PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1348/2013
ze dne 16. prosince 2013,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2568/91 o charakteristikách olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a o příslušných metodách analýzy
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 113 odst. 1 písm. a) a čl. 121 první pododstavec písm. a) a h), ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (EHS) č. 2568/91 (2) definuje chemické a organoleptické charakteristiky olivového oleje a olivového oleje z pokrutin a stanoví metody hodnocení těchto charakteristik. Tyto metody a mezní hodnoty charakteristik olejů by měly být aktualizovány na základě stanoviska odborníků v oboru chemie a v souladu s činností probíhající v rámci Mezinárodní rady pro olivový olej.
(2)
Aby bylo na úrovni Unie zajištěno provádění aktuálních mezinárodních norem stanovených Mezinárodní radou pro olivový olej, měly by být aktualizovány některé metody analýzy a některé mezní hodnoty charakteristik olejů, které stanoví nařízení (EHS) č. 2568/91.
(3)
Následně by měly být aktualizovány mezní hodnoty pro stigmastadieny, vosky, myristovou kyselinu a alkylestery mastných kyselin a odpovídajícím způsobem by měla být změněna rozhodovací schémata k ověřování, zda vzorek olivového oleje odpovídá deklarované kategorii. V zájmu ochrany spotřebitele by měla být zavedena rozhodovací schémata pro kampesterol a δ-7-stigmastenol doplněná o restriktivnější parametry, aby se usnadnilo obchodování a zaručila pravost olivového oleje. Metody analýzy k určení složení a obsahu sterolů a ke stanovení erythrodiolu a uvaolu by měly být nahrazeny spolehlivějšími metodami, kterými bude možno stanovit i triterpenické dialkoholy. Je také třeba přezkoumat organoleptické hodnocení olivového oleje a začlenit metodu umožňující zjištění příměsi cizího rostlinného oleje v olivovém oleji.
(4)
Postupy pro kontrolu shody u olejů by měly zohlednit vývoj v této oblasti a odpovídajícím způsobem by měly být upraveny metody odběru vzorků olivového oleje a oleje z pokrutin.
(5)
Nařízení (EHS) č. 2568/91 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
Aby bylo umožněno dostatečně dlouhé přechodné období pro přizpůsobení se novým pravidlům a byl poskytnut dostatek času na zavedení prostředků potřebných k jejich uplatnění, a aby se zabránilo narušení obchodních operací, měly by změny stanovené v tomto nařízení platit od 1. března 2014. Ze stejných důvodů je třeba učinit opatření v případě olivových olejů a olivových olejů z pokrutin, které jsou v souladu s právními předpisy vyprodukovány a opatřeny etiketami v Unii, nebo v souladu s právními předpisy dovezeny do Unie a propuštěny do volného oběhu před tímto datem, aby mohly být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2568/91 se mění takto:
(1)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
1) Charakteristiky olivových olejů uvedených v příloze I se stanoví v souladu s těmito metodami analýzy:
a)
stanovení volných mastných kyselin, vyjádřených v procentech kyseliny olejové, metodou uvedenou v příloze II;
b)
stanovení peroxidového čísla metodou uvedenou v příloze III;
c)
stanovení obsahu vosků metodou uvedenou v příloze IV;
d)
stanovení složení a obsahu sterolů a triterpenických dialkoholů kapilární plynovou chromatografií metodou uvedenou v příloze V;
e)
stanovení procentního podílu 2-glyceril-monopalmitátu metodou uvedenou v příloze VII,
f)
spektrofotometrická analýza metodou uvedenou v příloze IX,
g)
stanovení složení mastných kyselin metodou uvedenou v přílohách XA a XB;
h)
stanovení těkavých halogenovaných rozpouštědel metodou uvedenou v příloze XI,
i)
hodnocení organoleptických charakteristik panenského olivového oleje metodou uvedenou v příloze XII;
j)
stanovení stigmastadienolů metodou uvedenou v příloze XVII;
k)
stanovení obsahu triglyceridů s ECN 42 metodou uvedenou v příloze XVIII;
l)
stanovení obsahu alifatických alkoholů metodou uvedenou v příloze XIX;
m)
stanovení obsahu vosků, methylesterů mastných kyselin a ethylesterů mastných kyselin metodou uvedenou v příloze XX;
Přítomnost cizích rostlinných olejů v olivovém oleji se zjišťuje metodou analýzy uvedenou příloze XXa.
