PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 104/2013
ze dne 4. února 2013,
kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (1), a zejména na čl. 4 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 (2), stanoví, že prováděcí pravidla, jež mají být přijata podle čl. 4 odst. 3 nařízení (ES) č. 300/2008, mohou k detekční kontrole osob (cestujících a osob jiných než cestujících) povolit použití zařízení pro stopovou detekci výbušnin (ETD) a ručních detektorů kovů (HHMD).
(2)
Zkušenost ukázala, že ruční prohlídky cestujících a osob jiných než cestujících nepředstavují vždy nejúčinnější způsob detekční kontroly určitých částí osob, zejména nejsou-li tyto části snadno přístupné, jako v případě některých pokrývek hlavy, sádrových obvazů či protéz.
(3)
V těchto případech prokázaly zkoušky účinnost použití kombinace ETD a HHMD. Použití ETD a HHMD může navíc proces detekční kontroly usnadnit a v porovnání s ruční prohlídkou může působit jako méně obtěžující způsob detekční kontroly, což přispívá k lepší zkušenosti osob podrobujících se prohlídce.
(4)
Proto je užitečné a odůvodněné povolit tyto metody pro detekční kontrolu těch částí osoby, u nichž se ruční prohlídka považuje za neúčinnou a/nebo nežádoucí, jako v případě určitých pokrývek hlavy, sádrových obvazů či protéz.
(5)
Toto nařízení respektuje základní práva a dodržuje zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, zejména lidskou důstojnost, svobodu náboženství, zákaz diskriminace, práva osob se zdravotním postižením a právo na svobodu a bezpečnost. Pokud tato práva a zásady omezuje, děje se tak výhradně proto, aby naplnilo cíle obecného zájmu a potřebu chránit práva a svobodu druhých za dodržení podmínek stanovených článkem 52 listiny. Toto nařízení musí být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(6)
Nařízení Komise (EU) č. 185/2010 (3) by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro ochranu civilního letectví zřízeného podle čl. 19 odst. 1 nařízení (ES) č. 300/2008,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (EU) č. 185/2010 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2013.