käytön on määrä johtaa keventämiseen edunsaajan kannalta ja keventää kaikkien ESR:n hankekumppanien hallinnollista taakkaa.
(27)
On tärkeää varmistaa, että kunkin toimenpideohjelman varainhoito on moitteetonta ja että se pannaan täytäntöön mahdollisimman tehokkaasti ja käyttäjäystävällisesti. Jäsenvaltioiden olisi pidättäydyttävä laatimasta sääntöjä, jotka tekevät varojen käytöstä edunsaajille monimutkaisempaa.
(28)
Jäsenvaltioita ja alueita olisi rohkaistava hyödyntämään ESR:n vipuvaikutusta rahoitusvälineiden kautta, jotta voidaan tukea esimerkiksi opiskelijoita, työpaikkojen luomista, työntekijöiden liikkuvuutta, sosiaalista osallisuutta ja yhteiskunnallista yrittäjyyttä.
(29)
ESR:n olisi täydennettävä muita unionin ohjelmia, ja ESR:n ja muiden unionin rahoitusvälineiden välille olisi kehitettävä tiivistä yhteisvaikutusta.
(30)
Investointi inhimilliseen pääomaan on unionin tärkein keino varmistaa kansainvälinen kilpailukykynsä ja taloutensa kestävä elpyminen. Minkäänlaisilla investoinneilla ei voida saada aikaan rakenneuudistuksia, jollei niihin liity johdonmukainen kasvusuuntautunut inhimillisen pääoman kehittämisstrategia. Siksi on tarpeen varmistaa, että ohjelmakaudella 2014-2020 ammattitaidon parantamiseen ja työllisyystason nostamiseen tarkoitetut varat mahdollistavat riittävän laajat toimet.
(31)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat vakioyksikkökustannusten ja kertakorvausten määritelmien vahvistamista sekä niiden enimmäismäärien vahvistamista eri toimityyppien mukaan. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(32)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 163 artiklassa määrätyn komitean olisi avustettava komissiota ESR:n hallinnossa.
(33)
Koska tällä asetuksella korvataan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1081/2006 (5), mainittu asetus olisi kumottava. Tämä asetus ei saisi kuitenkaan vaikuttaa sellaisen avun jatkamiseen tai muuttamiseen, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1081/2006 tai muun, 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla. Mainittua asetusta ja tällaista muuta sovellettavaa lainsäädäntöä olisi siten sovellettava kyseiseen apuun tai asianomaisiin toimiin 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen niiden lopettamiseen saakka. Asetuksen (EY) N:o 1081/2006 mukaisesti esitettyjen tai hyväksyttyjen tukihakemusten olisi pysyttävä edelleen voimassa,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tehtävät, mukaan lukien nuorisotyöllisyysaloite, sen tuen soveltamisala, erityissäännökset ja tukikelpoisten menojen lajit.
2 artikla
Tehtävät
1. ESR:sta edistetään korkeaa työllisyystasoa ja työpaikkojen korkeaa laatua, helpotetaan pääsyä työmarkkinoille, tuetaan työntekijöiden alueellista ja ammatillista liikkuvuutta ja helpotetaan heidän sopeutumistaan teollisen muutoksen sekä kestävän kehityksen edellyttämiin tuotantojärjestelmien muutoksiin, edistetään kaikkien saatavilla olevan koulutuksen korkeaa tasoa ja tuetaan nuorten siirtymistä koulutuksen ja työelämän välillä, torjutaan köyhyyttä, vahvistetaan sosiaalista osallisuutta ja tuetaan sukupuolten tasa-arvoa, syrjimättömyyttä sekä yhtäläisiä mahdollisuuksia ja edistetään näin unionin prioriteetteja taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistamisen alalla.
2. ESR toteuttaa 1 kohdassa esitetyt tehtävänsä tukemalla jäsenvaltioita niiden pyrkiessä älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian, jäljempänä 'Eurooppa 2020 -strategia', prioriteettien ja yleistavoitteiden saavuttamiseen ja antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden pyrkiä poistamaan nimenomaan niitä koskevia Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista haittaavia esteitä. ESR tukee tehtäviinsä liittyvien politiikan ja toimenpiteiden suunnittelua ja täytäntöönpanoa ottaen huomioon asiaa koskevat yhdennetyt suuntaviivat ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 121 artiklan 2 kohdan ja 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetut asiaan liittyvät maakohtaiset suositukset sekä, tapauksen mukaan, kansallisella tasolla kansalliset uudistusohjelmat sekä muut asiaa koskevat kansalliset strategiat ja raportit.
3. ESR:n tuen on hyödytettävä ihmisiä, myös heikossa asemassa olevia ihmisiä, kuten pitkäaikaistyöttömiä, vammaisia henkilöitä, maahanmuuttajia, etnisiä vähemmistöjä, marginalisoituneita yhteisöjä ja köyhyydestä sekä syrjäytymisestä kärsiviä ihmisiä kaikissa ikäryhmissä. ESR:sta annetaan tukea myös työntekijöille, yrityksille, yhteisötalouden toimijat mukaan luettuina, ja yrittäjille sekä järjestelmille ja rakenteille uusiin haasteisiin, kuten ammattitaidon kysynnän ja tarjonnan välillä vallitsevan epätasapainon vähentämiseen, mukautumisen helpottamiseksi ja hyvän hallintotavan, sosiaalisen kehityksen ja uudistusten täytäntöönpanon edistämiseksi etenkin työllisyys-, koulutus- ja sosiaalipolitiikan alalla.
