EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 509/2014
af 15. maj 2014
om ændring af Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 om fastlæggelse af listen over de tredjelande, hvis statsborgere skal være i besiddelse af visum ved passage af de ydre grænser, og listen over de tredjelande, hvis statsborgere er fritaget for dette krav
EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 77, stk. 2, litra a),
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,
efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Siden 2001 har fastlæggelsen af de tredjelande, hvis statsborgere er henholdsvis omfattet af og fritaget for visumpligt, været foretaget på grundlag af kriterierne i betragtning 5 i Rådets forordning (EF) nr. 539/2001 (2). Den dynamiske karakter af Unionens visumpolitik kombineret med det øgede behov for at sikre sammenhæng mellem visumpolitikken og andre EU-politikker gør det nødvendigt at inddrage visse nye kriterier i forbindelse med gennemgangen af listerne over tredjelande i bilag I og II til forordning (EF) nr. 539/2001.
(2)
Fastlæggelsen af de tredjelande, hvis statsborgere er omfattet af eller fritaget for visumpligt, bør foretages på baggrund af en velovervejet individuel vurdering. Denne vurdering bør foretages med regelmæssigt og kan give anledning til lovgivningsmæssige forslag om ændring af bilagene til forordning (EF) nr. 539/2001, uden at dette berører muligheden for at foretage landespecifikke ændringer af bilagene under særlige omstændigheder, f.eks. som resultat af en visumliberaliseringsproces eller som den yderste konsekvens af en midlertidig suspension af en visumfritagelse.
(3)
Sammensætningen af listerne over tredjelande i bilag I og II til forordning (EF) nr. 539/2001 bør være i overensstemmelse med kriterierne i nærværende forordning. Nogle tredjelande, for hvilke situationen har ændret sig med hensyn til disse kriterier, bør overføres fra det ene bilag til det andet.
(4)
Det er ikke længere berettiget at opretholde visumpligten for statsborgere fra Dominica, De Forenede Arabiske Emirater, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Salomonøerne, Samoa, Timor-Leste, Tonga, Trinidad og Tobago, Tuvalu og Vanuatu. Disse lande udgør ingen risiko for ulovlig indvandring eller en trussel mod offentlig orden og sikkerhed for Unionen, jf. kriterierne i denne forordning. Statsborgere fra disse lande bør følgelig fritages for visumpligt for ophold af en samlet varighed på højst 90 dage inden for en periode på 180 dage, og disse lande bør overføres til bilag II til forordning (EF) nr. 539/2001.
(5)
Kommissionen bør foretage en yderligere vurdering af situationen i Colombia og Peru ud fra kriterierne i nærværende forordning, inden der indledes forhandlinger om bilaterale aftaler om visumfritagelse mellem Unionen og disse lande.
(6)
Visumfritagelse for statsborgere fra Colombia, Dominica, De Forenede Arabiske Emirater, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Samoa, Salomonøerne, Timor-Leste, Tonga, Trinidad og Tobago, Tuvalu og Vanuatu bør først træde i kraft, når der er indgået bilaterale aftaler om visumfritagelse mellem Unionen og de omhandlede lande for at sikre fuld gensidighed.
(7)
Statistiske oplysninger viser, at de grupper af britiske statsborgere, der på nuværende tidspunkt er opført i punkt 3) i bilag I til forordning (EF) nr. 539/2001, ikke udgør en risiko, hvad angår ulovlig migration til Schengenområdet, og at de fleste bor på øer i den caribiske region, som har stærke forbindelser til og ligheder med nabolande, hvis statsborgere er fritaget for visumpligt. Disse grupper af britiske statsborgere bør derfor fritages for visumpligt for ophold af højst 90 dage inden for en periode på 180 dage, og de bør derfor i stedet opføres i bilag II til nævnte forordning.
(8)
Udviklingen i folkeretten, der medfører ændringer i status eller benævnelse for visse stater eller enheder, bør afspejles i bilagene til forordning (EF) nr. 539/2001. Sydsudan bør føjes til bilag I til forordningen, da landet erklærede sig uafhængigt den 9. juli 2011 og blev optaget som medlem af De Forenede Nationer den 14. juli 2011.
