NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 568/2014
ze dne 18. února 2014,
kterým se mění příloha V nařízení (EU) č. 305/2011, pokud jde o posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 ze dne 9. března 2011, kterým se stanoví harmonizované podmínky pro uvádění stavebních výrobků na trh a kterým se zrušuje směrnice Rady 89/106/EHS (1), a zejména na čl. 60 písm. e) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 28 nařízení (EU) č. 305/2011 má být posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků ve vztahu k jejich základním charakteristikám prováděno v souladu se systémy stanovenými v příloze V nařízení (EU) č. 305/2011.
(2)
Příloha V by měla být upravena tak, aby odpovídala technickému pokroku, aby se zohlednil specifický případ výrobků, pro něž byla vydána evropská technická posouzení, a aby bylo dosaženo větší jasnosti, přesnosti a jednotnosti popisů a formulací, které jsou v ní použity, v souladu s praktickými zkušenostmi získanými v průběhu používání přílohy V.
(3)
Tato úprava by usnadnila práci výrobcům a oznámeným subjektům oprávněným provádět úkoly třetích stran v postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností stavebních výrobků, snížila by administrativní zátěž a zpřesnila by výklad nařízení (EU) č. 305/2011, což příznivě ovlivní konkurenceschopnost odvětví stavebnictví jako celku.
(4)
Z nařízení (EU) č. 305/2011 vyplývá, že za určení typu výrobku pro každý výrobek, který chce výrobce uvést na trh, je odpovědný výrobce. Z logiky, na které je nařízení (EU) č. 305/2011 založeno, v této souvislosti nevyplývá existence osvědčení výrobků, oznámené subjekty jsou pouze odpovědné za posouzení vlastností stavebních výrobků, jejichž stálost pak má být osvědčena. Toto rozdělení pravomocí mezi výrobcem a oznámenými subjekty by se v příloze V mělo odrazit lépe, aniž by to vedlo ke změně odpovědnosti těchto aktérů.
(5)
Jelikož stálý dozor oznámených subjektů nad řízením výroby není fakticky možný a v praxi se neprovádí, mělo by se tedy spíše odkazovat na průběžnou povahu dozoru.
(6)
Pro stavební výrobky, na které se nevztahují nebo plně nevztahují harmonizované normy, může subjekt pro technické posuzování vydat evropská technická posouzení. V souladu s čl. 2 odst. 13 nařízení (EU) č. 305/2011 takové evropské technické posouzení již obsahuje posouzení vlastností dotyčného výrobku ve vztahu k jeho základním charakteristikám. Další následné kontroly správnosti tohoto postupu posuzování by nepřinesly žádnou přidanou hodnotu, ale způsobily by zbytečné náklady pro výrobce. Podniky již požádaly o evropská technická posouzení a potřebují mít právní jistotu, pokud jde o úkoly, které mají být v rámci postupu posuzování a ověřování stálosti vlastností těchto stavebních výrobků prováděny třetími stranami.
(7)
Aby se lépe zohlednila současná praxe, měly by být upraveny názvy typů oznámených subjektů a popis jejich úkolů.
(8)
Technická úprava je nutná, pokud jde o výraz „pohlcování hluku“ uvedený v oddíle 3 přílohy V nařízení (EU) č. 305/2011, aby se docílilo přesnějšího popisu základních charakteristik, které mají být posuzovány, a většího souladu s terminologií použitou v příslušných harmonizovaných technických specifikacích.
(9)
Aby se zajistil bezproblémový přechod pro výrobce, měli by mít právo i nadále používat osvědčení a jiné dokumenty, které byly oznámenými subjekty vydány v souladu s přílohou V nařízení (EU) č. 305/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha V nařízení (EU) č. 305/2011 se nahrazuje textem uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Osvědčení a další dokumenty vydané oznámenými subjekty v souladu s přílohou V nařízení (EU) č. 305/2011 před vstupem tohoto nařízení v platnost se považují za osvědčení a dokumenty, které jsou v souladu s tímto nařízením.
Článek 3
Tato nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2014.