3 artikla
Tuen soveltamisala
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisen kohdan 8, 9, 10 ja 11 alakohdan, jotka vastaavat tämän kohdan a, b, c ja d alakohtaa, temaattisten tavoitteiden perusteella ja tehtäviensä mukaisesti ESR:sta tuetaan seuraavia investointiprioriteetteja:
a)
temaattisen tavoitteen "kestävien ja laadukkaiden työpaikkojen edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen" toteuttamisen osalta:
i)
työnhakijoiden ja työelämän ulkopuolella olevien, pitkäaikaistyöttömät ja työmarkkinoista kaukana olevat henkilöt mukaan lukien, pääsy työhön, myös paikallisten työllisyysaloitteiden kautta, ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen;
ii)
erityisesti ilman työ-, koulutus- tai harjoittelupaikkaa olevien nuorten, sosiaalisen syrjäytymisen vaarassa olevat ja marginalisoituneiden yhteisöjen nuoret mukaan luettuina, kestävä integroituminen työmarkkinoille muun muassa nuorisotakuun täytäntöönpanon avulla;
iii)
itsenäinen ammatinharjoittaminen, yrittäjyys ja yritysten perustaminen, innovatiiviset mikroyritykset sekä pienet ja keskisuuret yritykset mukaan lukien;
iv)
miesten ja naisten tasa-arvo kaikilla aloilla, mukaan lukien työpaikan saanti, urakehitys, työ- ja yksityiselämän yhteensovittaminen sekä samapalkkaisuuden edistäminen;
v)
työntekijöiden, yritysten ja yrittäjien sopeutuminen muutoksiin;
vi)
aktiivisena ja terveenä ikääntyminen;
vii)
työmarkkinalaitosten, kuten julkisten ja yksityisten työvoimapalvelujen, nykyaikaistaminen ja palvelujen mukauttaminen vastaamaan paremmin työmarkkinoiden tarpeita, mukaan lukien toimin, joilla lisätään työvoiman liikkuvuutta valtioiden välillä, sekä liikkuvuusjärjestelmillä ja paremmalla yhteistyöllä laitosten ja asianomaisten sidosryhmien välillä;
b)
temaattisen tavoitteen "sosiaalisen osallisuuden edistäminen sekä köyhyyden ja syrjinnän torjunta" toteuttamisen osalta:
i)
aktiivinen osallistaminen, myös yhtäläisten mahdollisuuksien ja aktiivisen osallistumisen edistämiseksi, ja työllistettävyyden parantaminen;
ii)
marginalisoituneiden yhteisöjen, kuten romanien, sosioekonominen integrointi;
iii)
kaikenlaisen syrjinnän torjuminen ja yhtäläisten mahdollisuuksien edistäminen;
iv)
kohtuuhintaisten, kestävien ja korkealaatuisten palveluiden, kuten terveyspalveluiden ja yleishyödyllisten sosiaalipalveluiden saatavuuden parantaminen;
v)
yhteiskunnallisen yrittäjyyden ja ammattiin pääsyn edistäminen yhteiskunnallisissa yrityksissä sekä yhteisötalouden ja solidaarisen talouden edistäminen työpaikkojen saannin parantamiseksi;
vi)
yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen strategiat;
c)
temaattisen tavoitteen "investoiminen koulutukseen, mukaan lukien ammatilliseen koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen" toteuttamisen osalta:
i)
vähennetään ja ehkäistään koulunkäynnin keskeyttämistä ja edistetään yhdenvertaista pääsyä laadukkaaseen varhaiskasvatukseen sekä perusasteen ja keskiasteen koulutukseen, mukaan lukien virallisen ja epävirallisen sekä arkioppimisen tarjoamat mahdollisuudet palata koulutukseen;
ii)
parannetaan korkea-asteen ja vastaavan koulutuksen laatua ja tehokkuutta sekä siihen pääsyä tavoitteena koulutukseen osallistumisen lisääminen ja koulutussaavutusten parantaminen, erityisesti heikossa asemassa olevien ryhmien parissa;
iii)
lisätään kaikkien ikäryhmien yhtäläisiä mahdollisuuksia elinikäiseen oppimiseen virallisen ja epävirallisen sekä arkioppimisen puitteissa, kohennetaan työntekijöiden tietoja, ammattitaitoa ja pätevyyttä ja edistetään joustavia koulutuspolkuja muun muassa ura-ohjauksen ja hankittujen pätevyyksien hyväksynnän avulla;
iv)
parannetaan koulutusjärjestelmien merkitystä työmarkkinoiden kannalta, helpotetaan siirtymistä koulutuksesta työelämään ja vahvistetaan ammattikoulutus- ja harjoittelujärjestelmiä sekä parannetaan niiden laatua muun muassa ammattitaitotarpeiden ennakointimekanismeilla, mukauttamalla opetussuunnitelmia sekä perustamalla ja kehittämällä työssäoppimisen järjestelmiä, yhdistelmäopintojärjestelmät ja oppisopimuskoulutus mukaan luettuina;
d)
temaattisen tavoitteen "viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen" toteuttamisen osalta:
i)
investoinnit institutionaalisten valmiuksien parantamiseen sekä julkishallinnon ja julkisten palvelujen tehostamiseen kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla uudistusten, paremman sääntelyn ja hyvän hallintotavan edistämiseksi;
Tätä investointiprioriteettia sovelletaan vain niissä jäsenvaltioissa, jotka voivat saada koheesiorahaston tukea, tai niissä jäsenvaltioissa, joissa sijaitsee yksi tai useampi NUTS 2 -tason alue, jota tarkoitetaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 90 artiklan 2 kohdan a alakohdassa;
ii)
kaikkien koulutus- ja aikuiskoulutuspolitiikkaa sekä harjoittelu- ja työllisyys- sekä sosiaalipolitiikkaa toteuttavien sidosryhmien valmiuksien parantaminen myös alakohtaisten ja alueellisten sopimusten avulla kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason uudistusten käynnistämiseksi.