(9)
For så vidt angår Island og Norge udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (3), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (4).
(10)
For så vidt angår Schweiz udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (5), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B og C, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (6).
(11)
For så vidt angår Liechtenstein udgør denne forordning en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (7), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra B og C, i Rådets afgørelse 1999/437/EF sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (8).
(12)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Det Forenede Kongerige ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2000/365/EF (9); Det Forenede Kongerige deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Det Forenede Kongerige.
(13)
Denne forordning udgør en udvikling af de bestemmelser i Schengenreglerne, som Irland ikke deltager i, jf. Rådets afgørelse 2002/192/EF (10); Irland deltager derfor ikke i vedtagelsen af denne forordning, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Irland.
(14)
For så vidt angår Cypern udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 3, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2003.
(15)
For så vidt angår Bulgarien og Rumænien, udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2005.
(16)
For så vidt angår Kroatien, udgør denne forordning en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. artikel 4, stk. 1, i tiltrædelsesakten af 2011.
(17)
Forordning (EF) nr. 539/2001 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 539/2001 foretages følgende ændringer:
1)
Før artikel 1 indsættes følgende artikel:
»Artikel -1
Formålet med denne forordning er at fastlægge de tredjelande, hvis statsborgere er henholdsvis omfattet af og fritaget for visumpligt, baseret på en individuel vurdering under anvendelse af forskellige kriterier, der bl.a. vedrører ulovlig indvandring, offentlig orden og sikkerhed, økonomiske fordele, navnlig med hensyn til turisme og udenrigshandel, Unionens eksterne forbindelser med de pågældende tredjelande, herunder navnlig hensynet til menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, samt konsekvenserne af regional sammenhæng og gensidighed.«
2)
I bilag I foretages følgende ændringer:
a)
i punkt 1) udgår Arabiske Emirater, De Forenede, Colombia, Dominica, Grenada, Kiribati, Marshalløerne, Mikronesien, Nauru, Palau, Peru, Saint Lucia, Saint Vincent og Grenadinerne, Salomonøerne, Samoa, Timor-Leste, Tonga, Trinidad og Tobago, Tuvalu og Vanuatu, og Sydsudan indsættes
b)
punkt 3) udgår.
3)
I bilag II foretages følgende ændringer:
a)
i punkt 1) indsættes følgende:
»Colombia (*)«
»Dominica (*)«
»De Forenede Arabiske Emirater (*)«
»Grenada (*)«
»Kiribati (*)«
»Marshalløerne (*)«
»Mikronesien (*)«
»Nauru (*)«
»Palau (*)«
»Peru (*)«
»Saint Lucia (*)«
»Saint Vincent og Grenadinerne (*)«
»Salomonøerne (*)«
»Samoa (*)«
»Timor-Leste (*)«
»Tonga (*)«
»Trinidad og Tobago (*)«
»Tuvalu (*)», og
»Vanuatu (*)«
»(*)
Visumfritagelsen træder i kraft på datoen for ikrafttrædelsen af en visumfritagelsesaftale med Den Europæiske Union.«
b)
punkt 3) affattes således:
»3. BRITISKE STATSBORGERE, DER IKKE ER STATSBORGERE I DET FORENEDE KONGERIGE STORBRITANNIEN OG NORDIRLAND I HENHOLD TIL EU-RETTEN:
British nationals (Overseas)
British overseas territories citizens (BOTC)
British overseas citizens (BOC)
British protected persons (BPP)
British subjects (BS)«.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i medlemsstaterne i overensstemmelse med traktaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 15. maj 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 509/2014,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 muuttamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan a alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi, sekä ne kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, on vuodesta 2001 lähtien määritelty neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 (2) johdanto-osan 5 kappaleessa esitettyjen perusteiden mukaisesti. Unionin viisumipolitiikan kehittyvän luonteen ja viisumipolitiikan ja muiden unionin politiikkojen välisen johdonmukaisuuden lisäämistä koskevan kasvavan tarpeen vuoksi on perusteltua, että tarkistettaessa asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteiden I ja II kolmansien maiden luetteloja otetaan huomioon joitakin lisäperusteita.
