PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 987/2012
ze dne 22. října 2012
o opětovném uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky, vyráběných společností Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise (dále jen „Komise“) předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Rada uložila nařízením (ES) č. 452/2007 ze dne 23. dubna 2007 o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímního cla uloženého z dovozů žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny (2) (dále jen „napadené nařízení“) konečná antidumpingová cla v rozsahu od 9,9 % do 38,1 % na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“) a Ukrajiny.
(2)
Dne 19. července 2007 podal jeden spolupracující čínský vyvážející výrobce, konkrétně společnost Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd (dále jen „Harmonic“), u Tribunálu návrh, v němž se domáhá zrušení napadeného nařízení, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (3).
(3)
Dne 8. listopadu 2011 Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-274/07 (dále jen „rozsudek Tribunálu“) shledal, že nedodržení lhůty stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení bylo takové povahy, že ve skutečnosti zasáhlo do práva společnosti Harmonic na obhajobu a že Komise rovněž porušila článek 8 základního nařízení, který dával společnosti Harmonic právo nabídnout závazky až do konce uvedené lhůty. Proto Tribunál zrušil články 1 a 2 napadeného nařízení, pokud jde o uložení konečného antidumpingového cla a konečný výběr prozatímního cla z žehlicích prken vyráběných společností Harmonic.
(4)
V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) jsou orgány Unie povinny přijmout rozsudek Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011. Je ustálenou judikaturou (věc T-2/95 (4), dále jen „věc IPS“), že v případech, kdy řízení sestává z několika administrativních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Antidumpingové řízení je příkladem takového řízení sestávajícího z více kroků. Proto ze zrušení napadeného nařízení ve vztahu k jedné straně neplyne zrušení celého postupu provedeného před přijetím uvedeného nařízení. K tomu, aby byl rozsudek, kterým se zrušuje opatření, přijat a plně proveden, by se navíc podle judikatury Soudního dvora měl postupu znovu ujmout ten orgán, který opatření uložil, a sice v okamžiku vzniku nesrovnalostí, a měl by uvedené opatření nahradit (5). Z provedení rozsudku rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou dotčené rozsudkem Tribunálu, se ponechají beze změn, jak bylo stanoveno ve věci C-458/98 P (6). Je třeba poznamenat, že kromě zjištění o porušení čl. 20 odst. 5 a článku 8 základního nařízení zůstávají veškerá další zjištění učiněná v souvislosti s napadeným nařízením automaticky v platnosti v rozsahu, v jakém Tribunál zamítl všechna tvrzení, která byla v této souvislosti učiněna.
(5)
Na základě rozsudku Tribunálu ze dne 8. listopadu 2011 bylo zveřejněno oznámení (7) o částečném opětovném zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu žehlicích prken pocházejících mimo jiné z ČLR. Opětovné zahájení bylo omezeno na provedení rozsudku Tribunálu, pokud jde o společnost Harmonic.
(6)
Komise o částečném opětovném zahájení šetření oficiálně vyrozuměla vyvážející výrobce, dovozce a uživatele, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, zástupce země vývozu a výrobní odvětví Unie. Zúčastněné strany měly možnost se písemně vyjádřit a ve lhůtě uvedené v oznámení požádat o slyšení.
(7)
Všechny strany, které o to ve výše uvedené lhůtě požádaly a prokázaly, že existují zvláštní důvody, aby byly vyslechnuty, dostaly k vyslechnutí příležitost.
(8)
Svá stanoviska předložili jeden vyvážející výrobce v ČLR (přímo dotčená strana, tj. společnost Harmonic) a jeden dovozce, který není ve spojení.
(9)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečných antidumpingových cel pro společnost Harmonic. Byla jim poskytnuta lhůta, během níž mohly v reakci na tyto informace předložit svá stanoviska, avšak ani jedna ze zúčastněných stran tak v této fázi neučinila.
B. PROVEDENÍ ROZSUDKU TRIBUNÁLU
1. Předběžná poznámka
(10)
Připomíná se, že důvodem pro zrušení napadeného nařízení byla skutečnost, že Komise zaslala svůj návrh na uložení konečného antidumpingového cla Radě před uplynutím povinné 10denní lhůty pro obdržení stanovisek po poskytnutí konečného informačního dokumentu zúčastněným stranám, stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení. Komise rovněž porušila článek 8 základního nařízení, který dával společnosti Harmonic právo nabídnout závazky až do konce uvedené lhůty.