2. ESR edistää 1 kohdassa lueteltujen investointiprioriteettien kautta myös muita temaattisia tavoitteita, jotka on lueteltu asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa, ensisijaisesti seuraavin keinoin:
a)
tuetaan siirtymistä vähähiiliseen, ilmastonmuutokseen sopeutuvaan, resurssitehokkaaseen ja ympäristön kannalta kestävään talouteen parantamalla koulutus- ja harjoittelujärjestelmiä taitojen ja pätevyyksien mukauttamisen edellyttämällä tavalla, parantamalla työvoiman ammattitaitoa ja luomalla uusia työpaikkoja ympäristöön ja energiaan liittyville sektoreille;
b)
parannetaan tieto- ja viestintäteknologian käyttömahdollisuuksia, käyttöä ja laatua kehittämällä digitaalista lukutaitoa sekä verkko-oppimista ja investoimalla tietoyhteiskuntaan osallistumiseen, tietoteknisiin taitoihin sekä niihin liittyviin yrittäjyystaitoihin;
c)
vahvistetaan tutkimusta, teknologian kehittämistä ja innovointia kehittämällä jatko-opintoja ja yrittäjyystaitoja, kouluttamalla tutkijoita ja toteuttamalla verkottumis- ja kumppanuustoimia korkeakoululaitosten, tutkimus- ja teknologiakeskusten sekä yritysten välillä;
d)
parannetaan pienten ja keskisuurten yritysten kilpailukykyä ja pitkän aikavälin kestävyyttä edistämällä yritysten, johtajien ja työntekijöiden sopeutumiskykyä ja lisäämällä investointeja inhimilliseen pääomaan sekä tukemalla käytännönläheistä ammatillista koulutusta tarjoavia tahoja.
4 artikla
Johdonmukaisuus ja temaattinen keskittäminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimenpideohjelmissa esitetyt strategia ja toimet ovat johdonmukaisia niiden kansallisissa uudistusohjelmissa sekä soveltuvissa tapauksissa niiden muissa työttömyyden, köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjuntaa koskevissa kansallisissa strategioissa ja perussopimuksen 148 artiklan 4 kohdan mukaisesti annetuissa asiaa koskevissa neuvoston suosituksissa kartoitettujen haasteiden kanssa ja että niillä vastataan kyseisiin haasteisiin, jotta voidaan edistää Eurooppa 2020 -strategian työllisyyttä, koulutusta ja köyhyyden vähentämistä koskevien yleistavoitteiden saavuttamista.
2. Vähintään 20 prosenttia ESR:n kokonaismäärärahoista kussakin jäsenvaltiossa on kohdennettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisen kohdan 9 alakohdassa säädettyyn temaattiseen tavoitteeseen "sosiaalisen osallisuuden edistäminen sekä köyhyyden ja syrjinnän torjunta".
3. Jäsenvaltioiden on pyrittävä temaattiseen keskittämiseen seuraavien sääntöjen mukaisesti:
a)
kehittyneemmillä alueilla jäsenvaltioiden on keskitettävä vähintään 80 prosenttia kunkin toimenpideohjelman ESR-määrärahoista enintään viiteen 3 artiklan 1 kohdassa esitettyyn investointiprioriteettiin;
b)
siirtymäalueilla jäsenvaltioiden on keskitettävä vähintään 70 prosenttia kunkin toimenpideohjelman ESR-määrärahoista enintään viiteen 3 artiklan 1 kohdassa esitettyyn investointiprioriteettiin;
c)
vähemmän kehittyneillä alueilla jäsenvaltioiden on keskitettävä vähintään 60 prosenttia kunkin toimenpideohjelman ESR-määrärahoista enintään viiteen 3 artiklan 1 kohdassa esitettyyn investointiprioriteettiin.
4. Jäljempänä 11 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja toimintalinjoja ei oteta mukaan tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa määriteltyjä prosenttiosuuksia laskettaessa.
5 artikla
Indikaattorit
1. Tämän asetuksen liitteessä I säädettyjä yhteisiä tuotos- ja tulosindikaattoreita ja soveltuvissa tapauksissa ohjelmakohtaisia indikaattoreita on käytettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 27 artiklan 4 kohdan ja 96 artiklan 2 kohdan b alakohdan ii ja iv alakohdan mukaisesti. Kaikista investointiprioriteeteista on esitettävä kaikki yhteiset tuotos- ja tulosindikaattorit. Tämän asetuksen liitteessä II säädetyt tulosindikaattorit on esitettävä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa tiedot eritellään sukupuolen mukaan.
Yhteisten ja ohjelmakohtaisten tuotosindikaattorien perustasot on asetettava nollaan. Tuettujen toimenpiteiden luonteen perusteella näille indikaattoreille on tarpeen mukaan vahvistettava kumulatiiviset määrälliset tavoitearvot vuodeksi 2023. Tuotosindikaattorit on ilmaistava absoluuttisina lukuina.
Niiden yhteisten ja ohjelmakohtaisten tulosindikaattoreiden, joille on vahvistettu kumulatiivinen määrällinen tavoitearvo vuodeksi 2023, perustasot on vahvistettava käyttäen tuoreimpia saatavilla olevia tietoja tai muita asiaan vaikuttavia tietolähteitä. Ohjelmakohtaiset tulosindikaattorit ja niihin liittyvät tavoitteet voidaan ilmaista määrällisinä tai laadullisina.
2. Edellä olevan 1 kohdan lisäksi tämän asetuksen liitteessä II säädettyjä tulosindikaattoreita on käytettävä kaikkiin toimiin, joita tuetaan 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetun investointiprioriteetin mukaisesti nuorisotyöllisyysaloitteen täytäntöönpanemiseksi. Kaikkiin tämän asetuksen liitteessä II säädettyihin indikaattoreihin on liitettävä kumulatiivinen määrällinen tavoitearvo vuodeksi 2023 ja perustaso.