(2)
Ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi, sekä ne maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, olisi määritettävä tapauskohtaisen arvioinnin perusteella. Tämä arviointi olisi suoritettava määräajoin, ja se saattaa johtaa asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteiden muuttamista koskeviin säädösehdotuksiin, sanotun kuitenkaan estämättä mahdollisuutta näiden liitteiden maakohtaiseen muuttamiseen erityistapauksissa esimerkiksi viisumipakon poistamisprosessin tuloksena tai viisumivapauden väliaikaisen peruuttamisen lopullisena seurauksena.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteissä I ja II olevien kolmansien maiden luetteloiden sisällön olisi oltava tässä asetuksessa säädettyjen perusteiden mukainen ja pysyttävä sellaisena. Viittaukset kolmansiin maihin, joiden tilanne on muuttunut näiden perusteiden osalta, olisi siirrettävä liitteestä toiseen.
(4)
Viisumin vaatiminen Dominican, Grenadan, Itä-Timorin, Kiribatin, Marshallinsaarten, Mikronesian, Naurun, Palaun, Saint Lucian, Saint Vincent ja Grenadiinien, Salomonsaarten, Samoan, Tongan, Trinidad ja Tobagon, Tuvalun, Vanuatun ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien kansalaisilta ei ole enää perusteltua. Nämä maat eivät muodosta laittoman maahanmuuton riskiä tai uhkaa yleiselle järjestykselle ja turvallisuudelle unionissa tässä asetuksessa säädettyjen perusteiden mukaisesti. Näiden maiden kansalaiset olisi tämän vuoksi vapautettava viisumipakosta sellaisen oleskelun osalta, jonka kokonaiskesto on enintään 90 päivää missä tahansa 180 päivän jaksossa, ja viittaukset kyseisiin maihin olisi siirrettävä asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteeseen II.
(5)
Komission olisi edelleen arvioitava Kolumbian ja Perun tilannetta tässä asetuksessa säädettyjen perusteiden osalta ennen kuin se käynnistää kahdenvälistä viisumivapaussopimusta koskevat neuvottelut unionin ja näiden maiden välillä.
(6)
Täyden vastavuoroisuuden varmistamiseksi Dominican, Grenadan, Itä-Timorin, Kiribatin, Kolumbian, Marshallinsaarten, Mikronesian, Naurun, Palaun, Perun, Saint Lucian, Saint Vincent ja Grenadiinien, Salomonsaarten, Samoan, Tongan, Trinidad ja Tobagon, Tuvalun, Vanuatun ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien kansalaisten viisumivapauden ei olisi tultava voimaan ennen kuin unioni ja asianomaiset maat ovat tehneet viisumivapautta koskevat kahdenväliset sopimukset.
(7)
Tilastotietojen mukaan asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteessä I olevassa 3 osassa luetellut brittiläisen kansalaisuuden omaavien henkilöiden ryhmät eivät muodosta riskiä siltä osin kuin on kyse Schengenin alueelle suuntautuvasta laittomasta muuttoliikkeestä, ja pääosa näistä henkilöistä asuu Karibian alueen saarilla, joilla on vahvat siteet ja monia yhtäläisyyksiä niiden naapurimaidensa kanssa, joiden kansalaiset ovat saaneet viisumivapauden. Nämä brittiläisen kansalaisuuden omaavien henkilöiden ryhmät olisi tämän vuoksi vapautettava viisumipakosta, kun kyseessä on oleskelu, jonka kokonaiskesto on enintään 90 päivää minkä hyvänsä 180 päivän jakson aikana, ja viittaukset kyseisiin ryhmiin olisi siirrettävä mainitun asetuksen liitteeseen II.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 539/2001 liitteissä olisi otettava huomioon kansainvälisen oikeuden kehitys, joka ilmenee tiettyjen valtioiden tai alueiden oikeusaseman tai nimityksen muuttumisena. Kyseisen asetuksen liitteeseen I olisi lisättävä viittaus Etelä-Sudaniin, koska se julistautui itsenäiseksi 9 päivänä heinäkuuta 2011 ja sen jäsenyys Yhdistyneissä kansakunnissa hyväksyttiin 14 päivänä heinäkuuta 2011.