2. Připomínky zúčastněných stran
(11)
Společnost Harmonic uvedla, že porušení práva na obhajobu shledané Tribunálem nelze napravit opětovným zahájením šetření. Rozsudek Tribunálu by nevyžadoval žádná prováděcí opatření.
(12)
Podle společnosti Harmonic by jediným způsobem, jak by Komise dosáhla souladu s rozsudkem Tribunálu podle článku 266 Smlouvy o fungování EU, bylo trvalé zrušení opatření, pokud jde o společnost Harmonic. Kvůli porušení článku 8 základního nařízení by orgány EU měly obnovit právo společnosti Harmonic nabídnout cenové závazky, které jí příslušelo v roce 2007.
(13)
Podle společnosti Harmonic je opětovné zahájení protiprávní, jelikož v základním nařízení není žádné konkrétní ustanovení, které takový přístup umožňuje, a protože by takové opětovné zahájení bylo v rozporu s 15měsíční lhůtou pro dokončení šetření, stanovenou v čl. 6 odst. 9 základního nařízení, a s 18měsíční lhůtou stanovenou v čl. 5 odst. 10 Dohody WTO o provádění článku VI GATT 1994 (dále jen „antidumpingové dohody“). Společnost tvrdí, že orgány EU nemohou chtít opětovně uložit opatření na základě svých pravomocí přijmout konečná opatření (zejména článku 9 základního nařízení), a současně popírat uplatňování těchto lhůt uvedených ve stejném ustanovení základního nařízení.
(14)
Společnost Harmonic uvedla, že rozsudek ve věci IPS nemůže sloužit jako precedens, protože vycházel z nařízení Rady (EHS) č. 2423/88 ze dne 11. července 1988 o ochraně před dumpingovými nebo subvencovanými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského hospodářského společenství (8) (dále jen „staré základní nařízení“), v rámci něhož se povinné lhůty ještě neuplatňovaly.
(15)
Společnost Harmonic dále uvedla, že opětovné vydání opravených znění informačního dokumentu a přiznání lhůty na odpověď v souladu s čl. 20 odst. 5 základního nařízení nemůže napravit porušení jejího práva na obhajobu a nezákonné uložení cel.
(16)
Společnost Harmonic tvrdí, že jakmile Komise v roce 2007 předložila Radě návrh na konečná opatření, nenapravitelně ztratila možnost předložit Radě návrh na uložení cel vůči společnosti Harmonic, aniž by porušila práva této společnosti na obhajobu. Podle názoru společnosti Harmonic již Komise nemůže přijmout připomínky s požadovaným manévrovacím prostorem a přezkoumat návrh společnosti Harmonic na poskytnutí závazku.
(17)
Společnost Harmonic tvrdí, že její právo na nabídnutí cenových závazků ve stanovené lhůtě nemůže být napraveno procedurálním opětovným zahájením původního šetření. Dále tvrdí, že 68. bod odůvodnění napadeného nařízení zřejmě zahrnuje posouzení formálního cenového závazku nabídnutého společností Harmonic.
(18)
Společnost Harmonic ještě uvedla, že Komise nemůže šetření opětovně zahájit, protože pozbyla své objektivity a nestrannosti, jelikož napadené nařízení navržené Komisí bylo Tribunálem částečně zrušeno.
(19)
Závěrem společnost Harmonic zdůraznila, že Komise nemůže opětovně uložit antidumpingová opatření, která vycházejí z informací vztahujících se k roku 2005, tedy více než šest let před částečným opětovným zahájením šetření, jelikož by to nebylo v souladu s čl. 6 odst. 1 základního nařízení.
(20)
Jeden dovozce/výrobce v Unii, který není ve spojení, upozornil na dopad rozsudku Tribunálu a následného částečného opětovného zahájení šetření na jeho obchodní činnost. Neposkytl žádné informace a údaje týkající se právní podstaty opětovného šetření, ale spíše odkazoval na připomínky předložené v souvislosti s předchozím opětovným šetřením, jež bylo uzavřeno prováděcím nařízením Rady (EU) č. 805/2010 ze dne 13. září 2010 o opětovném uložení konečného antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky, vyráběných společností Foshan Shunde Yongjian Housewares and Hardware Co. Ltd., Foshan (9).