3. Kunkin hallintoviranomaisen on toimitettava sähköisesti jäsennellyt tiedot kustakin toimintalinjasta jaoteltuna investointiprioriteetin mukaan yhdessä vuotuisten täytäntöönpanokertomusten kanssa. Tiedot on annettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 96 artiklan 2 kohdan b alakohdan vi alakohdassa tarkoitettujen tukitoimien luokkien sekä tuotos- ja tulosindikaattorien osalta. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 2 kohdasta poiketen tuotos- ja tulosindikaattoreita varten toimitettujen tietojen on liityttävä osittain tai kokonaan toteutettujen toimien arvoihin.
II LUKU
OHJELMATYÖTÄ JA TÄYTÄNTÖÖNPANOA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
6 artikla
Kumppaneiden osallistuminen
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 5 artiklassa tarkoitettujen kumppanien osallistuminen toimenpideohjelmien täytäntöönpanoon voidaan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 123 artiklan 7 kohdassa määriteltyjen yleiskattavien tukien muodossa. Tällöin toimenpideohjelmassa on yksilöitävä se toimenpideohjelman osa, jota yleiskattava tuki koskee, mukaan lukien kustakin toimintalinjasta siihen alustavasti myönnetyt määrärahat.
2. Jotta voidaan rohkaista työmarkkinaosapuolten osallistumista riittävästi ESR:sta tuettuihin toimiin, toimenpideohjelman hallintoviranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1303/2013 90 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdassa määritellyillä alueilla tai koheesiorahaston tukeen oikeutetussa jäsenvaltiossa varmistettava, että asianmukainen määrä ESR:n määrärahoista osoitetaan tarpeen mukaan valmiuksia parantaviin toimiin, jotka toteutetaan koulutuksen, verkottumistoimenpiteiden ja työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun vahvistamisen muodossa, sekä työmarkkinaosapuolten yhdessä toteuttamiin toimiin.
3. Jotta voidaan rohkaista kansalaisjärjestöjä osallistumaan riittävästi ESR:sta tuettuihin toimiin, etenkin sosiaalisen osallisuuden, sukupuolten tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien alalla, toimenpideohjelman hallintoviranomaisten on asetuksen (EU) N:o 1303/2013 90 artiklan 2 kohdan a tai b alakohdassa määritellyillä alueilla tai koheesiorahaston tukeen oikeutetussa jäsenvaltiossa varmistettava, että ESR:n resursseista osoitetaan asianmukainen määrä kansalaisjärjestöjen valmiuksia parantaviin toimiin.
7 artikla
Miesten ja naisten tasa-arvon edistäminen
Jäsenvaltiot ja komissio edistävät miesten ja naisten tasa-arvoa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 7 artiklan mukaisesti toimenpideohjelmien valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan ja arvioinnin kaikissa vaiheissa. Jäsenvaltio ja komissio tukevat ESR:n kautta myös 3 artiklassa ja erityisesti tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettujen investointiprioriteettien mukaisesti kohdennettuja erityistoimenpiteitä, joilla pyritään lisäämään naisten kestävää osallistumista työelämään ja siellä etenemistä ja siten torjumaan köyhyyden naisistumista, vähentämään sukupuoleen perustuvaa eriytymistä, torjumaan sukupuolistereotypioita työmarkkinoilla ja koulutuksessa sekä edistämään kaikkien työ- ja yksityiselämän yhteensovittamista ja hoitovastuiden jakamista tasapuolisesti miesten ja naisten kesken.
8 artikla
Yhtäläisten mahdollisuuksien ja syrjinnän torjumisen edistäminen
Jäsenvaltiot ja komissio edistävät kaikkien yhtäläisiä mahdollisuuksia ilman sukupuoleen, rotuun, etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää ottaen kaikessa toiminnassa huomioon asetuksen (EU) N:o 1303/2013 7 artiklassa tarkoitetun syrjimättömyyden periaatteen. Jäsenvaltiot ja komissio tukevat ESR:n kautta myös erityistoimenpiteitä tämän asetuksen 3 artiklassa ja etenkin 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitettujen investointiprioriteettien puitteissa. Näillä toimenpiteillä pyritään torjumaan kaikenlaista syrjintää sekä parantamaan vammaisten henkilöiden mahdollisuuksia tarkoituksena lisätä osallistumista työmarkkinoille ja koulutukseen ja siten lujittaa sosiaalista osallisuutta, vähentää eriarvoisuutta koulutustason ja terveystilanteen osalta sekä helpottaa siirtymistä laitoshoidosta avohoitoon, erityisesti kun kyseessä ovat henkilöt, joihin kohdistuu moniperusteista syrjintää.
9 artikla
Sosiaalinen innovointi
1. ESR:sta edistetään sosiaalista innovointia kaikilla tämän asetuksen 3 artiklassa määritellyillä ESR:n toiminta-alaan kuuluvilla alueilla; tavoitteena on erityisesti, myös paikallisella tai alueellisella tasolla, testata, arvioida ja soveltaa laajemmin innovatiivisia ratkaisuja sosiaalisiin tarpeisiin vastaamiseksi yhdessä asiaankuuluvien kumppaneiden ja erityisesti työmarkkinaosapuolten kanssa.
2. Jäsenvaltioiden on kartoitettava joko toimenpideohjelmissaan tai myöhemmin niiden täytäntöönpanovaiheessa sosiaalista innovointia varten aihealueita, jotka vastaavat jäsenvaltioiden erityistarpeita.
3. Komissio edistää valmiuksien kehittämistä sosiaalista innovointia varten etenkin tukemalla vastavuoroista oppimista, perustamalla verkostoja sekä levittämällä ja edistämällä hyviä toimintatapoja ja menetelmiä.
10 artikla
Valtioiden välinen yhteistyö
1. Jäsenvaltioiden on tuettava valtioiden välistä yhteistyötä, jonka tavoitteena on vastavuoroisen oppimisen edistäminen, millä lisätään ESR:n tukeman toimintapolitiikan tehokkuutta. Valtioiden välisessä yhteistyössä on oltava kumppaneita ainakin kahdesta jäsenvaltiosta.