2) Ověřování organoleptických charakteristik panenského oleje provádí vnitrostátní orgány nebo jejich zástupci v rámci zkušebních komisí schválených členskými státy.
Organoleptické vlastnosti oleje uvedeného v prvním pododstavci se považují za odpovídající deklarované kategorii v případě, že zkušební komise schválená členským státem potvrdí jeho zařazení.
V případě, že zkušební komise nepotvrdí deklarovanou kategorii oleje vzhledem k jeho organoleptickým vlastnostem, vnitrostátní orgány nebo jejich zástupci nechají bez odkladu provést, na žádost zainteresované strany, dvě oponentní hodnocení jinými schválenými zkušebními komisemi, z nichž alespoň jedna je schválena členským státem, z nějž pochází výrobce oleje. Dotčené vlastnosti se považují za odpovídající deklarovaným charakteristikám, pokud alespoň dvě oponentní hodnocení potvrdí deklarovanou kvalitu. Pokud tomu tak není, nese náklady na oponentní hodnocení zainteresovaná strana.
3) Pokud vnitrostátní orgány nebo jejich zástupci ověřují vlastnosti oleje postupem podle odstavce 1, provádí se odběr vzorků v souladu s mezinárodními normami EN ISO 661 o přípravě zkušebních vzorků a EN ISO 5555 o odběru vzorků. Pokud jsou však takové oleje ve spotřebitelských obalech baleny po šaržích, pak odchylně od bodu 6.8 normy EN ISO 5555 se odběr vzorků provádí v souladu s přílohou Ia tohoto nařízení. V případě, že odběr vzorků oleje ve velkém balení nemůže být proveden v souladu s normou EN ISO 5555, odeberou se vzorky podle pokynů příslušného orgánu členského státu.
Aniž by byla dotčena ustanovení normy EN ISO 5555 a kapitoly 6 normy EN ISO 661, odebrané vzorky se co nejrychleji umístí z dosahu světla a vysokých teplot a nejpozději pět pracovních dní po odběru se odešlou k analýze do laboratoře, jinak musí být uchovávány tak, aby se neznehodnotily nebo nepoškodily během přepravy nebo skladování, než budou do laboratoře zaslány.
4) Pro účely ověření podle odstavce 3 se analýzy uvedené v přílohách II, III, IX, XII a XX, jakož i případné kontrolní analýzy stanovené vnitrostátními právními předpisy, v případě balených výrobků provádějí před datem minimální trvanlivosti. V případě odběru vzorků olejů ve velkých baleních se tyto analýzy provádějí nejpozději šestý měsíc po měsíci, v kterém byl vzorek odebrán.
Pro ostatní analýzy uvedené v tomto nařízení neplatí žádné lhůty.
Jestliže výsledky analýz neodpovídají vlastnostem deklarované třídy olivového oleje nebo olivového oleje z pokrutin, dotčená strana je o tom informována nejpozději jeden měsíc před koncem lhůty stanovené v prvním odstavci, kromě případu, kdy byl vzorek odebrán méně než dva měsíce před datem minimální trvanlivosti.
5) Ke stanovení charakteristik olivového oleje metodami uvedenými v prvním pododstavci odstavce 1 se výsledky analýz porovnávají přímo s mezními hodnotami danými tímto nařízením.“
(2)
Příloha I se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto nařízení.
(3)
Příloha Ia se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
(4)
Příloha Ib se nahrazuje zněním uvedeným v příloze III tohoto nařízení.
(5)
Příloha V se nahrazuje zněním uvedeným v příloze IV tohoto nařízení.
(6)
Příloha VI se zrušuje.
(7)
Příloha XII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze V tohoto nařízení.
(8)
Za přílohu XX se vkládá příloha XXa, jejíž znění je stanoveno v příloze VI tohoto nařízení.
Článek 2
Produkty, které byly v souladu s právními předpisy vyprodukovány a opatřeny etiketami v Unii nebo v souladu s právními předpisy dovezeny do Unie a propuštěny do volného oběhu před 1. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. března 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. prosince 2013.