3. Analýza připomínek
(21)
Je třeba připomenout, že Tribunál zamítl všechny věcné argumenty společnosti Harmonic s odkazem na podstatu věci. Povinnost orgánů Unie se tudíž týká opravy té části administrativního postupu v průběhu původního šetření, kde došlo k nesrovnalosti.
(22)
Tvrzení, že zavedení 15měsíční lhůty podle čl. 6 odst. 9 základního nařízení na dokončení antidumpingových šetření nedovoluje Komisi uplatnit přístup použitý ve věci IPS, bylo shledáno neopodstatněným. Má se za to, že v případě provedení rozsudku Tribunálu není tato lhůta relevantní. Tato lhůta musí být dodržena pouze v případě dokončení původního šetření od data jeho zahájení k datu konečného opatření a nevztahuje se na žádné další opatření, které může být zavedeno například v důsledku soudního přezkumu. Dále se poznamenává, že jakýkoli jiný výklad by znamenal například to, že úspěšná žaloba ze strany výrobního odvětví Unie by neměla pro tuto stranu žádný praktický účinek, pokud by uplynutí lhůty na dokončení původního šetření neumožňovalo provést rozsudek Tribunálu. To by bylo v rozporu se zásadou, že všechny strany by měly mít právo na využití účinného soudního přezkumu.
(23)
Dále se připomíná, že Tribunál ve svém rozsudku ve spojených věcech T-163/94 a T-165/94 (10) uvedl, že ani flexibilní lhůtu použitelnou podle starého základního nařízení nelze prodlužovat nad rozumnou míru, a že šetření trvající více než tři roky je příliš dlouhé. To je v rozporu s věcí IPS, ve které byl předchozí rozsudek Soudního dvora proveden až téměř sedm let po zahájení původního šetření a rozsudek Soudního dvora neobsahoval žádné upozornění, že by lhůty byly důležité.
(24)
Proto byl učiněn závěr, že čl. 6 odst. 9 základního nařízení se použije pouze na zahájení řízení a ukončení šetření zahájeného podle čl. 5 odst. 9 základního nařízení, a nikoli na částečné opětovné zahájení šetření, jehož cílem je provést rozsudek Tribunálu.
(25)
Tento závěr je v souladu s přístupem použitým při provádění zpráv rozhodčích panelů WTO a odvolacího orgánu, kde je akceptováno, že orgány mohou napravit nedostatky v nařízení, kterým se ukládají antidumpingová cla, s cílem řídit se zprávami orgánu pro řešení sporů, včetně případů týkajících se Unie (11). K tomu, aby bylo možné provést zprávy rozhodčího panelu WTO a odvolacího orgánu, bylo v těchto případech považováno za nutné přijmout zvláštní postupy, jelikož takové zprávy nemají v právním řádu Unie přímou použitelnost, na rozdíl od provádění rozsudků Tribunálu, která přímo použitelná jsou.
(26)
Je třeba připomenout, že článek 9 základního nařízení se netýká lhůt pro provádění antidumpingových šetření. Týká se všeobecných otázek souvisejících s ukončením řízení bez uložení opatření a s uložením konečných cel.
(27)
Co se týče tvrzení předložených v souvislosti s použitím čl. 6 odst. 1 základního nařízení, poznamenává se, že porušení čl. 6 odst. 1 základního nařízení nebylo konstatováno, jelikož Komise nezahájila nové řízení, ale opětovně zahájila šetření původní s cílem provést rozsudek Tribunálu.
(28)
Pokud jde o tvrzení společnosti Harmonic, že bylo porušeno její právo nabídnout cenové závazky, je třeba poznamenat, že její tvrzení má dvě roviny. Zaprvé společnost Harmonic tvrdí, že ze zákonného, praktického a reálného hlediska je nemožné, aby Komise antedatovala cenový závazek o období téměř pěti let. Zadruhé společnost Harmonic tvrdí, že, na jedné straně, 68. bod odůvodnění napadeného nařízení zahrnuje posouzení formálního cenového závazku nabídnutého společností Harmonic, ale na straně druhé je Komise toho názoru, že by jakékoliv cenové závazky, které by společnost Harmonic bývala mohla předložit, byly stejně zamítnuty, protože jejich kontrola by byla neproveditelná.