2. Edellä olevasta 1 kohdasta poiketen jäsenvaltiot, joissa on vain yksi ESR:sta tuettu toimenpideohjelma tai yksi useasta rahastosta rahoitettava toimenpideohjelma, voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja suhteellisuusperiaatteen huomioon ottaen poikkeuksellisesti päättää olla tukematta valtioiden välisen yhteistyön piiriin kuuluvia toimenpiteitä.
3. Jäsenvaltiot voivat valita yhdessä asiaankuuluvien kumppanien kanssa valtioiden välisen yhteistyön teemat komission ehdottamasta ja 25 artiklassa tarkoitetun komitean vahvistamasta yhteisten teemojen luettelosta tai valita muita niiden erityistarpeita vastaavia teemoja.
4. Komissio edistää valtioiden välistä yhteistyötä 3 kohdassa tarkoitetun luettelon yhteisten teemojen ja tapauksen mukaan jäsenvaltioiden valitsemien muiden teemojen osalta vastavuoroisen oppimisen sekä koordinoitujen tai yhteisten toimenpiteiden kautta. Komissio huolehtii erityisesti unionin tason foorumista, jolla helpotetaan valtioiden välisten kumppanuuksien perustamista, kokemusten vaihtoa, valmiuksien parantamista ja verkottumista sekä asiaan liittyvien tulosten hyödyntämistä ja levittämistä. Lisäksi komissio laatii koordinoidut täytäntöönpanopuitteet, joihin sisältyvät yhteiset tukikelpoisuuskriteerit, toimenpiteiden tyypit ja ajoitus sekä yhteiset seuranta- ja arviointimenetelmät, jotta helpotetaan valtioiden välistä yhteistyötä.
11 artikla
Toimenpideohjelmien rahoitusta koskevat erityissäännökset
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 96 artiklan 1 kohdassa säädetään, toimenpideohjelmissa voidaan vahvistaa toimintalinjoja tämän asetuksen 9 ja 10 artiklassa tarkoitettujen sosiaalisen innovoinnin ja valtioiden välisen yhteistyön täytäntöönpanoa varten.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 120 artiklan 3 kohdassa säädetään, toimintalinjan osarahoituksen enimmäisosuutta korotetaan kymmenellä prosenttiyksiköllä, jos koko toimintalinja kohdistuu sosiaaliseen innovointiin tai valtioiden väliseen yhteistyöhön tai näiden yhdistelmään; osarahoituksen enimmäisosuus ei kuitenkaan saa olla yli 100 prosenttia.
3. Sen lisäksi, mitä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 96 artiklan 3 kohdassa säädetään, toimenpideohjelmissa on myös vahvistettava suunniteltujen ESR:sta tuettujen toimenpiteiden osuus
a)
temaattisissa tavoitteissa, jotka luetellaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisen kohdan 1-7 alakohdassa, tarvittaessa toimintalinjoittain;
b)
tämän asetuksen 9 ja 10 artiklassa tarkoitetuissa sosiaalisessa innovoinnissa ja valtioiden välisessä yhteistyössä, jos niitä ei kateta niihin kohdistuvasta toimintalinjasta.
12 artikla
Alueellisten erityispiirteiden huomioon ottamista koskevat erityissäännökset
1. ESR:stä voidaan tukea kaupunki- ja maaseutualueilla asetuksen (EU) N:o 1303/2013 32, 33 ja 34 artiklassa tarkoitettuja työllisyyttä ja nuorisotyöllisyyttä, koulutusta ja sosiaalista osallisuutta koskevia yhteisölähtöisen paikallisen kehittämisen strategioita, alueellisia sopimuksia ja paikallisia aloitteita sekä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 36 artiklassa tarkoitettuja yhdennettyjä alueellisia investointeja.
2. ESR:sta voidaan myöntää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1301/2013 (6) 7 artiklassa tarkoitettuja EAKR-toimia täydentävää tukea kaupunkialueiden kestävään kehitykseen strategioilla, joissa esitetään yhdennettyjä toimenpiteitä taloudellisten, ympäristöön liittyvien ja sosiaalisten haasteiden käsittelemiseksi kaupunkialueilla, jotka jäsenvaltiot ovat valinneet niiden kumppanuussopimuksissa määrättyjen periaatteiden pohjalta.
III LUKU
VARAINHOITOA KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET
13 artikla
Menojen tukikelpoisuus
1. ESR:sta myönnetään tukea tukikelpoisiin menoihin, joihin voi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 120 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetuin tavoin kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä toimittamia varoja.
2. ESR:sta voidaan myöntää tukea sellaisten toimien yhteydessä syntyneisiin menoihin, jotka toteutetaan ohjelma-alueen ulkopuolella mutta unionissa, edellyttäen että seuraavat kaksi edellytystä täyttyvät:
a)
toimi hyödyttää ohjelma-aluetta;
b)
toimenpideohjelman viranomaisten velvoitteista toimenpiteen hallinnoinnin, valvonnan ja tilintarkastuksen suhteen huolehtivat siitä toimenpideohjelmasta vastaavat viranomaiset, jonka osana tointa tuetaan, tai ne tekevät sopimuksia viranomaisten kanssa siinä jäsenvaltiossa, jossa toimi pannaan täytäntöön, edellyttäen että toiminnan hallinnointia, valvontaa ja tilintarkastusta koskevat velvoitteet täyttyvät kyseisessä jäsenvaltiossa.
3. Tällaisiin toimiin liittyviin unionin ulkopuolella aiheutuneisiin menoihin voidaan myöntää tukea ESR:sta, jos niiden osuus on enintään kolme prosenttia ESR:n toimenpideohjelman talousarviosta tai ESR:n osuudesta useasta rahastosta rahoitettavasta toimenpideohjelmasta ja jos ne koskevat 3 artiklan 1 kohdan a tai c alakohdan mukaisia temaattisia tavoitteita ja jos asianomainen seurantakomitea on hyväksynyt kyseisen toimen tai kyseiset toimityypit.
4. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 69 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen menojen lisäksi ESR:sta ei voida tukea myöskään infrastruktuurien, maan ja kiinteistöjen ostoja.
5. Kolmannen osapuolen palkkioiden tai palkkojen muodossa toimeen osallistujille suorittamiin luontoissuorituksiin voidaan myöntää rahoitusta ESR:sta, jos tällaiset luontoissuoritukset ovat syntyneet kansallisten sääntöjen, myös kirjanpitosääntöjen, mukaisesti, ja niiden arvo ei ylitä kolmannelle osapuolelle aiheutuneita kustannuksia.
14 artikla
Yksinkertaistetut kustannusvaihtoehdot
1. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklassa tarkoitettujen vaihtoehtojen lisäksi komissio voi korvata jäsenvaltioiden maksamia menoja määrittämiensä vakioyksikkökustannusten ja kertakorvausten perusteella. Tällä perusteella laskettuja määriä pidetään edunsaajille maksettuna julkisena tukena ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 mukaisena tukikelpoisena menona.
Ensimmäisen alakohdan soveltamiseksi komissiolle siirretään valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat katettavien toimien tyyppiä sekä vakioyksikkökustannusten ja kertakorvausten määritelmiä ja niiden enimmäismääriä, joita voidaan mukauttaa yhteisesti sovittujen menetelmien mukaisesti ottaen asianmukaisesti huomioon edellisen ohjelmakauden aikana saadut kokemukset.
Rahoituksen tarkastuksen ainoana tarkoituksena on varmentaa, että edellytykset, joiden mukaisesti komissio suorittaa korvauksen vakioyksikkökustannusten ja kertakorvausten perusteella, täyttyvät.
Kun käytetään ensimmäisen alakohdan mukaisesti rahoitusmuotoja, jotka perustuvat vakioyksikkökustannuksiin ja kertakorvauksiin, jäsenvaltiot voivat soveltaa omia kirjanpitokäytäntöjään toimien tueksi. Tämän asetuksen ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 soveltamiseksi tällaisiin tilintarkastuskäytäntöihin ja niiden tuloksena saatuihin määriin ei kohdistu tilintarkastusviranomaisen tai komission tekemiä tarkastuksia.
2. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja 5 kohdan d alakohdan mukaisesti kiinteämääräistä rahoitusta, joka on enintään 40 prosenttia tukikelpoisista välittömistä henkilöstökustannuksista, voidaan käyttää toimen jäljellä olevien tukikelpoisten kustannusten kattamiseksi ilman, että jäsenvaltiota vaaditaan suorittamaan laskelmia sovellettavan osuuden määrittämiseksi.
3. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 5 kohdassa säädettyjen menetelmien lisäksi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 1 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitetut määrät voidaan vahvistaa tapauskohtaisesti viittaamalla talousarvioluonnokseen, jonka hallintoviranomainen on hyväksynyt ennalta, jos julkinen tuki avustusten ja takaisin maksettavan tuen osalta ei ole yli 100 000 euroa.
4. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan 4 kohdan soveltamista avustukset ja takaisin maksettava tuki, joiden osalta julkinen tuki on enintään 50 000 euroa, maksetaan vakioyksikkökustannusten ja kertakorvauksen muodossa tämän artiklan 1 kohdan tai asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan mukaisesti tai kiinteämääräisenä rahoituksena asetuksen (EU) N:o 1303/2013 67 artiklan mukaisesti, lukuun ottamatta toimia, jotka saavat tukea valtiontukijärjestelmän puitteissa. Jos käytetään kiinteämääräistä rahoitusta, osuuden laskemiseksi käytettävät kustannuslajit voidaan korvata asetuksen (EU) N:o 1303/2013 /2013 67 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti.
15 artikla
Rahoitusvälineet
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 37 artiklan mukaisesti ESR voi tukea sen toiminta-alaan kuuluvia toimia ja politiikkaa rahoitusvälineiden, kuten mikroluottojen ja takuurahastojen, kautta.
IV LUKU
NUORISOTYÖLLISYYSALOITE
16 artikla
Nuorisotyöllisyysaloite
Nuorisotyöllisyysaloitteella tuetaan nuorisotyöttömyyden torjumista unionin tukikelpoisilla alueilla tukemalla tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisia toimia. Nuorisotyöllisyysaloitteen kohteena ovat kaikki alle 25-vuotiaat nuoret, joilla ei ole työtä tai koulutus- tai harjoittelupaikkaa, jotka asuvat tukikelpoisilla alueilla, jotka ovat työelämän ulkopuolella tai työttömiä, pitkäaikaistyöttömät mukaan lukien, riippumatta siitä, ovatko he rekisteröityneet työnhakijoiksi. Jäsenvaltiot voivat vapaaehtoisesti päättää laajentaa kohderyhmää alle 30-vuotiaisiin nuoriin.
Vuosina 2014-2015 nuorisotyöllisyysaloitteen "tukikelpoisia alueita" ovat ne NUTS 2 -tason alueet, joilla 15-24-vuotiaiden nuorten työttömyysaste oli yli 25 prosenttia vuonna 2012, ja jäsenvaltioissa, joiden nuorisotyöttömyys nousi yli 30 prosenttia vuonna 2012, ne NUTS 2 -tason alueet, joilla nuorisotyöttömyysaste oli yli 20 prosenttia vuonna 2012.