(9)
Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (3) ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY (4) 1 artiklan B kohdassa tarkoitettuun alaan.
(10)
Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (5) ja jotka kuuluvat neuvoston päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B ja C kohdassa, tarkasteltuina yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (6) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(11)
Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (7) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan B ja C kohdassa, tarkasteltuina yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (8) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(12)
Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu neuvoston päätöksen 2000/365/EY (9) mukaisesti; Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(13)
Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu neuvoston päätöksen 2002/192/EY (10) mukaisesti; Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
(14)
Kyproksen osalta tämä asetus on vuoden 2003 liittymisasiakirjan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.
(15)
Bulgarian ja Romanian osalta tämä asetus on vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.
(16)
Kroatian osalta tämä asetus on vuoden 2011 liittymisasiakirjan 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu Schengenin säännöstöön perustuva tai muuten siihen liittyvä säädös.
(17)
Asetus (EY) N:o 539/2001 olisi sen vuoksi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 539/2001 seuraavasti:
1)
Lisätään ennen 1 artiklaa artikla seuraavasti:
”-1 artikla
Tämän asetuksen tarkoituksena on määrittää ne kolmannet maat, joiden kansalaisilla on oltava viisumi, sekä ne kolmannet maat, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, arvioimalla tapauskohtaisesti eri perusteita, jotka liittyvät muun muassa laittomaan maahanmuuttoon, yleiseen järjestykseen ja turvallisuuteen, taloudellisiin etuihin erityisesti matkailun ja ulkomaankaupan kannalta sekä unionin ulkosuhteisiin näiden kolmansien maiden kanssa erityisesti ihmisoikeuksiin ja perusvapauksiin liittyvien seikkojen sekä alueelliseen yhtenäisyyteen ja vastavuoroisuuteen liittyvien seikkojen osalta.”
2)
Muutetaan liite I seuraavasti:
a)
poistetaan 1 osasta viittaukset Dominicaan, Grenadaan, Kiribatiin, Kolumbiaan, Marshallinsaariin, Mikronesiaan, Nauruun, Palauhun, Peruun, Saint Luciaan, Saint Vincent ja Grenadiineihin, Salomonsaariin, Samoaan, Timor-Lesteen (Itä-Timor), Tongaan, Trinidad ja Tobagoon, Tuvaluun, Vanuatuun ja Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin ja lisätään siihen viittaus Etelä-Sudaniin;
b)
kumotaan 3 osa.
3)
Muutetaan liite II seuraavasti:
a)
lisätään 1 osaan viittaukset seuraavasti:
”Dominica (*)”,
”Grenada (*)”,
”Itä-Timor (*)”,
”Kiribati (*)”,
”Kolumbia (*)”,
”Marshallinsaaret (*)”,
”Mikronesia (*)”,
”Nauru (*)”,
”Palau (*)”,
”Peru (*)”,
”Saint Lucia (*)”,
”Saint Vincent ja Grenadiinit (*)”,
”Salomonsaaret (*)”,
”Samoa (*)”,
”Tonga (*)”,
”Trinidad ja Tobago (*)”,
”Tuvalu (*)”,
”Vanuatu (*)”, ja
”Yhdistyneet arabiemiirikunna t(*)”;
”(*)
Viisumivapautta sovelletaan Euroopan unionin kanssa tehtävän viisumivapautta koskevan sopimuksen voimaantulopäivästä.”;
b)
korvataan 3 osa seuraavasti:
”3. BRITTILÄISEN KANSALAISUUDEN OMAAVAT HENKILÖT, JOTKA EIVÄT OLE UNIONIN LAINSÄÄDÄNNÖSSÄ TARKOITETTUJA ISON-BRITANNIAN JA POHJOIS-IRLANNIN YHDISTYNEEN KUNINGASKUNNAN KANSALAISIA:
British nationals (Overseas)
British overseas territories citizens (BOTC)
British overseas citizens (BOC)
British protected persons (BPP)
British subjects (BS)”.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.