(29)
Pokud jde o tvrzení společnosti Harmonic týkající se opětovného zahájení původního šetření za účelem nápravy zásahu do jejího práva na nabídnutí cenových závazků ve stanovené lhůtě, je opětovné zahájení oprávněné vzhledem k tomu, že právo společnosti Harmonic nabídnout závazky bylo v rámci původního šetření porušeno. Společnost Harmonic žádný formální cenový závazek nenabídla, a proto je diskuse o možných následcích tak či tak bezpředmětná.
(30)
Kromě toho, pokud jde o výklad 68. bodu odůvodnění napadeného nařízení společností Harmonic, je třeba zdůraznit, že uvedený bod odůvodnění pouze zohledňuje skutečnost, že se vedly diskuse o možných cenových závazcích navržených některými vyvážejícími výrobci, a důvody, proč orgány považovaly v daném časovém okamžiku závazky za obecně neproveditelné. Tvrzení společnosti Harmonic, že bod odůvodnění zřejmě zahrnuje posouzení (nepředloženého) formálního cenového závazku nabídnutého společností Harmonic, je tedy nepodložené.
(31)
Navíc je třeba poznamenat, že argumenty předloženými v 68. bodě odůvodnění napadeného nařízení nejsou dotčeny nabídky formálních cenových závazků, jež mohly být učiněny v pozdější fázi, nýbrž že jimi jsou popsány důvody, proč je přijetí cenových závazků v této věci nepravděpodobné, zvláště když nejsou řádně zohledněny obavy týkající se jejich proveditelnosti. Nabídnuté závazky nemusí být přijaty, pokud se jejich přijetí považuje za neproveditelné, jak stanoví čl. 8 odst. 3 základního nařízení.
4. Závěr
(32)
S ohledem na připomínky předložené stranami a jejich analýzu byl učiněn závěr, že provedení rozsudku Tribunálu by mělo mít podobu opětovného zaslání opravených znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovné uložení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Harmonic, společnosti Harmonic a všem dalším zúčastněným stranám.
(33)
Na základě výše uvedeného byl rovněž učiněn závěr, že Komise by měla společnosti Harmonic a všem dalším zúčastněným stranám poskytnout dostatek času na předložení připomínek k opraveným zněním konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 a poté jejich připomínky vyhodnotit s cílem rozhodnout, zda má Radě předložit návrh na opětovné uložení antidumpingového cla na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Harmonic na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
C. POSKYTNUTÍ INFORMACÍ
(34)
Zúčastněné strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr provést rozsudek Tribunálu.
Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit v 10denní lhůtě stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení své připomínky.
(35)
Společnost Harmonic a všechny další zúčastněné strany obdržely opravená znění konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007, na jehož základě bylo navrženo opětovně uložit antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken vyráběných společností Harmonic na základě skutečností vztahujících se k původnímu období šetření.
Společnosti Harmonic a všem dalším zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit k výše uvedeným opraveným zněním konečného informačního dokumentu ze dne 23. března 2007 své připomínky.
(36)
Článek 8 základního nařízení dal společnosti Harmonic právo nabídnout závazky až do konce 10denní lhůty stanovené v čl. 20 odst. 5 základního nařízení.
(37)
Společnost Harmonic ani jiná zúčastněná strana ve stanovené lhůtě nepředložily připomínky ani nenabídly závazky.
D. DOBA TRVÁNÍ OPATŘENÍ
(38)
Tento postup nemá vliv na datum, kdy opatření uložená napadeným nařízením pozbudou platnosti na základě čl. 11 odst. 2 základního nařízení. V této souvislosti se poznamenává, že dne 25. dubna 2012 bylo v Úředním věstníku Evropské unie zveřejněno oznámení o zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz žehlicích prken pocházejících z Čínské lidové republiky a Ukrajiny (12),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Opětovně se ukládá konečné antidumpingové clo na dovoz žehlicích prken, též opěrných či samostatně stojících, s vyvíječem páry či bez něj a/nebo s vyhřívanou a odsávanou deskou, včetně rukávníků, a jejich základních součástí, tj. podpěr, desek a ramp na žehličku, pocházejících z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 3924 90 00, ex 4421 90 98, ex 7323 93 00, ex 7323 99 00, ex 8516 79 70 a ex 8516 90 00 (kódy TARIC 3924900010, 4421909810, 7323930010, 7323990010, 8516797010 a 8516900051), vyráběných společností Zhejiang Harmonic Hardware Products Co. Ltd, Guzhou (doplňkový kód TARIC A786).
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, se stanoví na 26,5 %.
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 22. října 2012.