Nuorisotyöllisyysaloitteen vuosia 2016-2020 koskevia varoja voidaan lisätä talousarviomenettelyn puitteissa asetuksen (EU) N:o 1311/2013/ 14 artiklan mukaisesti. Nuorisotyöllisyysaloitteen tukikelpoisten alueiden määrittelemiseksi kaudella 2016-2020 toisessa alakohdassa olevia viittauksia vuoden 2012 tietoihin pidetään viittauksina tuoreimpiin saatavilla oleviin vuotuisiin tietoihin. Lisävarojen jakamisessa jäsenvaltioiden kesken käytetään samoja menettelyjä kuin ensimmäisessä erityismäärärahojen jakamisessa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 liitteen VIII mukaisesti.
Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltiot voivat päättää myöntää rajallisen rahamäärän, joka on enintään 10 prosenttia nuorisotyöllisyysaloitteeseen sisältyvistä varoista, nuorille, jotka asuvat osa-alueilla, joilla nuorten työttömyysaste on korkea ja jotka eivät kuulu tukikelpoisiin NUTS 2 -tason alueisiin.
17 artikla
Temaattinen keskittäminen
Nuorisotyöllisyysaloitteeseen osoitettua erityismäärärahaa ei oteta huomioon laskettaessa 4 artiklassa tarkoitettua temaattista keskittämistä.
18 artikla
Ohjelmatyö
Nuorisotyöllisyysaloite otetaan osaksi asetuksen (EU) N:o 1303/2013 96 artiklan mukaista ESR:n ohjelmatyötä. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa vahvistettava nuorisotyöllisyysaloitetta koskevat ohjelmajärjestelyt kumppanuussopimuksissaan ja niiden toimenpideohjelmissa.
Ohjelmatyötä koskevilla järjestelyillä voi olla yksi tai useampi seuraava muoto:
a)
erityinen toimenpideohjelma;
b)
toimenpideohjelmaan sisältyvä erityinen toimintalinja;
c)
yhden tai useamman toimintalinjan osa.
Nuorisotyöllisyysaloitteeseen sovelletaan myös tämän asetuksen 9 ja 10 artiklaa.
19 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Seurantakomitean on niiden tehtävien lisäksi, joista säädetään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 110 artiklassa, vähintään kerran vuodessa tarkasteltava nuorisotyöllisyysaloitteen täytäntöönpanoa toimenpideohjelman yhteydessä ja edistymistä nuorisotyöllisyysaloitteen tavoitteidensa saavuttamisessa.
2. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin vuotuiseen täytäntöönpanokertomukseen ja lopulliseen kertomukseen on sisällyttävä lisätietoja nuorisotyöllisyysaloitteen täytäntöönpanosta. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille yhteenvedon näistä kertomuksista asetuksen (EU) N:o 1303/2013 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
Komissio osallistuu näistä kertomuksista Euroopan parlamentissa vuosittain käytävään keskusteluun.
3. Huhtikuusta 2015 alkaen hallintoviranomaisten on toimitettava vuosittain komissiolle sähköisesti samaan aikaan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun vuotuisen täytäntöönpanokertomuksen kanssa jäsennellyt tiedot kustakin toimintalinjasta tai sen osasta, josta on tuettu nuorisotyöllisyysaloitetta. Toimitettavien indikaattoreita koskevien tietojen on liityttävä tämän asetuksen liitteissä I ja II esitettyjen indikaattoreiden arvoihin ja tapauksen mukaan ohjelmakohtaisiin indikaattoreihin. Tietojen on liityttävä osittain tai kokonaan toteutettuihin toimenpiteisiin.
4. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksissa tai soveltuvissa tapauksissa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 111 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa edistymiskertomuksessa ja ennen 31 päivää toukokuuta 2016 toimitettavassa vuotuisessa täytäntöönpanokertomuksessa on esitettävä tämän artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen arviointien tärkeimmät tulokset. Kertomuksissa on lisäksi esitettävä nuorisotyöllisyysaloitteen osallistujien, myös nuorten, jotka ovat heikoimmassa asemassa tai marginalisoituneista yhteisöistä tai jotka ovat keskeyttäneet opintonsa tutkintoa suorittamatta, saamien työtarjousten laatu, ja arvioitava sitä. Kertomuksissa on myös esitettävä heidän edistymisensä koulutuksen jatkamisessa, kestävien ja kunnollisten työpaikkojen löytämisessä tai hakeutumisessa oppisopimuskoulutukseen tai laadukkaaseen harjoitteluun ja arvioitava sitä.
5. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 52 artiklassa tarkoitettuihin edistymiskertomuksiin on sisällyttävä lisätietoja nuorisoaloitteesta, ja niissä on arvioitava sen täytäntöönpanoa. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille yhteenvedon näistä kertomuksista edellä mainitun asetuksen 53 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja osallistuu näistä kertomuksista Euroopan parlamentissa käytävään keskusteluun.
6. Ohjelmakauden aikana on tehtävä vähintään kaksi kertaa arviointi, jossa tarkastellaan ESR:sta myönnetyn tuen ja nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetun erityismäärärahan vaikuttavuutta, tehokkuutta ja vaikutuksia sekä nuorisotakuun täytäntöönpanoa.
Ensimmäinen arviointi on suoritettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 ja toinen arviointi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018.
20 artikla
Tiedotus- ja viestintätoimenpiteet
1. Edunsaajien on varmistettava, että toimeen osallistuville tahoille tiedotetaan nimenomaisesti ESR:sta ja nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetusta erityismäärärahasta myönnettävästä nuorisotyöllisyysaloitteen tuesta.
2. Kaikissa toimen täytäntöönpanoon liittyvissä kansalaisille tai osallistujille tarkoitetuissa asiakirjoissa, myös osallistumistodistuksissa tai muissa todistuksissa, on oltava maininta siitä, että toimi on saanut nuorisotyöllisyysaloitteesta myönnettävää tukea.
21 artikla
Tekninen tuki
Jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetun erityismäärärahan laskiessaan tekniseen tukeen kussakin jäsenvaltiossa myönnettyjen varojen kokonaismäärän ylärajaa.
