PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 7. října 2013
o podrobení 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolním opatřením
(2013/496/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2005/387/SVV ze dne 10. května 2005 o výměně informací, hodnocení rizika a kontrole nových psychoaktivních látek (1), a zejména na čl. 8 odst. 3 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zpráva o hodnocení rizik nové psychoaktivní látky 5-(2-aminopropyl)indolu byla vypracována v souladu s článkem 6 rozhodnutí 2005/387/SVV na zvláštním jednání rozšířeného vědeckého výboru Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislost (EMCDDA) a následně byla dne 16. dubna 2013 předložena Komisi a Radě.
(2)
Látka 5-(2-aminopropyl)indol je syntetický derivát indolu substituovaný na fenylové straně indolového cyklického systému. Zdá se, že se jedná o stimulant, který může mít také halucinogenní účinky. Bylo zjištěno, že 5-(2-aminopropyl)indol se vyskytuje většinou ve formě prášku, ale rovněž tablet a kapslí a je komerčně dostupný na internetu a v tzv. „headshopech“, kde je prodáván jako „chemikálie určená pro výzkumné účely“. Látka byla zjištěna rovněž ve vzorcích výrobku prodávaného jako „legal high“ (legální droga) s názvem „Benzo Fury“ a v tabletách podobajících se extázi.
(3)
Ze stávajících informací a údajů vyplývá, že akutní toxicita 5-(2-aminopropyl)indolu může mít nepříznivé účinky na člověka, jako jsou tachykardie a hypertermie, a rovněž může způsobit mydriázu, rozrušení a třes. Účinky 5-(2-aminopropyl)indolu mohou nastat v kombinaci s jinými látkami, včetně léčivých přípravků a stimulantů, které působí na monoaminergní systém. Specifické fyzické účinky 5-(2-aminopropyl)indolu na člověka lze obtížně určit, protože neexistují žádné zveřejněné studie hodnotící jeho akutní a chronickou toxicitu, účinky na psychické zdraví a chování a možnou závislost a protože nejsou k dispozici dostatečné informace a údaje.
(4)
Celkem došlo k 24 úmrtím zaznamenaným ve čtyřech členských státech v období od dubna do srpna 2012, při nichž byla v odběrech uskutečněných post mortem zjištěna přítomnost 5-(2-aminopropyl)indolu jako jediné látky, nebo v kombinaci s jinými látkami. Ačkoli nelze s jistotou určit, jakou úlohu hrál 5-(2-aminopropyl)indol ve všech případech těchto úmrtí, v některých z nich byl stanoven jako konkrétní příčina smrti. Pokud by se zvýšila dostupnost a míra užívání této nové psychoaktivní látky, mohly by být důsledky pro zdraví jednotlivců a veřejnosti značné. Informace o sociálních rizicích spojených s 5-(2-aminopropyl)indolem nejsou k dispozici.
(5)
Devět evropských zemí oznámilo EMCDDA a Evropskému policejnímu úřadu (Europolu), že zjistily přítomnost 5-(2-aminopropyl)indolu. Pokud jde o užívání 5-(2-aminopropyl)indolu, nejsou k dispozici žádné údaje o prevalenci, ale z omezeného množství dostupných informací vyplývá, že látka může být užívána v podobných prostředích jako jiné stimulanty, tedy například doma, v barech, nočních podnicích či na hudebních festivalech.
(6)
K dispozici nejsou žádné informace, které by naznačovaly, že se 5-(2-aminopropyl)indol vyrábí v Unii, a neexistují ani žádné důkazy, které nasvědčují tomu, že by do výroby, distribuce či dodávání této nové psychoaktivní látky byl zapojen organizovaný zločin.
(7)
Látka 5-(2-aminopropyl)indol nemá žádnou známou, prokázanou nebo uznávanou lékařskou hodnotu či lékařské použití a pro tuto novou psychoaktivní látku neexistuje v Unii žádná registrace. Kromě toho, že se používá jako analytický referenční standard a ve vědeckém výzkumu, nic nenasvědčuje tomu, že se používá pro jiné účely.
(8)
Látka 5-(2-aminopropyl)indol nebyla a ani není předmětem hodnocení v rámci systému OSN, jak jej vymezuje rozhodnutí 2005/387/SVV. Dva členské státy kontrolují tuto novou psychoaktivní látku podle svých vnitrostátních právních předpisů na základě svých závazků vyplývajících z Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971. Pět evropských zemí uplatňuje na 5-(2-aminopropyl)indol své vnitrostátní právní předpisy týkající se nových psychoaktivních látek, nebezpečných věcí nebo léčivých přípravků.
(9)
Ze zprávy o hodnocení rizik vyplývá, že dostupné vědecké důkazy o 5-(2-aminopropyl)indolu jsou jen omezené a že k určení zdravotních a sociálních rizik, která představuje, by bylo zapotřebí dalšího výzkumu. Dostupné důkazy a informace však představují dostatečný důvod k podrobení 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolním opatřením v celé Unii. V důsledku zdravotních rizik, která představuje, jak dokládá jeho odhalení v několika hlášených případech úmrtí, skutečnosti, že uživatelé jej mohou užít nevědomky, a v důsledku toho, že nemá žádnou lékařskou hodnotu či lékařské použití, by 5-(2-aminopropyl)indol měl být podroben kontrolním opatřením v celé Unii.
(10)
Vzhledem k tomu, že šest členských států již prostřednictvím různých právních předpisů 5-(2-aminopropyl)indol kontroluje, by podrobení této látky kontrolním opatřením v celé Unii přispělo k zamezení vzniku překážek při přeshraničním vymáhání práva a justiční spolupráci a k ochraně uživatelů před riziky, která užívání této látky představuje.
(11)
Z důvodu rychlé a odborně podložené reakce na úrovni Unie na nové psychoaktivní látky, které odhalí a nahlásí členské státy, vyhrazuje rozhodnutí 2005/387/SVV Radě prováděcí pravomoc podrobit tyto látky kontrolním opatřením po celé Unii. Vzhledem k tomu, že byly splněny podmínky a postup pro výkon této prováděcí pravomoci, mělo by být přijato prováděcí rozhodnutí s cílem podrobit 5-(2-aminopropyl)indol kontrole v celé Unii,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Nová psychoaktivní látka 5-(2-aminopropyl)indol se podrobuje kontrolním opatřením v celé Unii.
Článek 2
Do 13. října 2014 přijmou členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření pro podrobení 5-(2-aminopropyl)indolu kontrolním opatřením a trestněprávním sankcím, které stanoví jejich právní předpisy naplňující závazky těchto států vyplývající z Úmluvy Organizace spojených národů o psychotropních látkách z roku 1971.
Článek 3
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
V Lucemburku dne 7. října 2013.