22 artikla
Rahoitustuki
1. Toimenpideohjelman hyväksymisestä annettavassa komission päätöksessä on vahvistettava nuorisotyöllisyysaloitteeseen osoitetusta erityismäärärahasta ja vastaavasta ESR-tuesta kokonaismääränä ja myös alueluokittain eriteltynä kullekin toimintalinjalle myönnettävän tuen enimmäismäärä. ESR:sta myönnettävän vastaavan tuen on oltava kunkin toimintalinjan osalta vähintään yhtä suuri kuin nuorisotyöttömyysaloitteelle osoitetusta erityismäärärahasta myönnettävä tuki.
2. Toimenpideohjelman hyväksymisestä annettavassa 1 kohdassa tarkoitetussa komission päätöksessä on 1 kohdassa tarkoitettujen määrien perusteella myös vahvistettava eri alueluokkien osuus ESR:sta kullekin toimintalinjalle myönnetystä tuesta.
3. Jos nuorisotyöllisyysaloite pannaan täytäntöön yksittäisenä toimintalinjana, johon sisältyy tukikelpoisia alueita useammasta kuin yhdestä alueluokasta, ESR:n määrärahaan sovelletaan korkeinta osarahoitusosuutta.
Nuorisotyöllisyysaloitteeseen osoitettuun erityismäärärahaan ei sovelleta kansallista osarahoitusta koskevaa vaatimusta.
Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa komission päätöksessä vahvistettu toimintalinjan osarahoituksen kokonaisosuus on laskettava ottaen huomioon ESR:n määrärahan osarahoitusosuus yhdessä nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetun erityismäärärahan kanssa.
23 artikla
Varainhoito
Sen lisäksi, mitä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 130 artiklassa säädetään, kun komissio maksaa nuorisotyöllisyysaloitetta koskevia välimaksuja ja sitä koskevan loppumaksun toimintalinjoittain, se jakaa unionin talousarviosta tulevan maksun tasan ESR:n ja nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetun erityismäärärahan kesken. Kun kaikki nuorisotyöllisyysaloitteelle osoitetusta erityismäärärahasta myönnetyt rahamäärät on maksettu, komissio osoittaa jäljellä olevat maksut unionin talousarviosta ESR:lle.
Komissio jakaa ESR:sta suoritettavat maksut alueluokittain 22 artiklan 2 kohdassa säädetyn suhteen mukaisesti.
V LUKU
TOIMIVALLAN SIIRTO JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 21 päivänä joulukuuta 2013 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 14 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
25 artikla
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 163 artiklan mukainen komitea
1. Komissiota avustaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 163 artiklan nojalla perustettu komitea, jäljempänä 'ESR-komitea'.
2. ESR-komitean puheenjohtajana toimiva komission jäsen voi siirtää tämän tehtävän johtavalle komission virkamiehelle. Komissio huolehtii ESR-komitean sihteeristötehtävistä.
3. Kukin jäsenvaltio nimittää yhden hallituksen edustajan, yhden työntekijäjärjestöjen edustajan, yhden työnantajajärjestöjen edustajan ja yhden varajäsenen kullekin jäsenelle enintään seitsemän vuoden toimikaudeksi. Jäsenen poissa ollessa varajäsenellä on ilman eri toimenpiteitä oikeus osallistua kokouksiin.
4. ESR-komiteaan kuuluu yksi edustaja kustakin työntekijäjärjestöjä ja työnantajajärjestöjä edustavasta unionin tason järjestöstä.
5. ESR-komitea voi kutsua kokouksiinsa äänioikeudettomia Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston edustajia sekä äänioikeudettomia asiaan kuuluvien kansalaisjärjestöjen edustajia, jos kokouksen esityslista edellyttää heidän osallistumistaan.
6. ESR-komitean tehtävät ovat seuraavat:
a)
ESR-komiteaa kuullaan toimenpideohjelmia ja ohjelmatyötä koskevista komission päätösehdotuksista, jos ESR osallistuu rahoitukseen;
b)
ESR-komiteaa kuullaan teknisen tuen suunnitellusta käytöstä, jos ESR osallistuu rahoitukseen, sekä muista kysymyksistä, joilla on vaikutusta ESR:n kannalta merkityksellisten strategioiden täytäntöönpanoon unionin tasolla;
c)
ESR-komitea vahvistaa 10 artiklan 3 kohdassa säädetyn valtioiden välisen yhteistyön teemoja koskevan luettelon.
7. ESR-komitea voi antaa lausuntoja
a)
ESR:n osuuteen liittyvistä kysymyksistä Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanossa;
b)
ESR:n kannalta merkityksellisistä asetusta (EU) N:o 1303/2013 koskevista kysymyksistä;
c)
muista kuin 6 kohdassa tarkoitetuista ESR:ään liittyvistä kysymyksistä, joista komissio pyytää siltä lausuntoa.
8. ESR-komitea antaa lausuntonsa hyväksyttyjen äänten ehdottomalla enemmistöllä, ja lausunnot toimitetaan Euroopan parlamentille tiedoksi. Komissio tiedottaa ESR-komitealle, millä tavoin sen lausunnot on otettu huomioon.
26 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämä asetus ei vaikuta sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1081/2006 tai muun, 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen tukeen sovellettavan lainsäädännön nojalla. Mainittua asetusta ja tällaista muuta sovellettavaa lainsäädäntöä sovelletaan siten kyseiseen tukeen tai asianomaisiin hankkeisiin 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen niiden päätymiseen saakka.
2. Ennen 1 päivää tammikuuta 2014 asetuksen (EY) N:o 1081/2006 mukaisesti esitetyt tai hyväksytyt tukihakemukset pysyvät voimassa.
27 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1081/2006 1 päivästä tammikuuta 2014, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 26 artiklan säännösten soveltamista.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
28 artikla
Uudelleentarkastelu
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 164 artiklan mukaisesti.
29 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.